Справа № 158/869/15-к Провадження №11-кп/773/268/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

начальника виправної колонії №84 - ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляціями начальника Цуманської виправної колонії №84 ОСОБА_7 та прокурора на ухвалу Ківерцівського районного суду від 25 травня 2015 року про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Гагаринського районного суду м. Севастополь від 27.03.2013 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, із зарахування в строк покарання перебування під вартою з 17.10.2012 року по 27.03.2013 року. ОСОБА_8 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України по відбуттю ним 1/2 строку покарання, призначеного судом, йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.05.2015 року клопотання ОСОБА_8 задоволено, замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий строк покарання - 2 роки 4 місяці 22 дні. Своє рішення суд першої інстанції обгрунтував тим, що засуджений ОСОБА_8 відбув більше половини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, а обставин, які б забороняли застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді обмеження волі відсутні

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції начальник Цуманської виправної колонії №84 та прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подали на ухвалу суду апеляційні скарги, в яких просили скасувати останню. Зазначають, що ОСОБА_8 з моменту прибуття до Цуманської виправної колонії №84 шість разів порушував встановлений порядок виконання та відбування покарання, свідомо уникав виконання робіт з благоустрою установи або перекладав їх виконання на інших, жодного разу не заохочувався адміністрацією виправної колонії. Крім того, судом не було враховано, винесеного на підставі ч. 3 ст. 154 КВК України, одноголосного рішення комісії Цуманської виправної колонії про визнання засудженого ОСОБА_8 таким, що не став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, який доповів суть апеляційних скарг, начальника Цуманської виправної колонії та прокурора, які підтримали апеляції, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили апеляційні скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та начальника виправної колонії підлягають до задоволення.

Як вбачається з ухвали Ківерцівського районного суду, приймаючи рішення про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини строку основного покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 є учасником програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямками «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт». За час перебування в установі за власним бажанням був працевлаштований у вантажну бригаду (наказ № 13 від 16.04.2014 року), з березня 2014 року чотири рази перебував на амбулаторному лікуванні та двічі (07.10.2014 року, 07.02.2015 року) був етапований до Львівського СІЗО для лікування з діагнозом «Тромбофлебіт глибоких вен правої нижньої кінцівки з вираженим больовим синдромом».

Протягом строку відбування покарання в Цуманській ВК № 84 ОСОБА_8 не заохочувався, шість разів притягався до дисциплінарної відповідальності (останній раз 24.09.2014 року) за невиконання законних вимог працівників адміністрації, порушення розпорядку дня установи, та зберігання заборонених предметів. Стягнення погашені і відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України засуджений визнається таким, що не має стягнення.

Після застосування заходів виховного характеру ОСОБА_8 порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не працював з поважних причин (за станом здоров`я).

Проте, такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає необгрунтованим і таким, що не відповідає матеріалам провадження.

Згідно з ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Наведені судом першої інстанції характеристики не можуть бути визнані як позитивні, оскільки ступінь виправлення засудженого слід оцінювати виходячи із аналізу фактів про зміни в його особистості внаслідок впливу на нього встановлених законом засобів виправлення.

Так, судом не враховано те, що засуджений перебуває на профілактичному обліку як схильний до вживання наркотичних речовин. 17 квітня 2015 року на ім`я ОСОБА_8 була отримана посилка, в якій були виявлені наркотичні засоби (17.04.2015 року внесено відомості до ЄРДР №0000289 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України).

ОСОБА_8 до праці ставився невідповідально, свідомо уникав роботи або перекладав її на інших, жодного разу не заохочувався адміністрацією виправної колонії. Крім того, судом не взято до уваги рішення комісії Цуманської виправної колонії (протокол №8 від 30.04.2015 року про визнання ОСОБА_8 таким, що на шлях виправлення не став), що свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості. Зазначене стверджується матеріалами особової справи ув`язненого ОСОБА_10 №263-15.

За таких обставин, ухвалу Ківерцівського районного суду від 25 травня 2015 щодо ОСОБА_8 не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому її слід скасувати, і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги начальника Цуманської виправної колонії №84 ОСОБА_7 та прокурора задовольнити.

Ухвалу Ківерцівського районного суду від 25 травня 2015 року про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі скасувати.

Постановити ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді