Справа № 11- 622,
Головуючий в 1-й інстанції Лабань
Категорія: ст.307ч.2, 311ч.2 КК України
3 жовтня 2007 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької
судді Кульбаби В.М.,
суддів: Бойко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією захисника
ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Ярмолинецького районного суду
від 3 серпня 2007 року.
Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець с. Корначівка Ярмолинецького району, житель с. Антонівці
Ярмолинецького району Хмельницької
області, українець, громадянин України,
з вищою освітою, одружений, пенсіонер, раніше не судимий
засуджений за ст. 365 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК
України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні
посади в органах державної влади та установах строком на 3 роки.
ст. 366 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати
керівні посади в органах державної влади та установах строком на 2 роки.
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі з
позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та
установах строком на 3 роки.
Запобіжний захід засудженому
обраний у вигляді підписки про невиїзд.
на майно колишнього КПГ „України” постановлено не знімати.
Питання про речові докази
вирішено відповідно до закону.
вироком суду ОСОБА_1займаючи з 28 січня 2004 року по 11 квітня 2006 року посаду сільського голови с.Антонівці
Ярмолинецького району, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування
та співвласником майнових поїв КПГ „Україна”
у жовтні 2004 року перевищуючи надані йому службові повноваження, за
попередньою змовою з ОСОБА_2, діючи на користь ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД” в
порушення вимог чинного законодавства, без рішення загальних зборів
співвласників майнових паїв колишнього КПГ „Україна”, склав завідомо неправдиві
протоколи засідання виконкому Антоновецької сільської ради, а саме :

- протокол засідання
виконкому Антонівецької сільської ради
від 13.10.2004 року про обговорення членами виконкому заяви ОСОБА_2 щодо визнання права власності на 4-х
рядний корівник, 2-х рядний телятник, вівчарник, нежитлове приміщення, зерноочисний
комплекс „ЗАВ-25”, зернову сушарку за ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД”;

-

- рішення виконкому Антонівецької сільської ради від 13.10.2004
року про визнання права власності на вказані споруди за ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД”;

- протокол засідання виконкому від
17.10.2004 року про обговорення питання про скасування свого рішення №92 від
13.10.2004 року та виданого ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД” свідоцтва про право власності
на нерухоме майно;

- рішення виконкому Антонівецької сільської ради від 17.10.2004
року про скасування свого рішення та
виданого свідоцтва ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД” про право власності на нерухоме майно;

- рішення виконкому Антонівецької сільської ради від 17.10.2004
року про визнання права власності за ТОВ
„Колос-Ріпак ЛТД” на 4-х рядний корівник, 2-х рядний телятник та нежитлове
приміщення;

- рішення виконкому Антоновецької сільської ради від 17.10.2004
року про визнання права власності за ТОВ
„Колос-Ріпак ЛТД” на вівчарник, зерноочисний
комплекс „ЗАВ-25”, зернову сушарку .

Дані
документи ОСОБА_1підписав і затвердив печаткою Антоновецької сільської ради і
видав ОСОБА_2 для пред'явлення у МП „Ярмолинецьке БТІ”. На підставі цих рішень
БТІ були виготовлені проекти свідоцтв на право власності на вище вказані
об'єкти, які набрали законної сили після того як ОСОБА_1затвердив їх своїм
підписом і печаткою сільської ради.

На підставі цих свідоцтв була проведена державна
реєстрація права власності за ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД” на приміщення 4-х рядного
корівника вартістю 28800 грн., 2-х рядного телятника вартістю 10800 грн., вівчарника вартістю 3500 грн., нежитлового
приміщення вартістю 758 грн., зерноочисного комплексу „ЗАВ-25” вартістю 35000
грн. та зернової сушарки „М-819”
вартістю 115000 грн., а всього на загальну суму 193858 грн., в результаті чого
це майно перейшло у власність ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД”, а співвласники майнових
паїв с.Антонівці втратили право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

25.10.2004
року згідно із договором купівлі-продажу ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД” продало фізичним
особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за 40358 грн. корівник, телятник та нежитлове
приміщення, а 27.01.2005 року по взаємо розрахункових за борговими
зобов'язаннями передало для ВАТ
„Ярмолинецьке ХПП” зерноочисний комплекс по загальній вартості 110000 грн.

Після визнання банкрутом ТОВ
„Колос-Ріпак ЛТД” на аукціоні Хмельницької товарної біржі „Подільська”
приміщення вівчарника було продано за 3220 грн.

В поданій апеляції
захисник ОСОБА_5 просить вирок суду змінити, застосувавши до ОСОБА_1 ст. 75 КК
України, оскільки він повністю визнав свою вину, до кримінальної
відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, досяг
пенсійного віку та страждає низкою захворювань.

Вказує, що ОСОБА_1 не було відомо, що вказане
майно належить до пайового фонду, він вважав, що воно віднесене на погашення
боргів колишнього КПГ „Україна” та його правонаступника. Він підписав завідомо
неправдиві протоколи та рішення виконкому про визнання права власності на
прохання директора ТОВ „Колос-Ріпак ЛТД” ОСОБА_2. та
податкового керуючого СТОВ „Україна”, котре визнано банкрутом ОСОБА_6, які фактично ввели його в
оману, вони самі виготовили рішення та протоколи, а він їх підписав та
посвідчив печаткою.

Заслухавши
доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції, потерпілу та думку прокурора
про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів

Знаходить,

Що апеляція
захисника підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про
доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 365 ч.3,
366 ч.2 КК України в апеляції не оспорюється і відповідають фактичним
обставинам справи та підтверджується дослідженим в судовому засіданні й детально викладеними у вироку
доказами, ці дії засудженого кваліфіковані вірно.

Що ж стосується призначеного
засудженому покарання, то хоч і суд призначив йому покарання із застосуванням
ст. 69 КК України і призначив за вчинення тяжкого злочину покарання нижче від
найнижчої межі, однак враховуючи, що на даний час ОСОБА_1є інвалідом другої групи,
а також його хворобливий стан, колегія суддів вважає можливим відповідно до ст.
75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з
випробуванням, з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України.

Виходячи з
наведеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила

Апеляцію захисника
задоволити, вирок Ярмолинецького районного суду від 3 серпня 2007 року щодо
ОСОБА_1змінити.

На підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом основного
покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст.
76 КК України на засудженого покласти обов'язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну
місця проживання, періодично з'являтися на реєстрацію.

В решті вирок суду
залишити без зміни.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом
згідно: суддя апеляційного суду Л.В. Бойко