Справа № 375/199/15-к
Провадження № 1-кп/375/26/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого директором товариства з обмеженою відповідальністю «Красилівський ливарний завод», розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС категорії ІУ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,раніше не судимого
ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України, -
В обгрунтування обвинувачення зазначається, що ОСОБА_6 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, тобто в силу покладених на нього обов`язків, являючись службовою особою підприємства з приватною формою власності, отримав підроблені за своїм змістом документи від ніби то проведених фінансово-господарських операцій із ТОВ «Гера Драйф», ТОВ «Гранд Твінс», ТОВ «Дівич-Гора», ТОВ «Брауні» та ТОВ «Брідстаф», достовірно знаючи, що вказані суб`єкти господарювання не поставляли товарів для ТОВ «Красилівський ливарний завод», - надав їх головному бухгалтеру ТОВ «Красилівський ливарний завод» ОСОБА_7 для складання податкової звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток даному підприємству.
Головний бухгалтер ТОВ «Красилівський ливарний завод» ОСОБА_7 , не знаючи дійсних намірів директора ТОВ «Красилівський ливарний завод» ОСОБА_6 щодо умисного ухилення від сплати податків, на підставі отриманих від ОСОБА_6 первинних документів, виписаних від ТОВ «Гера Драйф», ТОВ «Гранд Твінс», ТОВ «Дівич-Гора», ТОВ «Брауні» та ТОВ «Брідстаф», відображала в податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства дані, щодо проведених фінансово-господарських взаємовідносин підприємства та подавала їх засобами електронного зв`язку з 01.11.2011 р. по 28.02.13 р. до Рокитнянської МДПІ в якості офіційних документів.
Подані ТОВ «Красилівський ливарний завод» податкові декларації з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств належать до офіційних документів, оскільки складаються і видаються службовими особами від імені підприємства та посвідчують факти проведеної фінансово-господарської діяльності.
Одночасно з цим, директор ТОВ «Красилівський ливарний завод» ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді ненадходження податків в особливо великих розмірах, в ході своєї господарської діяльності, в період часу з 29.09.2009 року по 30.11.2012 року, достовірно знаючи, що ТОВ «Гера Драйф», ТОВ «Гранд Твінс», ТОВ «Дівич-Гора», ТОВ «Брауні» та ТОВ «Брідстаф», створені з метою прикриття незаконної діяльності, не надавали і не будуть надавати жодних послуг, не поставляли і не будуть поставляти ніяких товарів та виконувати роботи, керуючись злочинною метою, на протязі 2011-2012 років, використав завідомо підроблені первинні документи бухгалтерського обліку, щодо створення видимості проведених фінансово-господарських відносин, а саме товарно-транспортні накладні, згідно яких на ТОВ «Красилівський ливарний завод» від вказаних вище підприємств поставлено товарно-матеріальні цінності на суму 8 194 868 грн., в т.ч. ПДВ 499 000 грн..
Органами досудового розслідування вказана ні дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за
-ч. 3 ст. 212 КК України як умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, в особливо великих розмірах
-ч. 2 ст. 382 КК України як невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, вчинене службовою особою,
-ч. 1 ст. 366 КК України як службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей,
-ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.
Разом з тим, у судовому засіданні пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не знайшло свого належного підтвердження та визнано судом не доведеним, виходячи із наступного.
Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_6 свою вину у інкримінованих йому злочинах не визнав та суду показав, що він дійсно працює на посаді директора ТОВ «Красилівський ливарний завод» з кінця 2009 року по сьогоднішній день. Підприємство є зареєстрованим в с.Бирюки Рокитнянського району Київської області, тоді як основні виробничі потужності підприємства розташовані в м.Красилів Хмельницької області. Основна діяльність підприємства ливарне виробництво. Підприємство являється платником податків та мало господарські взаємовідносини із товариствами з обмеженою відповідальністю «Гранд Твінс», «Дівич Гора», «Гера Драйф» та іншими, які зазначені у обвинувальному акті і про що свідчать укладені договора. З керівниками та службовими особами цих підприємств він особисто не знайомий та спілкувався з ними як правило по телефону і назвати точно з ким із підприємств він спілкувався, він не пам`ятає. Як правило, підприємств-постачальників вони шукали через інтернет, вивчали та обговорювали пропозиції останніх і за узгоджених позицій укладали відповідні договора. Всього підприємств-постачальників близько ста. Звинувачення в тім, що він завідомо знав про фіктивність таких підприємств, що вони не будуть фактично поставляти продукцію їх товариству і що він таким чином завідомо мав намір ухилитися від податків, не визнає. Так, обвинуваченням жодним чином не доведено звідки товариство отримувало продукцію, зважаючи, що воно працює та по певних показниках входить в трійку кращих підприємств Київської області та вісімку кращих підприємств України.
