29.01.2015

В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/136/15 р.

29.01.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу на посаді номер обслуги 2 відділення 2 зенітно-артилерійського взводу батальону охорони військової частини польова пошта В НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-7, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянин ОСОБА_3 був призваний у зв`язку з мобілізацією до лав Збройних Сил України 16 квітня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 по стройовій частині № 74 від 29 квітня 2014 року ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги зенітноартилерійського відділення зенітного артилерійського взводу батальону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, солдат ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин:

14.10.2014 року близько 07:30 години солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_2 тривалістю понад місяць, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 проводячи час на власний розсуд, ухиляючись від військової служби до 19:00 годин 29 грудня 2014 року.

Суд визнає винним обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а саме у тому, що являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу під час мобілізації на посаді номера обслуги зенітно-артилерійського взводу батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, не з`явився вчасно на службу без поважних причин та не з`являвся вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 без поважних причин до 29.12.14 р., тобто тривалістю понад місяць.

Вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом доказами.

Так обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі і дав свідчення по суті пред`явленого обвинувачення які відповідають вищевказаним фактичним обставинам справи і не суперечать їм з його пояснень вбачається, що він проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 . 14.10.2014 року в ранній час він покинув територію частини з наміром полікувати зуби. Про це нікого не повідомив. В медсанчастині він не хотів цього робити. Відсутній в частині був приблизно 2 місяці. Потім за ним при їхали працівники прокуратури і відправили його до військової частини де він службу проходить і до теперішнього часу. Про вчинене жалкує.

Його покази узгоджуються з наданими суду письмовими доказами:

- даними акту службової перевірки від 24.10.2014 р., яким встановлено обставини покидання території військової частини та строк відсутності ОСОБА_3 .

Таким чином суд вважає, що прокурором доведено вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

За клопотанням сторін та на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнає не доцільним дослідження доказів (допит свідків злочину), що до тих обставин, які не кім не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, також у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, характеризується задовільнено, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, у лікаря психіатра не перебуває. Також при призначені покарання суд враховував обставини при яких обвинувачений скоїв злочин, його стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, що обтяжують покарання суд вважає за можливе призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі з застосуванням ст.. 75 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 проходить військову службу то підстав для застосування ст. 76 КК України суд не вбачає.

На думку суду саме така міра покарання буде достатня для його виправлення та перевиховання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст.374, 375, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням покарання на 1 (один) рік.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Строк відбуття покарання обчислювати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: