ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: прокурора ОСОБА_2
адвоката-захисника - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
секретаря ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 21.01.2014 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, який тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 , діючи групою осіб з невстановленими особами, маючи злочинний намір, спрямований на придбання права на чуже майно шляхом обману(шахрайство), вчинене у великих розмірах, у 2013 році, вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, невстановлені в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, у невстановленому місці отримали інформацію про квартиру АДРЕСА_2 , що перебувала у власності ОСОБА_4 , та в якій фактично ніхто не проживав. Після чого невстановлені особи з метою придбання права на чуже майно шляхом обману, забезпечили наявність підроблених правовстановлюючих документів на вказану квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_7 від 12.11.1992 р., довідка з КП"БТІ" від 18.11.2013р., видана на ім`я ОСОБА_7 , та довідка з КП"ЖЕП№53" №117 від 18.11.2013 р., які необхідні для реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_7 .

Далі, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, направлений на придбання права на чуже майно шляхом обману, у невстановленому місці та у невстановлений час вступив у злочинний зговір з невстановленими особами, які розподілили ролі, згідно яких ОСОБА_7 повинен був, видаючи себе за власника квартири, видати довіреність на право розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , а невстановлені особи в подальшому повинні були реалізувати вказану квартиру, та отримати вигоду.

Продовжуючи реалізуючи свій злочинний намір, направлений на придбання права на чуже майно шляхом обману, невстановлена особа, за попередньою домовленістю, знаходячись біля приміщення нотаріальної контори по АДРЕСА_3 , передала ОСОБА_7 підроблені правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2 , а саме: свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_7 від 12.11.1992 р., довідку з КБ"БТІ" від 18.11.2013 р. та довідку з КБ"ЖЕП"53" №117 від 18.11.2013р.

ОСОБА_7 , діючи за вказівками невстановлених осіб, відповідно до відведеної йому ролі, маючи злочинний намір, направлений на придбання права на чуже майно шляхом обману, 18.11.2013 року у невстановлений в ході досудового слідства час, з підробленими документами на квартиру АДРЕСА_2 , прибув до нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_8 , що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Знаходячись у вказаному місці у невстановлений час, ОСОБА_7 , діючи умисно згідно відведеної йому ролі, достовірно знаючи, що не являється власником квартири та не може нею розпоряджатись, переслідуючи корисливий мотив, умисно повідомив приватному нотаріусу ОСОБА_8 завідомо не достовірні відомості, що він є власником квартири АДРЕСА_2 , та що він бажає видати довіреність на право розпорядження вказаною квартирою. Приватний нотаріус ОСОБА_8 на підставі наданих їй документів, а саме оригіналу паспорту та ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_7 , прийнявши відомості, що останній надав за достовірні, вважаючи останнього власником квартири, посвідчила довіреність, видану ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_9 на право розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , яка була в подальшому використана невстановленими особами при продажі квартири.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, шляхом обману придбав право на квартиру АДРЕСА_2 , спричинивши при цьому, разом з іншими співучасниками злочину, потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 212260 гривень.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_7 виразилися у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_7 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснюючи суду, що з жовтня 2013 року, він проживав у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , що надала для проживання ОСОБА_10 , оскільки він свою квартиру продав, для того щоб розрахуватися з боргами, свого місця мешкання не мав, та шукав варіанти для купівлі нової квартири за кошти які залишились від продажу квартири. Гроші на купівлю нової квартири у розмірі 7000 доларів США він передав ОСОБА_10 , з якою його познайомили як з особою, що займається нерухомістю, для зберігання, та подальшого придбання йому особистого місця проживання, що повинна була зробити ОСОБА_10 . Остання пропонувала йому різні квартири, які йому не підходили, у зв`язку з чим він продовжував проживати та працювати у ОСОБА_10 . 18 листопада 2013 року ОСОБА_10 йому повідомила що необхідно проїхати до нотаріуса та підписати документи, з метою подальшого придбання йому житла. Так 18 листопада 2013 року, чоловік ОСОБА_10 - ОСОБА_11 відвіз його на АДРЕСА_3 , де він на вимогу ОСОБА_10 зустрівся з чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , з яким він зайшов до кабінету нотаріуса та підписав довіреність, про що була довіреність йому невідомо, оскільки нотаріус нічого не роз`яснювала. Також, пояснив суду, що він не є власником квартири АДРЕСА_2 , на розпорядження якої надав довіреність 18 листопада 2013 року, діяв з метою подальшого придбання для нього житла, як його запевнила ОСОБА_10 .

Про винність обвинуваченого суд робить висновок виходячи з наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому розгляді суду пояснив, що квартиру АДРЕСА_2 він придбав у 2003 році у ОСОБА_13 за довіреністю, та у вказаній квартирі мешкав нерегулярно. Так 19 січня 2014 року він прийшов до квартири за вказаною адресою, та помітив що замок змінений та біля дверей знаходився договір купівлі-продажу, у якому вказано що дана квартира належить ОСОБА_14 . Після чого він замінив замок та звернувся до міліції. Через деякий час йому зателефонували сусіди, та повідомили що двері у його квартирі відчинено, після чого він приїхав, та побачив що двері дійсно відчинено та зникли деякі речі з квартири, у зв`язку з чим він знову поміняв замок на дверях та прикріпив повідомлення, що за даним фактом порушено кримінальну справу та залишив свій номер телефону. Через деякий час зателефонував ОСОБА_15 та повідомив що він є власником квартири за адресою АДРЕСА_5 . Повідомив суду, що квартиру належну йому квартиру АДРЕСА_2 не продавав, також не надавав довіреностей на розпорядження квартирою. Вважає, що його квартирою заволоділи шахрайським шляхом група осіб, в склад якої входив обвинувачений ОСОБА_7 , який надав довіреність на розпорядження квартирою, яка йому не належить.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив що він разом зі своєю дружиною придбали квартиру через ріелтора на ім`я ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_5 , та коли прийшли робити ремонт, в квартирі знаходився чоловік, після чого вони звернулись до міліції, для того щоб виселити дану особу, однак з невідомих причин виселити його не вдалось, у зв`язку з чим вони квартиру перепродали. Також повідомив що під час купівлі даної квартири він присутній не був, що оформленням документів займалась його дружина ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 суду повідомила що придбала квартиру за адресою АДРЕСА_5 у Уланського за довіреністю від власника ОСОБА_7 з метою подальшого проживання в ній, однак в подальшому, в короткий термін квартиру продала, в зв`язку з тим що не вистачило грошей на ремонт.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила що у 2013 році працювала у паспортного столу КБ"ЖЕП"53". Довідку щодо складу сім*ї за адресою АДРЕСА_5 , вона не видавала, що підтвердила також в ході пред*явлення їй довідки №117 від 18.11.2013 року в ході судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_7 їй невідомий, не звертався за довідкою щодо складу сім*ї за адресою АДРЕСА_5 , та йому вказана довідка не видавалася.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що є чоловіком ОСОБА_10 , знайомий з обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки останній проживав та працював за місцем його мешкання по АДРЕСА_1 , близько року. 11 вересня 2014 року до них прийшли працівники міліції з обшуком та затримали ОСОБА_7 . Також повідомив що стосовно оформлення довіреності та продажу квартир йому нічого не відомо. Окрім того свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що йому відомо що відносно його дружини ОСОБА_10 проводиться досудове розслідування, остання оголошена у розшук, а також йому відомо місце її мешкання. Також свідок ОСОБА_11 у судовому розгляді підтвердив суду, що дійсно відвозив з різних підстав ОСОБА_7 , до державних установ, у тому числі до нотаріальних контор у м. Дніпропетровську.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що у січні 2014 року придбав квартиру за адресою АДРЕСА_5 , через оголошення у жінки на ім`я ОСОБА_18 . Через декілька днів він прийшов до квартири та побачив на дверях повідомлення що відносно даної квартири відкрито кримінальне провадження, після чого направився до міліції та написав заяву. Через деякий час прийшов потерпілий ОСОБА_4 та повідомив про те що дана квартира належить йому.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює приватним нотаріусом, та до неї приходив обвинувачений ОСОБА_19 з двома чоловіками, обвинувачений надав документи, які підтверджують його особу, та виявив бажання посвідчити довіреність на розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , яка йому належить, після чого вона перевірила усі необхідні документи, роз`яснила права ОСОБА_7 щодо проведення нотаріальної дії, та посвідчила довіреність.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила що працює приватним нотаріусом та 20 листопада 2014 року до неї звернувся ОСОБА_9 за довіреністю від ОСОБА_7 , та надав весь необхідний пакет документів для продажу квартири ОСОБА_14 , після того як документи були перевірені вона посвідчила договір куплі-продажу на квартиру за адресою АДРЕСА_5 .

Провина обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 ; договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 20.11.2013 року, що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_20 та зареєстрований в реєстрі за № 1857; довіреністю від імені обвинуваченого ОСОБА_7 від 18.11.2013 року, якою уповноважує ОСОБА_9 розпоряджатись квартирою АДРЕСА_2 ; свідоцтвом про право власності на житло; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_5 ; технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_5 ; договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 від 20.11.2013 року.
Згідно висновку експерта № 04/06-29 від 07 липня 2014 року, відтиск печатки в довідці №117 Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №53 від 18.11.2013 року на ім`я ОСОБА_7 , вилучений 17.04.2014 у приватного нотаріуса ОСОБА_20 , нанесено не печаткою комунального підприємства "Житлово-експлуатаціне підприємство №53" ДМР; відтиск печатки в довідці №17/02-14 від 06.02.2014 року Комунального жилово-експлуатаційного підприємства №53 на квартиру АДРЕСА_2 , вилученій 29.04.2014 року у приватного нотаріуса ОСОБА_21 , нанесено не печаткою комунального підприємства "Житлово-експлуатаціне підприємство №53" ДМР; відтиск печатки в довідці №117 Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №53 від 18.11.2013 року на ім`я ОСОБА_7 та відтиск печатки в довідці №17/02-14 від 06.02.2014 року Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №53 на квартиру АДРЕСА_2 нанесені однією й тією ж печаткою.
Згідно висновку експерта №04/06-30 від 10 липня 2014 року, відтиск печатки на довідці КП "Дніпропетровське Міжміське бюро технічної інвентаризації" ДОР №21101/11-13 від 08.11.2013 року на ім`я ОСОБА_7 , вилученій 17.04.2014 року у приватного нотаріуса ОСОБА_20 нанесено не печаткою №7 комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації".
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №ГО-3444 від 19 листопада 2014 року ринкова вартість на території України квартири АДРЕСА_2 станом на 20.11.2013 рік становить 212260 (двісті дванадцять тисяч двісті шістдесят) гривень.
Згідно висновку №3782-14 судової почеркознавчої експертизи від 17.11.2014 року підпис від імені ОСОБА_7 та рукописний запис " ОСОБА_7 ", що розташовані в графі "Підпис" довіреності від 18.11.2013 нотаріальний бланк серії ВТМ №946920, посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за №1675 - виконані саме ОСОБА_7 .
До невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 , суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки його винність у повному обсязі підтверджується показами свідка ОСОБА_8 , яка в ході судового розгляду пояснила, що 18.11.2013 року ОСОБА_7 прибув до її нотаріальної контори по вул. Харківській, 3 у м. Дніпропетровську у супроводі двох осіб, де надав паспорт, довідку про присвоєння індивідуального податкового номеру та особисто виявив бажання щодо посвідчення приватним нотаріусом ОСОБА_8 довіреності на ім`я ОСОБА_9 , зокрема з правом представництва ОСОБА_7 в органах нотаріату з питань розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , яка зі слів ОСОБА_7 , належала йому на праві приватної власності. У подальшому, склавши проект довіреності, приватний нотаріус ОСОБА_8 , роз`яснила ОСОБА_7 його права, обов`язки та наслідки підписання вказаної довіреності, та впевнившись у дійсності волевиявлення останнього та розумінні ним наслідків своїх дій, надала ОСОБА_7 довіреність у письмову вигляді для ознайомлення та підпису, після чого нотаріально завірила її.

Окрім того у судовому засіданні була оглянута довідка про склад сім*ї від 18.11.2013 року №117 на ім*я ОСОБА_7 , видана ОСОБА_17 , яка у судовому розгляді після огляду довідки повідомила, що почерк, яким заповнено довідку та підпис їй не належать, та пояснила суду що вона не видавала вказану довідку.

Також судом враховується обставини, які встановлені у судовому розгляді, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 повідомив суду, що у вересні 2013 році, продавав належну йому на праві приватної власності квартиру по АДРЕСА_6 , та не маючи ніякої нерухомості у власності, у листопаді 2013 року посвідчував довіреність щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , яка йому фактично не належала, таким чином був повністю обізнаним щодо відмінностей у вираженні волевиявлення вчинення нотаріальних дій, а саме купівлі продажу нерухомості і надання довіреності на право розпорядження своєю власністю.

З урахуванням викладених доказів, які були перевірені при з*ясуванні фактичних обставин справи, суд вважає, що доводи сторони захисту щодо недоведеності провини обвинуваченого та відсутністю корисливого мотиву, є хибним та таким, що спростовуються вищевикладеним доказами, тому суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 , діючи групою осіб з невстановленими особами, виконуючи вказівку ОСОБА_10 , будучи попередньо обізнаним про порядок придбання та відчуження нерухомого майна у зв`язку із купівлею-продажем власної квартири, будучи проінформованим приватним нотаріусом ОСОБА_8 про зміст та наслідки виданої довіреності, усвідомлював характер та наслідки своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, видав довіреність на продаж квартири АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_9 , який у подальшому, 20.11.2013 року на підставі довіреності та інших підроблених правовстановлюючих документів на вказану квартиру здійснив її продаж, шляхом укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_14 , таким чином шляхом обману придбав право на майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , позбавивши його права власності на майно, йому належне, та спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 212260 гривень.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), його роль у співучасті осіб, які приймали участь у придбанні права на майно шляхом обману, а також особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, що суд відносить до пом`якшуючих його провину обставинам, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України,

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов*язання, до вступу вироку у законну силу, звільнивши з-під варти із зали суду.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти, витрачені на проведення судово- технічної експертизи у розмірі 884, 52 гривні, судово- технічної експертизи документу 786, 24 гривні, будівельно- технічної експертизи 1200 гривень, судово- почеркознавчої експертизи 1968 гривні.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня врученя копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1