Всі первинні документи, які отримуються від контрагентів він збирає особисто та передає бухгалтеру.
Всі матеріали, які товариство отримало від підприємств, що зазначені у обвинувальному акті, перероблені на відповідну продукцію, сплачена заробітна плата працюючим та податки.
Продукцію від підприємств-постачальників вони здійснювали шляхом самовивозу належним товариству вантажним автомобілем «IVEKO», на якому працювали водії ОСОБА_8 та Стецюк. Розрахунки за поставлену продукцію проводилися у безготівковому порядку через банківські установи.
Просив визнати його невинуватим у пред`явленому звинуваченні та виправдати.
В ході судового розгляду кримінального провадження досліджено вказані акти, а також складені на підставі цих актів податкові повідомлення-рішення (т.1 а.с. 104-106, 142-143) та встановлено, що дані докази не доводять вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , з огляду на наступне.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що у вказаному Акті перевірки відсутні підписи Головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_13 , директора ТОВ «Красилівський ливарний завод» ОСОБА_6 та головного бухгалтера цього товариства ОСОБА_7 .
На разі, зі змісту останнього вбачається, що на надану Рокитнянською МДПІ Київської області ДПС України, посадовою особою якої проводилася вказана документальна перевірка, ТОВ «Красилівський ливарний завод», вимогу щодо взаємовідносин з ТОВ «Брідстаф» та ТОВ «Брауні», ТОВ «Красилівський ливарний завод» було надано належним чином посвідчені копії бухгалтерських документів, якими є:
-по взаємовідносинах з ТОВ «Брауні»: договора; додаткові угоди до договорів; специфікації; накладні; податкові накладні; товарно-транспортні накладні; виписки банку; копії листків книги реєстрації поставок, що ведеться на пропускному пункті; регістр бухгалтерського обліку по рахунку 631; наказ № 5-В від 14.11.2012 року про призначення директора ТОВ «Брауні», протокол загальних зборів №1 від 121.03.2012 року, №3 від 12.11.2012 року (т.11);
-по взаємовідносинах з ТОВ «Брідстаф»: договора; специфікації; видаткові накладні; податкові накладні; товарно-транспортні накладні; виписки банку; копії листків книги реєстрації поставок, що ведеться на пропускному пункті; регістр бухгалтерського обліку по рахунку 631 (т.12).
Також, як вбачається зі змісту вказаного Акту перевірки, при складанні висновків останнього були враховані висновки Актів перевірки ДПІ у Печерському районі м.Києва державної податкової служби України від 15.03.2013 року № 1006/22.10/38105667 щодо взаємовідносин ТОВ «Брауні» з ТОВ «Красилівський ливарний завод» за листопад 2012 року та ДПІ у Соломянському районі м.Києва державної податкової служби України від 15.03.2013 року № 521/22.02/38137898 щодо взаємовідносин ТОВ «Брідстаф» з ТОВ «Красилівський ливарний завод» за жовтень 2012 року.
Разом з тим, слід констатувати, що складені акти перевірки дотримання ТОВ «Красилівський ливарний завод» вимог податкового законодавства та їх висновки не є рішеннями органу владних повноважень, не породжують для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права, обов`язки та законні інтереси. Такі акти фактично відображають результат здійснених заходів щодо перевірки додержання податкового законодавства суб`єктом господарювання, та їх висновки поряд з іншими доказами являються лише предметом дослідження під час судового розгляду і не мають для суду наперед встановленої сили.
Також при складані актів перевірок ТОВ «Красилівський ливарний завод», покладених в основу обвинувачення, були використані комп`ютерні автоматизовані інформаційні системи податкового органу, інформація яких використана під час аналізу: ІС «Податковий облік», та дані АІС «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», яка створена для внутрішнього використання органами державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі. Даний перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Із системного аналізу норм Податкового Кодексу України вбачається, що обов`язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов`язком податкового органу щодо прийняття такої декларації та у випадку відсутності зауважень до її оформлення - відображення показників декларації у відповідних базах податкової звітності.
З огляду на викладене, показники по платнику ПДВ в автоматизованій системі формуються на підставі даних, задекларованих платниками податків у податкових деклараціях з ПДВ, та їх зміна відбувається лише через виправлення помилки, допущеної при внесенні інформації у базу працівником контролюючого органу, подання платником податків коригуючої податкової звітності або узгодження податкового повідомлення-рішення.
Процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням первинних бухгалтерських, фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку, а не висновків актів перевірок складених іншими податковими інспекціями. Тому відтворені в актах перевірок ТОВ «Красилівський ливарний завод» висновки спростовуються первинними бухгалтерськими документами, фінансово-господарськими документами, пов`язаними з нарахуванням і сплатою податку ТОВ «Красилівський ливарний завод», що містяться в матеріалах кримінального провадження, на підставі яких і здійснюється аналіз змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку ТОВ «Красилівський ливарний завод» (т.4 а.с. 28-68, т.5 а.с. 9-233, т. 6 а.с.1-193).
-постанова Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2013 року по адміністративній справі №810/709/13-а за позовом ТОВ «Красилівський ливарний завод» до Рокитнянської МДПІ Київської області ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (т.15 а.с.74-85);
-постанова Київського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 року по адміністративній справі №810/3170/13-а за позовом ТОВ «Красилівський ливарний завод» до Рокитнянської МДПІ Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (т.15 а.с. 88-98),
і що лише вкотре свідчить про необґрунтованість викладених у вказаних актах перевірок висновків про порушення ТОВ «Красилівський ливарний завод» вимог податкового законодавства.
Враховуючи той факт, що в судовому засіданні ОСОБА_6 послідовно підтвердив свою невинуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, вказуючи, що перебуваючи на посаді директора ТОВ «Красилівський ливарний завод» виконував свої функціональні обов`язки тільки в рамках наданих йому повноважень, передбачених діючим законодавством України та статутними документами товариства, що жодних порушень податкового законодавства про які йдеться у обвинувальному акті не допускав, суд вважає його покази в судовому засіданні достовірними та вважає за необхідне покласти їх в основу вироку.
Всі документи які були складені, засвідчені та видані контрагентам від імені ТОВ «Красилівський ливарний завод» за підписом директора останнього ОСОБА_6 , а також отримані останнім від своїх контрагентів в процесі здійснення фінансово-господарських операцій первинні бухгалтерські документи (договори поставок, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні і т.ін.) у чіткій відповідності до вимог закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не лише містять відомості про описані в них господарські операції, а й підтверджують реальність їх здійснення. Інформація внесена до цих документів, а також сформована на їх підставі податкова звітність ТОВ «Красилівський ливарний завод» на переконання суду являється правдивою, неперекрученою та відповідає дійсності, що підтверджується первинним бухгалтерськими документами, які містяться в матеріалах кримінального провадження (т.4 а.с. 28-68, т.5 а.с. 9-233, т. 6 а.с.1-193).
Фінансово-господарські угоди з контрагентами (постачальниками) укладалися директором підприємства ОСОБА_6 , на підставі первинних документів, які надходили від контрагентів, бухгалтером підприємства ОСОБА_7 здійснювалося відображення операцій в бухгалтерському та податковому обліках про результати роботи ТОВ «Красилівський ливарний завод» з контрагентами по придбанню та реалізації виробничої продукції.
За весь період роботи обвинуваченого ОСОБА_6 на посаді директора ТОВ «Красилівський ливарний завод» підприємство своєчасно та у повному обсязі сплачувало всі податки, збори та обов`язкові платежі та станом на час пред`явлення звинувачення ОСОБА_6 і судового слідства у даному кримінальному провадженні не мало заборгованості ГУ Міндоходів у Київській області з податків, зборів, що контролюються органами державної податкової служби і на що вказують довідки Білоцерківської ОДПІ, за змістом яких така заборгованість була відсутня станом на 14.09.2014 року та станом на 12.02.2015 року (т.14 а.с. 99-100).
Такі покази обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджуються показами свідка ОСОБА_7 , допитаної в судовому засіданні, яка працювала на час проведення перевірки та працює по даний час на посаді бухгалтера ТОВ «Красилівський ливарний завод» і яка показала що всю податкову звітність складала вона, а директор перевіряв останню та підписував електронним ключем на своє імя, оскільки тільки він мав право першого підпису на підприємстві. Вона особисто перевіряла дані про підприємства, що поставляли продукцію товариству, а саме, чи є зареєстрованим дане підприємство, чи є воно платником податку і жодних сумнівів щодо таких підприємств у неї не виникало. Будь-яких вказівок за час перебування на посаді бухгалтера ТОВ «Красилівський ливарний завод» щодо внесення неправдивої або перекрученої інформації до документів бухгалтерської та податкової звітності від директора товариства ОСОБА_6 вона ніколи не отримувала.
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_14 , яка проводила перевірку дотримання ТОВ «Красилівський ливарний завод» вимог податкового законодавства, суду показала, що приймала участь у перевірці ТОВ «Красилівський ливарний завод» та складанні акту перевірки. При цьому, зважаючи, що у наявності перевіряючих будо пояснення гр. ОСОБА_10 , який значився директором ТОВ «Гера Драйф» та висновок спеціаліста, що підписи від його імені у первинних документах від імені вказаного товариства виконані не ним, вони прийшли до висновку, що надані ТОВ «Красилівський ливарний завод» первинні документи по взаємовідносинах з ТОВ «Гера Драйф» не можуть бути належними, оскільки це підприємство було фіктивним, а ТОВ «Красилівський безпідставно використало їх для складання податкової звітності. Висновку про те, що ТОВ «Красилівський ливарний завод» фактично не отримував жодної продукції від вказаного товариства перевірка дійшла на підставі того, що первинні документи були фіктивними. Аналогічна ситуація склалася і з приводу взаємовідносин ТОВ «Красилівський ливарний завод з ТОВ «Гранд Твінс». Також є пояснення директора ТОВ «Гранд Твінс» ОСОБА_11 в тім, що після проведення реєстрації підприємства він передав всі установчі документи та печатку іншій особі, а сам не причетний до господарської діяльності цього підприємства. Згідно висновку спеціаліста підписи від імені вказаної особи у первинних документах ТОВ «Гранд Твінс» виконані не нею. Тобто також можливо стверджувати про фіктивність цих документів та про відсутність поставок з цього підприємства ТОВ «Красилівський ливарний завод». Не було підтверджено в ході перевірки і факт взаємовідносин ТОВ «Красилівський ливарний завод» з ТОВ «Дівич Гора», яке згідно акту Обухівської ДПІ за місцем своєї реєстрації не знаходиться.
Зазначила також, що в ході перевірки було встановлено, що гроші за поставлену продукцію вказаним підприємствам ТОВ Красилівський ливарний завод» були перераховані, але оскільки первинні документи від імені контрагентів підписані невстановленою особо, то не можливо вважати, що продукція фактично поставлялася.
До показів вказаного свідка суд відноситься критично, оскільки останні по суті ґрунтуються на припущеннях в тім, що фактично продукція ТОВ «Красилівський ливарний завод» з підприємств-контрагентів не поставлялася, тоді як перевірка первинної документації вказаного товариства щодо надходження та оприбуткування такої продукції чи спростування такої обставини перевіркою не проводилася, а самі по собі пояснення осіб, які рахуються директорами таких підприємств та висновки спеціалістів з приводу почеркознавчого дослідження (висновки судово-почеркознавчих експертиз перевіряючи не оглядалися) не спростовують доводи обвинуваченого щодо фактичного отримання продукції товариством та не дають суду підстави вважати наявним умисел обвинуваченого ОСОБА_6 на вчинення злочинів, які йому інкримінуються.
Щодо результатів наявного у матеріалах кримінального провадження висновку судово-почеркозначої експертизи № 579 (т.7 а.с.23-32) від 16.07.2014 року, то слід зауважити, що предметом експертного дослідження були лише установчі документи ТОВ «Гера Драйф», ТОВ «Гранд Твінс» і жодним чином не досліджувалися первинні документи вказаних товариств з приводу взаємовідносин з ТОВ «Красилівський ливарний завод», фіктивність яких покладено в основу пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.
Досліджений під час судового розгляду висновок експерта за результатами проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №1929/14-35 від 17.09.2014 року не містять інформацію, яка б доводила що, має місце кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 (т. 14 а.с. 237-257).
Як вбачається зі змісту останнього на наданому на дослідження системному блоці без серійного номера містяться текстові файли з ключовими словами що вказані у постанові про призначення експертизи та графічні файли із зображенням документів або їх фрагментів, що можуть мати відношення до фабули справи, а тому вказаний висновок не може підтверджувати доводи сторони обвинувачення у судовому засіданні в тім, що первинні документи, що є предметом даного кримінального провадження і на підставі яких формувалися фіктивні податкові зобов`язання, формувалися фактично директором ТОВ «Красилівський ливарний завод» ОСОБА_6 пізніше, ніж зазначені дати в таких документах. Окрім того, суд враховує покази в судовому засіданні з цього приводу обвинуваченого в тім, що системний блок знаходився та був вилучений не з його робочого кабінету і останнім користувалися також інші працівники підприємства. Таку обставину суд вважає встановленою і вона не заперечувалася та не спростована у судовому засіданні стороною обвинувачення.
Заслухавши у судовому засіданні обвинуваченого, свідків, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази та оцінивши їх в сукупності, суд не знаходить підстав вважати належними докази сторони обвинувачення та не може покласти останні в основу обвинувального вироку, оскільки вони не вказують прямо на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_6 ..
Суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України ґрунтується лише на доводах обвинувачення про безтоварність угод ТОВ «Красилівський ливарний завод» з ТОВ «Гера Драйф», ТОВ «Гранд Твінс», ТОВ «Дівич-Гора», ТОВ «Брауні» та ТОВ «Брідстаф», які не знайшли свого належного підтвердження із отриманих та досліджених у судовому засіданні доказів і на переконання суду є припущеннями, які спростовуються насамперед висновками проведених під час досудового розслідування в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судово-економічних експертиз.
Допитані у судовому засіданні судові експерти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили висновки вказаних експертиз.
Разом з тим, як вбачається, стороною обвинувачення не доведено обставини безтоварності проведених ТОВ «Красилівський ливарний завод» господарських операцій із зазначеними контрагентами. Навпаки, всі отримані у справі докази підтверджують здійснення господарської діяльності ТОВ «Красилівський ливарний завод» з названими господарюючи суб`єктами та отримання від них відповідної продукції і якими є:
-наявні в матеріалах кримінального провадження первинні бухгалтерські документи ТОВ «Красилівський ливарний завод»;
- покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_18 в тім, що він працював у 2012 році водієм у ТОВ «Красилівський ливарний завод» та здійснював завезення продукції до цього підприємства з міста Хмельницький, Києва, Донецька, Дніпропетровська, Бориспіль;
- покази у судовому засіданні свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , що до підприємства постійно находила продукція з інших підприємств, які привозилася автомобілем підприємства під керуванням ОСОБА_22 та ОСОБА_18 ..
Неспростовані стороною обвинувачення обставини проведення ТОВ «Красилівський ливарний завод» оплати контрагентам за поставлену продукцію, які підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , що проводила перевірку дотримання податкового законодавства ТОВ «Красилівський ливарний завод», у своїй сукупності із названими доказами на переконання суду послідовно та логічно відображають доводи сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_6 до скоєння інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366 КК України.
Не ґрунтується на законі на переконання суду і пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст.382 КК України по факту умисного невиконання ним ухвали слідчого суддіБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2013 року про надання тимчасового доступу до документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Красилівський ливарний завод» щодо проведених фінансово-господарських операцій з ТОВ «Гера Драйф», ТОВ «Гранд Твінс», ТОВ «Дівич Гора», ТОВ «Брауні», ТОВ «Брідстаф» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року.
Суд погоджується з доводами сторони захисту з цього приводу в тім, що наслідком невиконання ухвали слідчого судді не може бути притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності і що прямо вбачається зі змісту диспозиції ч.2 ст.382 КК України в тім, що кримінальна відповідальність може мати місце лише за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, тоді як наслідком невиконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів відповідно до положень ст. 166 КПК України може бути постановлення слідчим суддею за клопотанням сторони кримінального провадження ухвали про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Відповідно до ч. 1 ст.373 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З урахуванням викладеного, у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, ст.370 КПК України, рекомендаціями Пленуму Верховного Суду України "Про виконання судами України законодавства та постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ при постановленні вироків" від 29.06.1990 року з послідуючими змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви по справі, в тому числі, що стосується достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитись та вирішуватись на користь підсудних.
Враховуючи, що основоположним принципом правосуддя є презумпція невинуватості, а всі сумніви трактуються на користь обвинуваченого, суд виходить з достовірності показань обвинуваченого ОСОБА_6 , які узгоджуються з показами інших свідків, допитаних під час судового слідства, та матеріалами кримінального провадження, та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України в яких звинувачується ОСОБА_6 ..
За викладеного, зважаючи, що стороною обвинувачення не наведено жодного належного та допустимого доказу, що мали місце кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України, у вчиненні яких звинувачується ОСОБА_6 та його вини у вчиненні останніх, суд на підставі ч. 3 ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_6 тлумачить на його користь та приходить до висновку що ОСОБА_6 необхідно виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України, в яких він обвинувачується.
У задоволенні позову старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління міністерства доходів у Київській області до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної злочином шкоди у зв`язку із викладеним відмовити і що узгоджується із положеннями ч.2 ст.129 КПК України в тім, що у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без змін, а після набрання вироком законної сили заставу, внесену за ОСОБА_6 , повернути заставодавцю ОСОБА_7 .
Речові докази у справі - копії первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, реєстраційних справ товариств з обмеженою відповідальністю «Красилівський ливарний завод», «Гранд Твінс», «Гера Драйф», «Дівич-Гора», «Брідстаф», «Брауні» та електронні носії інформації (CD-диски) ( в переліку відповідно до постанови «Про визнання документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження» від 03.12.2014 року), що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там же.
Речові докази системний блок та блокнот із чорновими записами, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СУ ФР Білоцерківської ОДНІ ГУ Міндоходів у Київській області ( м. Біла Церква, б-р. 50-р. Перемоги, 12, Київської області), після набрання вироком законної сили повернути їх власнику ТОВ «Красилівськицй ливарний завод» (с.Бирюки Рокитнянського району Київської області, вул..Садова, 75).
Суд не знаходить підстав для стягнення з обвинуваченого на користь держави понесених у кримінальному провадженні судових витрат по проведенню судових експертиз і що узгоджується із положеннями ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 в пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 визнати невинним і по суду виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, у яких звинувачується ОСОБА_6 .
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін, а після набрання вироком законної сили заставу, внесену за ОСОБА_6 , повернути заставодавцю - ОСОБА_7 .
У задоволенні позову старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління міністерства доходів у Київській області до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної злочином шкоди відмовити.
Речові докази системний блок та блокнот із чорновими записами, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СУ ФР Білоцерківської ОДНІ ГУ Міндоходів у Київській області ( м. Біла Церква, б-р. 50-р. Перемоги, 12, Київської області), після набрання вироком законної сили повернути їх власнику ТОВ «Красилівськицй ливарний завод» (с.Бирюки Рокитнянського району Київської області, вул..Садова, 75).
Речові докази у справі - копії первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, реєстраційних справ товариств з обмеженою відповідальністю «Красилівський ливарний завод», «Гранд Твінс», «Гера Драйф», «Дівич-Гора», «Брідстаф», «Брауні» та електронні носії інформації (CD-диски) ( в переліку відповідно до постанови «Про визнання документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження» від 03.12.2014 року), що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там же.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Рокитнянський районний суд, а засудженим з моменту отримання його копії.
Суддя ОСОБА_1