УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1393/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 204 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,., ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 , на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 3 березня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 ,
Цією ухвалою обвинувальний акт стосовно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Южне
Нікопольського району Дніпропетровської області,
громадянина України, зареєстрованого в
АДРЕСА_1 , проживаючого у
АДРЕСА_2 , не судимого,-
повернуто прокурору для належного оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України.
Згідно змісту ухвали суду, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Незважаючи на встановлений факт незаконно виготовлених підакцизних товарів - алкогольних напоїв невстановленою особою, усупереч вимогам ст.. 217 КПК України не зазначено, чи вирішувалось прокурором питання про виділення матеріалів в окреме провадження та їх реєстрація в ЄРДР.
В доданому до обвинувального акта реєстрі не зазначені відомості щодо застосування чи не застосування до ОСОБА_9 заходів забезпечення кримінального провадження.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 3 березня 2015 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою.
Апелянт зазначає, що підстави для повернення обвинувального акта, зазначені в ухвалі суду, не відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому послідовно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація цього правопорушення, з посиланням на положення закону і статті КК України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті виконано всі інші вимоги, встановлені ст. 291 КПК України.
Крім того, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 204 КК України, а прокурор відповідно до ст. 337-339 КПК України має право під час судового розгляду змінити обвинувачення та висунути додаткове обвинувачення.
Апелянт вважає, що невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки у відповідності до вимог, передбачених ст. 314 КПК України, єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, є лише невідповідність вимогам закону тільки цього процесуального документу.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Належним чином досліджуючи та оцінюючи зміст обвинувального акту, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта ( у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження;
Як вбачається зі змісту обвинувального акту зазначені вимоги закону органами досудового розслідування були дотримані, а вище перелічені дані внесені у повному об`ємі.
Апеляційний суд вважає не суттєвими, встановлені судом першої інстанції недоліки органів досудового розслідування про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні посилання на дату наказу, згідно якого ОСОБА_9 працює на займаній посаді завідувача складу, як і те, що не зазначено яким шляхом та за яку суму ОСОБА_9 незаконно придбав алкогольні напої ( шляхом купівлі, отримання в дарунок чи інше), оскільки такі обставини можуть бути з`ясовані під час розгляду кримінального провадження по суті.
Є також безпідставними посилання суду першої інстанції на відсутність рішення про виділення матеріалів в окреме провадження, оскільки, згідно вимог ст. 217 КПК України, рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскарженим, тобто це є правом, а не обов`язком прокурора, а тому вказані обставини також не можуть свідчити про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
У цьому зв`язку, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про те, що органами досудового розслідування було дотримано вимоги ст. 291 КПК України, як і з тим, що прокурор відповідно до ст.ст. 337-339 КПК України має право під час під час судового розгляду кримінального провадження змінити обвинувачення та висунути додаткове обвинувачення.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 3 березня 2015 року не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з направленням вказаного кримінального провадження у той же суд зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора, який затвердив обвинувальний акт ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 3 березня 2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: