БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/467/13-к
Провадження № 1/356/1/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2015 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 ,
захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,
ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,
ОСОБА_26
представників ОСОБА_27 , ОСОБА_28
підсудніх ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,
ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,
ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ,
ОСОБА_35
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про направлення кримінальної справи № 356/467/13-к на додаткове розслідування,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Березанського міського суду Київської області з 21 березня 2013 року перебувала кримінальна справа по обвинуваченню у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 2, 3 ст. 307 КК України ОСОБА_29 , ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_30 , ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_31 , ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_32 , ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_36 , ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 2, 3 ст. 307 КК України ОСОБА_34 , ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_37 .
В судовому засіданні головуючим по справі було поставлено на обговорення питання щодо направлення даної справи на додаткове розслідування з підстав неповноти та неправильності досудового слідства.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти направлення справи на додаткове розслідування, висловивши думку про те, що слідство у справі проведено повно і по справі відсутня неповнота, яку суд не може усунути самостійно.
Захисники і підсудні вказували, що справу необхідно направити для проведення додаткового розслідування, оскільки досудове слідство у справі було проведено з порушенням закону, і вказані недоліки неможливо усунути в ході судового розгляду.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові та речові докази, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 16-1 КПК України (1960 р.) здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора, захист підсуднього здійснює сам підсудній, його захисник або законний представник. Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення.
З огляду на ці вимоги закону суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Відповідно до ст. 65, 66 КПК України (1960 р.) доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами. Особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор і суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі викликати в порядку, встановленому цим Кодексом, будь-яких осіб як свідків і як потерпілих для допиту або як експертів для дачі висновків; вимагати від підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян пред`явлення предметів і документів, які можуть встановити необхідні у справі фактичні дані.
Згідно з обвинувальним висновком у січні 2010 року ОСОБА_29 спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 очолив стійке об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, при цьому керуючись бажанням спільного здійснення особливо тяжких злочинів на території Київської області, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, що відбувалися систематично, сплановано і під керівництвом ОСОБА_29 . Протиправна діяльність була основним джерелом доходів ОСОБА_29 та членів організованої злочинної групи.
З метою забезпечення існування та функціонування групи між її учасниками був розроблений єдиний план з розподілом функцій учасників групи. Відповідно до плану завданнями і метою існування організованої групи було налагодження розгалуженої мережі постачання і збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі та безпосередньо їх збут з метою незаконного збагачення учасників.
Усвідомлюючи неспроможність одноосібно реалізувати свій злочинний намір, ОСОБА_29 спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійкою злочинною групою, яку почав формувати у вересні 2009 року, обравши направленістю її діяльності систематичне незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів (ацетильованого опію) з метою збуту, а також збут вказаних наркотичних засобів ув`язненим Березанської виправної колонії № 95. В період з вересня 2009 року по січень 2010 року до злочинної групи, яку очолив ОСОБА_29 увійшли ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 .
Визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора і керівника групи, ОСОБА_29 особисто підібрав її учасників. Забезпечуючи при цьому стійкість та професійність організованої групи, керованість і тривалість намічених ним злочинних дій, він використовував для відбору кандидатів їх особисті якості схильність до вчинення злочинів, наявність кримінального досвіду, здатність до безумовного підпорядкування йому, надбані ними навички, умови їх життя, зв`язки тощо. Крім зазначених вище факторів та обставин, перевага при відборі в члени організованої ОСОБА_29 групи надавалась особам, які залежали від щоденного вживання наркотичних засобів та знаходились в місцях позбавлення волі, а саме в Березанській виправній колонії № 95, а також особам, які перебували у дружніх відносинах з ОСОБА_29 і викликали у нього довіру. При цьому, він врахував, що такі співучасники, що знаходяться в місцях позбавлення волі, внаслідок своєї залежності, будуть нездатними повідомити правоохоронні органи про організований ним збут ацетильованого опію, а як його споживачі і розповсюджувачі зможуть дотримуватися розробленого ним механізму незаконного обігу наркотичних засобів і безумовно виконувати необхідні для досягнення злочинного плану дії. Крім того, залучення до організованої злочинної діяльності цих осіб також обумовлювалось наявністю у них зв`язків з потенційними покупцями ацетильованого опію, а також їх можливостями організувати доставку наркотичних засобів з визначеного ним місця до Березанської виправної колонії № 95.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_29 , у вересні 2009 року залучив до складу організованої групи ув`язненого Березанської виправної колонії № 95 ОСОБА_30 , залежного від вживання ацетильованого опію, раніше неодноразово засудженого за незаконні операції з наркотичними засобами.
Формуючи склад організованої групи ОСОБА_29 у вересні 2009 року запропонував ОСОБА_46 в якості співорганізатора прийняти участь у запланованих ним злочинах з незаконного збуту наркотичних засобів на територію Березанської виправної колонії № 95, повідомивши останньому свої наміри щодо механізму його вчинення. Отримавши від ОСОБА_30 згоду на спільну злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_29 , за покладеними на себе функціями її організатора і керівника, з метою підготовки до вчинення злочинів збуту наркотичного засобу, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю, розробив загальний план, який довів члену групи ОСОБА_46 і за ним їх дії були направлені на досягнення єдиного злочинного результату. При цьому, ОСОБА_29 поклав на ОСОБА_30 , як на співорганізатора, обов`язки пошуку серед засуджених Березанської виправної колонії № 95 осіб, які вживали наркотичні засоби і погодились взяти участь у організованій злочинній групі по незаконному збуту наркотичних засобів, а також обов`язок доведення іншим членам групи загального плану вчинення злочинів по незаконному збуту наркотичних засобів.
У свою чергу ОСОБА_42 , виконуючи вказівку організатора злочинної групи ОСОБА_29 , в січні 2010 року запропонував ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , які відбували покарання за вчинення умисних злочинів у Березанській виправній колонії № 95 прийняти участь у організованій злочинній групі та отримавши від них згоду, повідомив ОСОБА_47 і ОСОБА_48 розроблений організатором групи ОСОБА_29 план злочинних дій з незаконного збуту наркотичних засобів.
Постійний контакт членів організованої групи забезпечувався за допомогою мобільного зв`язку.
Крім того, у січні 2010 року ОСОБА_29 запропонував жителю м. Яготин Київської області ОСОБА_49 у якості співвиконавця прийняти участь у запланованих ним злочинах з незаконного збуту наркотичних засобів на територію Березанської виправної колонії № 95, повідомивши останньому свої наміри щодо механізму його вчинення. Отримавши від ОСОБА_34 згоду на спільну злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_29 , за покладеними на себе функціями її організатора і керівника, з метою підготовки до вчинення злочинів збуту наркотичного засобу, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю, довів члену злочинної групи ОСОБА_49 загальний план вчинення злочинів. При цьому, ОСОБА_29 визначив ОСОБА_49 , як співвиконавцю злочинів, роль особи, яка здійснюватиме доставку наркотичних засобів у визначені ним місця.
Крім того, ОСОБА_29 , виконуючи функції організатора, з метою забезпечення конспірації організованої ним злочинної групи та унеможливлення викриття злочинної діяльності групи, залучив до її складу невстановлених слідством осіб, на яких поклав також функції доставки наркотичних засобів у визначені ним місця на автодорогах в межах Яготинського району Київської області, а також залучив до злочинної схеми збуту наркотичних засобів на територію Березанської виправної колонії № 95 ОСОБА_50 , якому не було відомо про існування організованої злочинної групи, і який у зв`язку із дружніми стосунками з ОСОБА_29 , виконував його прохання та забирав у вказаних ним місцях на автодорозі «Київ-Харків» грошові кошти, не будучи обізнаним про те, що вони отримані ОСОБА_29 за незаконний збут наркотичних засобів.
Стійкість організованої групи ОСОБА_29 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності, чіткого розподілу ролей та схильності до вживання наркотичних засобів її членів.
Крім того, як організатор злочинної групи, ОСОБА_29 поклав на себе функції координації дій співучасників злочину, які знаходяться на волі, а на ОСОБА_30 поклав функції координації дій співучасників злочину, ув`язнених в Березанській виправній колонії № 95, встановлення характеру взаємовідносин в групі, розподілу здобутих злочинним шляхом коштів та ацетильованого опію і організацію його збуту.
Відповідно до розробленого плану злочинних дій ОСОБА_29 , отримавши від ОСОБА_30 інформацію про те, що серед засуджених зібрані грошові кошти на придбання наркотичних засобів, наказував останньому помістити грошові кошти в певно визначеному місці, як правило на автодорозі «Київ-Харків» в межах Яготинського району Київської області.
Виконуючи вказівку організатора злочинної групи ОСОБА_29 , співорганізатор та активний учасник групи ОСОБА_42 , за допомогою залучених ним та членом організованої групи ОСОБА_51 осіб, які перебували на волі, організовував доставку грошових коштів у вказані ОСОБА_29 місця на автодорозі «Київ-Харків».
У свою чергу ОСОБА_29 , дотримуючись конспірації, із залученням невстановлених осіб членів організованої злочинної групи, перевіряв наявність у визначеному місці грошових коштів та за допомогою вказаних осіб забирав їх. Переконавшись у наявності грошових коштів та забравши їх із вказаного ним же місця, ОСОБА_29 шляхом використання члена організованої злочинної групи ОСОБА_34 , а також інших невстановлених досудовим слідством осіб членів організованої злочинної групи, у певному місці також, як правило на автодорозі «Київ-Харків» та в Яготинському районі Київської області, в пластиковій пляшці поміщав наркотичні засоби. Про вказане місце ОСОБА_29 , дотримуючись правил конспірації, використовуючи мобільний зв`язок, повідомляв ОСОБА_30 , який через залучених ним осіб, яким не було відомо про існування організованої злочинної групи, організовував доставку зазначених наркотичних засобів до Березанської виправної колонії № 95.
Організація ОСОБА_38 збору грошових коштів на придбання у ОСОБА_29 наркотичних засобів та їх доставку на територію Березанської виправної колонії № 95 відбувалась за налагодженою схемою наступним чином. Засуджені Березанської випраної колонії № 95, які мали намір придбати наркотичний засіб опій ацетильований зверталися до ОСОБА_30 , який разом з іншим членом організованої злочинної групи ОСОБА_40 організовував збір грошових коштів серед засуджених, при цьому ОСОБА_47 була відведена роль збору грошових коштів, складання списків осіб, які здали грошові кошти для придбання наркотичних засобів та контроль видачі наркотичних засобів засудженим за складеними списками. Збір грошових коштів проводився наступним чином: особи, які хотіли придбати наркотичні засоби, з рахунків своїх мобільних телефонів перераховували грошові кошти, або надсилали текстові повідомлення з кодами поповнення рахунків оператора мобільного зв`язку на номер мобільного телефону ОСОБА_30 ( НОМЕР_1 ). При цьому ОСОБА_38 було встановлено, що ціна за 1 мл наркотичного засобу становить 50 грн. Після того як вищевказаний збір грошових коштів закінчувався, ОСОБА_42 зазначені грошові кошти перераховував на номер мобільного телефону ОСОБА_52 або надсилав йому вищевказані текстові повідомлення з кодами поповнення рахунків оператора мобільного зв`язку.
У свою чергу ОСОБА_53 , який не був обізнаний про існування організованої групи та займався розповсюдженням карток поповнення рахунку абонентів мобільного зв`язку, надіслані йому на мобільний телефон грошові кошти, переводив у готівку, шляхом поповнення за рахунок них мобільних рахунків абонентів клієнтів, про що повідомляв ОСОБА_46 та за що від останнього отримував 20% від переведеної у готівку суми, як сплату за надані послуги.
У подальшому ОСОБА_42 , користуючись своїми злочинними зв`язками, залучав раніше знайомих осіб, щоб вони забирали у ОСОБА_54 грошові кошти, призначені для придбання наркотичних засобів, та, з використанням інших осіб, перевозили їх у вказане ОСОБА_38 місце на території Яготинського району Київської області. Інформацію про місце, куди потрібно було помістити грошові кошти, ОСОБА_42 отримував від ОСОБА_29 . Після цього ОСОБА_29 , за допомогою ОСОБА_50 та інших невстановлених слідством осіб, перевіряв наявність вказаних грошових коштів, та повідомляв ОСОБА_46 місце, де знаходяться наркотичні засоби, про яке ОСОБА_42 у свою чергу повідомляв залучених ним осіб, які розміщали в обумовлені місця грошові кошти. Вказані особи, забравши наркотичні засоби, поміщали їх до медичної клізми та у вказаному ОСОБА_38 місці перекидали через огорожу на територію Березанської виправної колонії № 95, де він за допомогою невстановлених осіб отримував зазначену медичну клізму з наркотичним засобом. Перебуваючи в приміщенні Березанської виправної колонії № 95, ОСОБА_42 за допомогою членів організованої злочинної групи ОСОБА_31 та ОСОБА_32 здійснював розподіл наркотичного засобу серед засуджених в тій кількості, за яку засуджені сплачували кошти.
Використовуючи авторитет керівника групи, ОСОБА_29 розподіляв ролі між співучасниками так, що керування діями осіб по придбанню наркотичних засобів, їх поміщення до схованок в певному місці та отримання грошових коштів також з вказаних ним місць він здійснював особисто, а керування діями осіб по доставці наркотичних засобів, збору коштів на їх придбання він поклав на ОСОБА_30 і лише з ним підтримував зв`язок для координації дій. Таким чином, члени організованої злочинної групи хоча і були обізнані про злочинні обов`язки кожного і спільно виконували їх для досягнення єдиної злочинної мети, однак без координації зі сторони ОСОБА_29 їх дій не могли успішно реалізувати спільний злочинний умисел. Тому ОСОБА_29 керував всіма членами групи та створив такий характер відносин між ними, при якому кожний учасник групи фактично був підконтрольний йому. Таким чином, ОСОБА_29 з метою конспірації злочинної діяльності створеного їм злочинного об`єднання та своєї особисто в процесі підготовки та вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів обмежував контакти учасників групи один з одним та свої особисті зі споживачами опію. Вказані заходи разом з іншими методами конспірації злочинної діяльності групи і підтриманням незаперечного авторитету ОСОБА_29 як її керівника створювали в учасників організованої групи впевненість про можливість уникнення відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів
ОСОБА_29 являвся організатором організованої злочинної групи. Як керівник організованої групи, ОСОБА_29 розподіляв функції та обов`язки кожного її члена. Виходячи з характеру обраної злочинної діяльності - систематичного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу ацетильованого опію та маючи можливість розпоряджатися отриманими від цього коштами, він обрав собі за обов`язок налагодження постійного каналу постачання опію ацетильованого. При цьому, ОСОБА_29 особисто підшукав ув`язненого Березанської виправної колонії № 95 ОСОБА_30 , який був схильний до вживання наркотичних засобів та домовився з ним про налагодження схеми збуту наркотичних засобів засудженим Березанської виправної колонії № 95. Відповідно до злочинного плану ОСОБА_29 буде постачати ОСОБА_46 особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований за ціною 20 грн. за 1 мл., а він у свою чергу буде здійснювати збут наркотичного засобу засудженим Березанської виправної колонії № 95 за ціною 50 грн. за 1 мл. Прибуток, отриманий під час збуту наркотичних засобів до Березанської випраної колонії № 95, ОСОБА_42 , як співорганізатор, повинен був використовувати для оплати послуг осіб, залучених ним для доставки наркотичного засобу на територію виправної установи, оплати послуг ОСОБА_54 за переведення мобільних грошових коштів у готівку.
Крім цього, ОСОБА_29 узгоджено зі співучасниками, розробляв та вдосконалював заходи конспірації за якими передача грошових коштів та наркотичних засобів не відбувалась з рук в руки, що унеможливлювало особисті зустрічі осіб задіяних в злочинній схемі збуту наркотичних засобів.
ОСОБА_42 являвся співорганізатором та безпосереднім виконавцем (співвиконавцем) збуту наркотичних засобів на території самої Березанської виправної колонії № 95. Будучи схильним до вживання наркотичних засобів, ОСОБА_42 надав згоду ОСОБА_29 на участь в цьому злочинному об`єднанні.
ОСОБА_42 , використовуючи свій авторитет серед засуджених, та усвідомлюючи потребу деяких з них у вживанні наркотичних засобів, розуміючи, що самостійно виконати відведену йому роль у безпосередньому збуті наркотичного засобу на території Березанської виправної колонії № 95 не спроможний, він запропонував засудженим, які відбували покарання у вказаній колонії ОСОБА_47 та ОСОБА_48 вступити до організованої злочинної групи, очолюваної ОСОБА_29 , по збуту наркотичних засобів до Березанської виправної колонії № 95, яким повідомив інформацію про загальний план вчинення злочину. При цьому вказав, що вони, тобто ОСОБА_44 та ОСОБА_43 за участь у складі організованої злочинної групи у якості винагороди будуть безкоштовно отримувати частину наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_38 була відведена роль ОСОБА_47 у пошуку засуджених, які хотіли б придбати наркотичні засоби, а також збір у них коштів, складання списків таких засуджених, які здали кошти і за вказаними списками контролювати видачу наркотичних засобів, а також здійснювати безпосередній їх розподіл.
ОСОБА_48 , як учаснику організованої групи, ОСОБА_38 була відведена роль щодо безпосереднього розподілу наркотичного засобу серед інших засуджених, а також доставки наркотичних засобів у місця позбавлення волі, для чого ОСОБА_43 залучив до незаконного збуту наркотичних засобів на територію Березанської виправної колонії № 95 неповнолітнього ОСОБА_35 , якому невідомо було про існування організованої злочинної групи, у якого викликав авторитет та повагу. Виконуючи вказівки ОСОБА_32 , неповнолітній ОСОБА_55 виконував безпосередні дії по доставці наркотичних засобів до Березанської виправної колонії № 95 у загальній схемі збуту наркотичних засобів.
Також ОСОБА_42 організував схему збору грошових коштів серед засуджених з використанням мобільного зв`язку та налагодив схему переведення в готівку вказаних грошових коштів, використовуючи для цього послуги ОСОБА_52 , якому було не відомо про існування організованої злочинної групи.
ОСОБА_43 , будучи активним членом організованої злочинної групи та усвідомивши факт її існування, ще на етапі створення, достовірно знаючи про входження до її складу ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та невстановлених в даний час слідством осіб, підтвердивши власними діями реальність своїх намірів, як і інші зазначені вище члени організованої злочинної групи безпосередньо, в активній формі вчинював збут наркотичних засобів на території Березанської виправної колонії № 95. Так, згідно з раніше розробленим ОСОБА_29 планом, відомим всім учасникам групи, за домовленістю з іншими членами злочинної групи, ОСОБА_43 повинен був виконувати функції, які були відведені йому під час підготовки до вчинення та безпосереднього вчинення злочинів.
Так, будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, у співучасті з іншими членами організованої злочинної групи, відповідно до розробленого ОСОБА_29 та ОСОБА_38 плану злочинної діяльності та розподілу функцій між членами організованої злочинної групи, в активній формі поруч з ОСОБА_38 та ОСОБА_40 безпосередньо вчинював збут наркотичних засобів на території Березанської виправної колонії № 95.
Так, при збуті наркотичних засобів в приміщенні Березанської виправної колонії № 95 ОСОБА_43 здійснював розподіл наркотичних засобів, шляхом поміщення їх до медичних шприців та передачі засудженим згідно із списками осіб, які оплатили придбання наркотичних засобів.
Під час вчинення збуту наркотичних засобів на територію Березанської ВК № 95 ОСОБА_43 , відповідно до відведеної йому ролі, залучив до збуту наркотичних засобів неповнолітнього ОСОБА_35 , жителя м. Переяслав -Хмельницький Київської області, який будучи не обізнаним про існування організованої злочинної групи, виконував вказівки її членів ОСОБА_30 та ОСОБА_32 по доставці наркотичних засобів з визначеного ОСОБА_29 місця до Березанської виправної колонії № 95.
ОСОБА_44 , будучи активним членом організованої злочинної групи та усвідомивши факт її існування, ще на етапі створення організованої злочинної групи, достовірно знаючи про входження до її складу ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 та невстановлених в даний час слідством осіб, підтвердивши власними діями реальність своїх намірів, як і інші зазначені вище члени організованої злочинної групи безпосередньо, в активній формі вчинював збут наркотичних засобів на території Березанської виправної колонії № 95. Так, згідно з раніше розробленим ОСОБА_29 планом, відомим всім учасникам групи, за домовленістю з іншими членами злочинної групи, ОСОБА_43 повинен був виконувати функції, які були відведені йому під час підготовки до вчинення та безпосереднього вчинення злочинів.
Так, будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, з іншими членами організованої злочинної групи, відповідно до розробленого ОСОБА_29 та ОСОБА_38 плану злочинної діяльності та розподілу функцій між членами організованої злочинної групи, в активній формі поруч з ОСОБА_38 та ОСОБА_39 безпосередньо вчинював збут наркотичних засобів до Березанської виправної колонії № 95.
Так, при збуті наркотичних засобів в приміщенні Березанської ВК № 95 ОСОБА_44 здійснював розподіл наркотичних засобів, шляхом поміщення їх до медичних шприців та передачі засудженим згідно із списками останніх, які їх оплатили.
Під час вчинення збуту наркотичних засобів на територію Березанської ВК № 95 ОСОБА_44 , відповідно до відведеної йому ролі, за допомогою мобільного телефону ОСОБА_30 , здійснював збір грошових коштів із засуджених на придбання наркотичних засобів, складав списки засуджених осіб, які таким чином здали йому грошові кошти для придбання наркотичних засобів та за вказаними списками контролював видачу доставлених до Березанської виправної колонії № 95 наркотичних засобів.
ОСОБА_56 , будучи активним членом організованої злочинної групи та усвідомивши факт її існування, ще на етапі створення, достовірно знаючи про входження до її складу ОСОБА_29 та невстановлених в даний час слідством осіб, підтвердивши власними діями реальність своїх намірів, як і інші зазначені вище члени організованої злочинної групи безпосередньо, в активній формі вчинював збут наркотичних засобів на територію Березанської ВК № 95. Так, згідно з раніше розробленим ОСОБА_29 планом, відомим всім учасникам групи, за домовленістю з іншими членами злочинної групи, ОСОБА_56 повинен був виконувати функції, які були відведені йому під час безпосереднього вчинення злочинів.
Так, будучи особою, яка мала дружні відносини з ОСОБА_29 , відповідно до розробленого останнім плану злочинної діяльності та розподілу функцій між членами організованої злочинної групи, в активній формі вчинював збут наркотичних засобів, а саме здійснював доставляння наркотичних засобів від ОСОБА_29 до вказаних останнім місць на автодорогах поблизу м. Яготина і розміщував їх напроти вказаних ОСОБА_29 дорожніх знаків.
ОСОБА_57 , достовірно знаючи, що буде здійснювати придбання і збут наркотичних засобів, 26 серпня 2010 року розмістив грошові кошти, отримані за придбання наркотичних засобів, навпроти знаку «112 км» автодороги Київ-Харків на узбіччі, про що повідомив через ОСОБА_58 ОСОБА_59 .. Останній вказав ОСОБА_60 на знак «98 км» тієї ж автодороги, як на місце, з якого слід забрати наркотичні засоби. Прибувши на вказане місце, ОСОБА_57 забрав поліетиленову пляшку з наркотичним засобом, який перелив у медичну грушу, і підійшовши до огорожі Березанської виправної колонії № 95 27 серпня 2010 року близько 01 години перекинув вказану ємність з наркотичним засобом на територію колонії, тим самим збувши наркотичний засіб на територію місць позбавлення волі. Того ж дня близько 24 години ОСОБА_61 прибув на 108 км автодороги Київ-Харків, де у невстановленої слідством особи придбав наркотичний засіб опій ацетильований, який приніс до машини марки ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_2 . Під час огляду вказаного транспортного засобу працівниками правоохоронних органів на підлозі було виявлено та вилучено замотаний у фольгу паперовий згорток з речовиною коричневого кольору. В багажнику автомобіля було виявлено та вилучено пачку з-під цигарок, у якій знаходився презерватив із рідиною коричневого кольору. На землі, поблизу автомобіля було виявлено та вилучено медичний шприц, заповнений прозорою рідиною. Вказані речовини, згідно з висновком судово-медичної експертизи, є канабісом, опієм ацетильованим, а рідина героїном.
ОСОБА_55 , достовірно знаючи, що буде здійснювати придбання і збут наркотичних засобів, 14 липня 2010 року, 24 липня 2010 року, 29 липня 2010 року, 03 серпня 2010 року, 12 серпня 2010 року, за вказівкою ОСОБА_32 , забирав пластикові пляшки з наркотичними засобами у вказаних ним місцях, переливав вміст до медичних груш і перекидав на територію Березанської виправної колонії № 95. Окрім цього, 24 липня 2010 року, 29 липня 2010 року, 12 серпня 2010 року ОСОБА_55 , виконуючи вказівки ОСОБА_62 , та ОСОБА_30 , отримавши грошові кошти у невстановлених досудовим слідством осіб, розміщував їх у місцях, які вказували йому останні, як оплату за отримані в подальшому наркотичні засоби.
Не дивлячись на те, що на досудовому слідстві обвинувачені ОСОБА_56 , ОСОБА_55 , ОСОБА_57 свою вину в пред`явленому їм обвинуваченні визнали повністю, обвинувачений ОСОБА_42 вину визнав частково, а обвинувачені ОСОБА_29 , ОСОБА_44 і ОСОБА_43 свою вину не визнали взагалі та заперечили причетність до вчинення інкримінованих їм злочинів, вина всіх обвинувачених, на думку прокурора, повністю доводиться, а показання ОСОБА_29 , ОСОБА_31 і ОСОБА_32 щодо не причетності до вчинення злочинів спростовуються, на думку прокурора, зібраними у справі доказами у їх сукупності.
Такими доказами прокурор вважає, окрім показань самих підсудніх, є показання свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_50 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_52 , ОСОБА_58 , ОСОБА_73 ,, ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 ; письмові докази, які містяться в матеріалах кримінальної справи; речові докази наркотичні засоби та засоби мобільного зв`язку, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУ МВС України в Київській області, автомобіль марки ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_2 , зберігається у Березанському МВ ГУ МВС України в Київській області, відеокасети, роздруківки змісту телефонних розмов, роздруківки телефонних з`єднань, які зберігаються при справі.
Допитаний у судовому засіданні підсудній ОСОБА_29 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав.
Допитаний у судовому засіданні підсудній ОСОБА_57 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав, вказавши, що викривальні показання, які він давав відносно себе на досудовому розслідуванні, були отримані працівниками правоохоронних органів від нього внаслідок фізичного тиску і недозволених методів ведення розслідування. Також ОСОБА_57 підтвердив, що він дійсно 26 серпня 2010 року на прохання знайомого приїжджав до Березанської виправної колонії № 95 щоб здійснити перекид заборонених предметів, а саме дріжджів. Ніякі наркотики він не перекидав, а знайдені під час огляду машини наркотичні засоби не його і де вони там взялися, він не знає.
Інші підсудні від дачі показань не відмовилися, однак вказали, що зроблять це лише після допиту усіх заявлених по справі свідків.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_80 дали показання, відмінні від тих, які вони давали на досудовому слідстві, оскільки вказували, що на них вчинявся психологічний тиск з боку співробітників Березанської виправної колонії № 95 ( ОСОБА_86 , ОСОБА_80 ) та працівників правоохоронних органів ( ОСОБА_84 ) Свідок ОСОБА_85 вказав, що протокол його допиту на досудовому слідстві йому не дали прочитати, голос на звукозаписах він не впізнав, про що й повідомив особу, яка складала протокол допиту, відео тих подій йому ніхто не показував. Тому просив суд взяти до уваги ті показання, які він дав безпосередньо у судовому засіданні, і критично оцінити показання, дані ним під час досудового слідства, оскільки вони не відповідають дійсності.
Допит свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_87 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , до яких були застосовані заходи безпеки, передбачені ст. 521-525 КПК України 1960 р., а саме зміна анкетних даних, судом проведений не був, оскільки можливість допитати вказаних осіб не була забезпечена стороною обвинувачення.
Захисники зазначали, що безпосередній допит вказаних осіб у суді обов`язковий, виходячи з наступного.
Свідок ОСОБА_88 був безпосереднім учасником під час проведення оперативних закупок 14 липня 2010 року, 24 липня 2010 року, 29 липня 2010 року, 03 серпня 2010 року, 12 серпня 2010 року, 26 серпня 2010 року. З протоколу допиту вказаної особи вбачається, що на час проведення зазначених оперативних заходів він був засудженим і відбував покарання у Березанській виправній колонії (Т. 14 а.с. 1-11). З матеріалів кримінальної справи вбачається, що актування та протоколювання усіх дій під час проведення вказаних оперативних заходів у Березанській виправній колонії № 95 здійснював о/у Бориспільського МРВ УБОЗ ГУ МВС України в Київській області майор міліції ОСОБА_89 , понятими були ОСОБА_90 , ОСОБА_91 (Т. 1 а.с. 159, 160,163, 164, 176, 177, 180, 181, 193, 194, 197, 198, 209, 210, 213, 214, 225, 226, 229, 230, 241, 242, 244, Т. 2 а.с. 1).
Захисниками ОСОБА_18 , ОСОБА_92 , ОСОБА_26 були надані і досліджені безпосередньо у судовому засіданні у якості письмових доказів відповіді на адвокатські запити, з яких вбачалося, що ОСОБА_93 , ОСОБА_65 , ОСОБА_64 в дні і години проведення оперативних закупок не було на території Березанської виправної колонії № 95 (Т. 31 а.с. 81-85, 120, 122, 130, 160, Т. 33 а.с. 23, 25, 27, 29, 45). Також ОСОБА_89 не заходив на територію Березанської виправної колонії 23 грудня 2010 року, тобто у день допиту ним свідка ОСОБА_63 (Т. 31 а.с. 160).
Посилання прокурора на те, що під час проведення та для проведення оперативно-розшукових заходів вказані особи могли заходити без тимчасових перепусток та реєстрації в спеціальному журналі, спростовувалися листами-роз`ясненнями з Управління ДПтС України в м. Києві та Київській області, ДПтС України, Прокуратури Київської області (Т. 31 а.с. 147, 214, 216, Т. 33 а.с. 25, 29).
Окрім цього, протоколи допиту свідків ОСОБА_63 від 23 грудня 2010 року (Т. 14 а.с. 12-20 склав о/у ОСОБА_89 ), ОСОБА_75 від 23 жовтня 2010 року (Т. 14 а.с. 185-189, склав слідчий ОСОБА_94 ), ОСОБА_76 від 23 жовтня 2010 року (Т. 14 а.с. 190-194, склав слідчий ОСОБА_94 ), ОСОБА_78 від 29 жовтня 2010 року (Т. 14 а.с. 201-205, склав слідчий ОСОБА_94 ), ОСОБА_79 від 24 січня 2011 року (Т. 14 а.с. 228-233, склав заст. начальника відділу ОСОБА_95 ) виготовлені друкованим способом, проте вказані особи із собою комп`ютерну техніку на територію Березенської виправної колонії № 95 не проносили, дозволів на пронесення вказаних предметів або ж саму комп`ютерну техніку від адміністрації колонії в користування не отримували (Т. 31 а.с. 156, 157, Т. 32 а.с. 8, Т. 33 а.с. 7, 45).
Також судом досліджувалися речові докази, які були доставлені 16 грудня 2014 року до суду з СУ ГУ МВС України в Київській області у поліетиленовому пакеті. Розпакувавши пакет, було виявлено, що у ньому знаходяться шприци різної ємності (з голками, без голок, із запаяними носиками, пусті, заповнені рідинами), мобільні телефони з сім-картками і картками пам`яті, паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження, чоловіча чорна сумка, посвідчення водія та талон до посвідчення, пачка з-під цигарок, вата, груша резинова, мотки клейкої стрічки, бірки.
Відповідно до п. 9, 21 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27 серпня 2010 року усі вилучені предмети пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів, які є на них, з додаванням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається у протоколі. Під час провадження дізнання або досудового слідства і до набрання законної сили вироку суду вилучені наркотичні засоби зберігаються в опечатаному вигляді.
Жодна зі сторін учасників судового розгляду не змогла сказати, що конкретно посвідчує той чи інший предмет, оглянутий у судовому засіданні.
Вказана обставина позбавляє суд можливості дати належну оцінку зазначеним речовим доказам, оскільки їх більша частина знаходилася в поліетиленових мішечках, зав`язаних вузликом, а деякі з цих мішечків були порвані, і лише декілька були опечатаними, що викликає сумніви у відсутності неконтрольованого доступу до них. Зазначені речові докази були отримані в результаті слідчих і оперативних дій, які проводилися в різний час, тому відсутність можливості ідентифікувати, який речовий доказ з`явився у справі у який конкретно час суд позбавлений можливості, а відтак і неможливо перевірити, що ж саме доводять чи спростовують вказані докази.
При дослідженні таких речових доказів як відеозаписи, відображені на 04 відеокасетах, 01 липня 2014 року (а.с. 158-160) підсудні ОСОБА_42 та ОСОБА_43 вказали, що то не вони зображені на відео, захисники також заперечували проти того, що це їх підзахисні, прокурор жодним чином не висловився з приводу того, хто ж зображений на відео. Окрім цього, суд не може достовірно встановити, де ж саме і коли виготовлялися зазначені відеозаписи.
Вказана обставина позбавляє суд можливості дати належну оцінку зазначеним речовим доказам.
У судовому засіданні паралельно досліджувалися такі речові докази, як СД диски та роздруківки телефонних розмов і смс (Т.Т. 3-9), під час яких були виявлені розбіжності, а саме досліджуючи СД диск по об`єкту контролю 2630-2-110т-2010 за 24 липня 2010 року (час і дата, на яку припадає друга з оперативних закупок) і Т. 5 а.с. 145 за 20.25 вх. Повідомлення: «3228, 4344» була виявлена відсутність вказаного запису на СД диску. Окрім цього, в роздруківках телефонних з`єднань, наданих оператором мобільного зв`язку, відсутня інформація про те, що на телефон НОМЕР_1 , який, як доводить прокурор, належав підсудньому ОСОБА_46 , з телефону НОМЕР_3 свідка ОСОБА_63 надходили у вказаний час смс-повідомлення (Т. 10 а.с. 183 на звороті).
Такі ж розбіжності були виявлені при дослідженні СД диску по тому ж об`єкту контролю за 29 липня 2010 року (час і дата, на яку припадає третя оперативна закупка) і Т. 5 а.с. 180 за 14.06, 14.07 Повідомлення: «4344. 3228. Два по 100. 0340. 9192. 3908. 3392. 4 по сто» було виявлено те, що перші два блоки цифр уже фігурували в документах під час проведення оперативної закупки 24 липня 2010 року. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, чотири останні комбінації цифр є номерами скреч-карток, які ОСОБА_88 зі свого телефону НОМЕР_3 за допомогою смс-повідомлення відправляв на телефон ОСОБА_30 НОМЕР_1 як оплату за наркотики. Однак, в роздруківках телефонних з`єднань, наданих оператором мобільного зв`язку, відсутня підтверджуюча інформація (Т. 10 а.с. 190).
Такі ж розбіжності були виявлені при дослідженні СД диску по тому ж об`єкту контролю за 03 серпня 2010 (час і дата, на яку припадає четверта оперативна закупка) і Т. 6 а.с. 20 за 14.28, 14.33 Повідомлення: «8467. 0304. 1119 три по сто, 012, 4640 две по 30» була виявлена відсутність вказаних записів на СД диску. Окрім цього, в роздруківках телефонних з`єднань, наданих оператором мобільного зв`язку, відсутня інформація про те, що на телефон НОМЕР_1 , який, як доводить прокурор, належав підсудньому ОСОБА_46 , з телефону НОМЕР_3 свідка ОСОБА_63 надходили у вказаний час смс-повідомлення, і з телефону ОСОБА_30 на телефон НОМЕР_4 надходили смс-повідомлення з отриманими від ОСОБА_63 номерами (Т. 10 а.с. 200).
Такі ж розбіжності були виявлені при дослідженні СД диску по об`єкту контролю 2837-2-110т-2010 за 12 серпня 2010 (час і дата, на яку припадає п`ята оперативна закупка) і Т. 6 а.с. 61 за 14.21 Повідомлення: «9712. 4047. 5060. 7957 четыре по 100» була виявлена відсутність вказаних записів на СД диску, однак два останніх блоки цифр фігурують у той же день у записі за 12.59. Окрім цього, в роздруківках телефонних з`єднань, наданих оператором мобільного зв`язку, відсутня інформація про те, що на телефон НОМЕР_1 , який, як доводить прокурор, належав підсудньому ОСОБА_46 , з телефону НОМЕР_3 свідка ОСОБА_63 надходили у вказаний час смс-повідомлення (Т. 10 а.с. 210).
Також при співставленні досліджених доказів по шостій оперативній закупці, яка проводилась 26 серпня 2010 року була виявлена відсутність даних від оператора мобільного зв`язку про отримання ОСОБА_38 на телефон НОМЕР_1 , який, як доводить прокурор, належав підсудньому, з телефону НОМЕР_3 свідка ОСОБА_63 , кодів скреч-карток (Т. 10 а.с. 231).
Пояснення по цим розбіжностям стороною обвинувачення суду надані не були, усунути ці недоліки в ході судового слідства неможливо.
Для забезпечення реалізації прав усіх учасників судового розгляду до зали суду для дачі показань неодноразово викликався свідок ОСОБА_96 , зазначений у списку осіб, що підлягають виклику в судовому засіданні, доданому до обвинувального висновку (Т. 21 а.с. 230, Т. 27 а.с. 123, Т. 28 а.с. 168, Т. 34 а.с. 218, Т. 35 а.с. 24), однак до суду він не з`являвся, у зв`язку з чим до нього було застосовано примусовий привід (Т. 29 а.с. 91, 151, 241, Т. 30 а.с. 40), який жодного разу виконаний не був. Заява від ОСОБА_81 , яку прокурор просив долучити до матеріалів справи (Т. 30 а.с. 83) суд не взяв до уваги, оскільки не було наведено жодних обставин, які передбачені законом, при настанні яких показання свідка, дані ним на досудовому розслідуванні, можуть бути оголошені під час судового слідства, і оцінені судом як доказ у кримінальній справі.
Дослідивши речові докази СД диски і роздруківки телефонних розмов за 14 серпня 2010 року по об`єкту контролю 2837-2-110т-2010 час розмови 14.16 (Т. 6 а.с. 77-79) і допускаючи, що розмова відбувалася між ОСОБА_38 та ОСОБА_97 , було встановлено, що того дня ОСОБА_55 мав передати 1000 гривень працівнику правоохоронного органу, який мав вийти з Березанської виправної колонії № 95, а ОСОБА_42 , через цього ж співробітника мав передати ОСОБА_98 певний предмет «викидуху». Окрім цього співрозмовники говорили про працівників виправної установи, які незаконно з ними співпрацюють. Таким чином вбачається, що досудове слідство було проведено неповно, оскільки відносно вказаних осіб, працівників колонії, матеріали в окреме провадження не виділялись і разом з цією справою не розслідувалися, їхня роль у діяльності організованої злочинної групи ОСОБА_29 - ОСОБА_30 не встановлена. Усунути цю неповноту досудового слідства під час судового розгляду справи неможливо.
Окрім цього, дослідивши речові докази СД диски і роздруківки телефонних розмов за 29 липня 2010 року (день проведення третьої оперативної закупки) по об`єкту контролю 2630-2-110т-2010 час розмови 18.45, 18.50, 18.58, 19.39, 19.40, 19.44, 20.54, 21.08 (Т. 5 а.с. 182-185) і допускаючи, що розмови відбувалися між ОСОБА_38 , ОСОБА_97 , ОСОБА_39 та невстановленими особами, було встановлено, що автомобіль, на якому їхав ОСОБА_55 до Березанської виправної колонії № 95 для перекиду наркотиків, був зупинений на 98 км працівниками ДАІ, у яких був синій автомобіль «сімка» з мигалками. В ході огляду транспортного засобу під сидінням було виявлено клізму, шприци і пляшку. ДАІвці збиралися викликати міліцію, однак в ході переговорів погодилися за гроші відпустити ОСОБА_37 . За додаткові гроші вказані працівники ДАІ повернули ОСОБА_98 вилучені в нього речі. Ким були вказані працівники ДАІ, а також оцінка їхніх дій та визначення їхньої ролі у діяльності організованої злочинної групи ОСОБА_29 - ОСОБА_30 органами досудового слідства зроблена не була, разом з цією кримінальної справою вказані діяння не розслідувалися і, згідно з довідкою про рух кримінальної справи (Т. 21 а.с. 232-242), в окреме провадження не виділялися.
Усунути вказані недоліки досудового розслідування у суді не представилося можливим.
Разом з тим слід зауважити, що відповідно до ст. 323 КПК України (1960 р.) вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засідання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Враховуючи наведену вимогу закону, суд позбавлений можливості повно дослідити усі обставини даної кримінальної справи і постановити вирок.
Окрім цього, для дослідження доказів безпосередньо у судовому засіданні, судом неодноразово виносилися постанови про забезпечення можливості допиту осіб, до яких застосовані заходи безпеки (Т. 29 а.с. 94, Т. 34 а.с. 178), вказані документи направлялися начальнику СУ ГУ УМВС України в Київській області та начальнику УБОЗ ГУ МВС України в Київській області і ними були отримані (Т. 29 а.с. 117, 118, Т. 34 а.с. 244, 247). Також зазначені постанови оголошувалися усім учасникам судового розгляду в судовому засіданні. Однак жодного разу суду і сторонам процесу не було надано можливості допитати вказаних осіб.
Відносно свідка ОСОБА_99 , до якого були застосовані заходи безпеки, суду були надані документи, з яких вбачалося, що на час розгляду справи даний свідок помер, у зв`язку з чим суд оголосив його показання, дані ним на досудовому слідстві.
Прокурор вказував, що допит свідка ОСОБА_63 , до якого застосовані заходи безпеки, у судовому засіданні на даний час неможливий, оскільки вказаний свідок знаходиться у розшуку і встановити його місце перебування неможливо. На пропозицію суду надати підтверджуючі це документи прокурор повідомив, що інформація таємна і для того, щоб суд міг пересвідчитися у її достовірності у судді повинен бути допуск до таємниці (Т. 35 а.с. 26). Яку саме таємницю складає вказана інформація, якого вона ступеню секретності і чим така секретність передбачена прокурор не повідомив.
Слід зауважити, що з ч. 2 ст. 523 КПК України (1960 р.) вбачається, що відомості про заходи безпеки та осіб, взятих під захист, є інформацією з обмеженим доступом, а не таємницею, і з кола осіб, які мають доступ до такої інформації, суддя, який розглядає конкретну кримінальну справу, не виключений, на відміну від захисників, підсудніх, інших учасників процесу. Більше того, як уже зазначалося, суд зобов`язаний повно і всебічно дослідити докази у їх сукупності.
Суд критично ставиться до зауваження прокурора про можливість допитати у наступному судовому засіданні свідків, до яких застосовані заходи безпеки, оскільки, як уже зазначалося, перша постанова про забезпечення можливості допиту цих осіб виносилася судом ще у вересні 2013 року і до сьогоднішнього дня виконана не була.
Враховуючи це, суд вважає, що незабезпечення можливості допитати свідків, до яких застосовано заходи безпеки, та свідка ОСОБА_96 безпосередньо у судовому засіданні є приховуванням доказів і штучним затягуванням строків розгляду судом даної справи, які порушують права підсудніх на справедливий суд, що гарантується, зокрема ч. 1 та п. d) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України (1960 р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засідання.
Неповним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його провадження, всупереч вимогам ст. 22 КПК України (1960 р.) не були досліджені або були досліджені поверхово чи однобічно обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Дізнання чи досудове слідство в усякому разі визнаються неповними, коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді.
Окрім того, п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» вказує, що висновки суду не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих з порушенням процесуального порядку збирання останніх, а також на матеріалах досудового слідства, які не перевірені в судовому засіданні.
Аналізуючи всі вищевикладені обставини в контексті наведених норм права суд приходить до висновку, що досудове слідство у даній кримінальній справі було проведено неповно, із суттєвими порушеннями норм процесуального закону. Вказана неповнота та неправильність досудового слідства не можу бути усунута в судовому засіданні.
Оскільки для усунення допущеної неповноти та неправильності досудового слідства необхідно виконання дій, які не можливо провести в умовах специфіки судового розгляду, вони пов`язані із необхідністю збирання нових доказів, то дану справу необхідно повернути для проведення додаткового розслідування.
В процесі проведення додаткового розслідування необхідно виконати дії, направлені на всебічне, повне та об`єктивне розслідування справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень; запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. Оскільки такі підстави відносно підсудних по даній справі встановлені рішеннями судів (Т. 19 а.с. 73, Т. 15 а.с. 236, Т. 16 а.с. 198, Т. 17 а.с. 196, Т. 18 а.с. 161, Т. 23 а.с. 206), які ніким не скасовані і чинні на даний час, при обговоренні питання про направлення справи на додаткове розслідування ніхто не клопотав про зміну чи скасування запобіжних заходів, суд вважає доцільним залишити підсуднім раніше обрані до них запобіжні заходи.
Керуючись ст. 6, 161, 22, 521-523, 65, 66, 148, 281 КПК України (1960 р.), суд
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_29 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_100 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_101 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_102 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_103 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_104 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_105 за ч. 2 ст. 307 КК України направити прокурору Київської області для організації проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід ОСОБА_29 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 тримання під вартою, ОСОБА_110 підписка про невиїзд залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1