Справа № 464/7257/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/37/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючої: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засуджених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2013р.

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

засуджено за ч.2 ст. 189 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 9 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 353 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання 1 рік 9 місяців позбавлення волі.

За ч.2 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 364 КК України ОСОБА_7 виправдано.

Зараховано у строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 08.02.2012р. до 11.11.2013р.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на підписку про невиїзд та звільнено його з-під варти із зали суду у зв`язку із відбуттям строку призначеного покарання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Н.Яблунька, Турківського району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утримані неповнолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 189 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

За ч.2 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 364 КК України ОСОБА_8 виправдано.

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд постановлено залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , непрацюючого, військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 189 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

За ч.2 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 364 КК України ОСОБА_9 виправдано.

Обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд постановлено залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого комірником ТзОВ «Укрпромсвіт», військовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_4 , раніше не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 189 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

За ч.2 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 364 КК України ОСОБА_10 виправдано.

Обраний ОСОБА_10 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд постановлено залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , невійськовозобов`язаного, проживаючого: АДРЕСА_5 , раніше не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 189 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 353 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання 1 рік позбавлення волі.

Зараховано у строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_11 строк тримання під вартою з 02.03.2012р. до 11.03.2013р.

Цивільні позови ОСОБА_16 та ОСОБА_17 задоволено частково. Постановлено стягнути на користь ОСОБА_16 : із засудженого ОСОБА_7 2382 грн. матеріальної шкоди та 1250 грн. моральної шкоди, із засудженого ОСОБА_8 4782 грн. матеріальної шкоди та 1250 грн. моральної шкоди, із засудженого ОСОБА_9 1782 грн. матеріальної шкоди та 1250 грн. моральної шкоди, із засудженого ОСОБА_10 1782 грн. матеріальної шкоди та 1250 грн. моральної шкоди. Постановлено стягнути на користь ОСОБА_17 із засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з кожного по 1250 грн. моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог закону.

За вироком суду ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі із ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як службовими особами, з використанням ними свого службового становища, 01.07.2011р. в АДРЕСА_6 , вчинили вимагання передачі їм майна потерпілого ОСОБА_16 з погрозою обмеження його прав, свобод та законних інтересів.

Так, ОСОБА_7 , отримавши по телефону інформацію від ОСОБА_19 про вчинення по відношенню до її доньки ОСОБА_20 злочин, а саме, зґвалтування останньої особою на ім`я ОСОБА_21 , що мало місце 30.06.2011р. в районі автостанції № 2, що у м. Львові, домовився про зустріч із працівником правоохоронного органу ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що останній являється заступником командира взводу роти ПС ЛВ на станції Львів, тобто є службовою особою, та відповідно до ст. 2 та ч.ч. 2,3 ст. 10 Закону України «Про міліцію», зобов`язаний виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення, при зустрічі в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_10 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_7 , в присутності ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , переконав ОСОБА_8 вчинити незаконні дії, зокрема, не реєструвати та не повідомляти у встановленому законом порядку про скоєний і вже відомий їм злочин та за допомогою працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області встановити місце проживання та особу, яка зі слів ОСОБА_20 її зґвалтувала, з метою подальшого врегулювання конфлікту без офіційного звернення в правоохоронні органи. ОСОБА_8 домовившись із дільничними інспекторами Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою встановлення місця злочину та особи, яка його скоїла, разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 виїхали в район автостанції № 2, що у м. Львові. Встановивши місце проживання та особу ОСОБА_17 , який зі слів ОСОБА_20 вчинив по відношенню до неї злочин, та достовірно знаючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , застосовуючи насильство до ОСОБА_17 , мали намір затримати останнього за нібито скоєний, зі слів ОСОБА_20 , злочин, однак, ОСОБА_17 втік. У подальшому засуджені, зустрівши біля будинку, в якому проживає ОСОБА_17 , батька останнього ОСОБА_16 , та розповівши останньому про факт зґвалтування ОСОБА_20 його сином, що зі слів ОСОБА_19 мало місце 30.06.2011р. в їх будинку, із застосуванням погрози позбавлення волі ОСОБА_16 та його сина, а також порушення відносно них кримінальної справи, почали вимагати від потерпілого ОСОБА_16 грошові кошти, під впливом погроз спонукали останнього до пошуку грошей. ОСОБА_16 , який сприймав підсудних як працівників міліції, повіривши в реальність застосування висловлених погроз, домовився про позику коштів у ОСОБА_22 , що проживає у м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області та є рідною сестрою його дружини, для передачі таких засудженим. У зв`язку із чим потерпілий ОСОБА_16 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 і ОСОБА_9 , на автотранспортному засобі останнього, виїхали в м. Новий Розділ для отримання грошей від ОСОБА_22 02.07.2011р., в період з 01 год. по 2 год. засуджені прибули в м. Новий Розділ, де отримали від ОСОБА_22 кошти, які вимагали у ОСОБА_16 в сумі 1400 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 02.07.2011р. становить 11 158 грн. Вказана сума коштів була ОСОБА_7 поділена між ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Окрім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , 01.02.2012р. приблизно о 17 год., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_8 , за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, вчинили вимагання, тобто вимогу передачі чужого майна, з погрозою обмеження прав та свобод, а також законних інтересів потерпілої ОСОБА_23 .

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у зазначений день та час прибули до квартири останньої та представившись працівниками управління боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, почали погрожувати ОСОБА_23 обмеженням її прав та свобод, що виразилось у погрозі притягнути її до кримінальної відповідальності та позбавлення волі. Коли ОСОБА_23 реально сприйняла їх погрози, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 заявили вимогу передати їм грошові кошти в сумі 1000 доларів США, в результаті чого остання в цей же день близько 19 год., перебуваючи поблизу перехрестя вул. Батальна та Зелена у м. Львові, передала їм грошові кошти у сумі 200 доларі США, що згідно курсу НБУ становить 1597,94 грн. У період часу з 01.02.2012р. по 06.02.2012р. ОСОБА_7 та ОСОБА_11 групою осіб, під час телефонних розмов та особистих зустрічей неодноразово продовжували вимагати у ОСОБА_23 передати їм решту грошей. 06.02.2012р. близько 20 год. 30 хв. потерпіла, переживаючи за своє життя, здоров`я та обмеження своїх прав та інтересів, поблизу кафе «Казка», що по вул. Стрийська, 109 у м. Львові, зустрілась із ОСОБА_7 та передала йому гроші в сумі 300 грн. та 100 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 798, 97 грн., після чого ОСОБА_7 на місці вчинення злочину був затриманий працівниками міліції.

Окрім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб, 01.02.2012р. приблизно о 17 год. вчинили самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням суспільно небезпечних діянь, з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу, зокрема, з метою вимагання грошових коштів, вони прибули до квартири АДРЕСА_8 , в якій проживає ОСОБА_23 , де ОСОБА_11 показав посвідчення працівника міліції, а ОСОБА_7 представився ОСОБА_23 працівником управління боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ. В результаті вчинення протиправних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_7 шляхом вимагання заволоділи коштами ОСОБА_23 на загальну суму 2696,91 грн.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляцію, у якій просить скасувати вирок, а справу повернути на додаткове розслідування або скасувавши вирок постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 189 КК України. В обґрунтування покликається на те, що його вина в інкримінованому злочині не доведена. Вказує, що показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , а також потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , даними у судовому засіданні спростовується його вина в інкримінованому злочині, проте, викладені у вироку суду показання свідків та потерпілих не відповідають дійсності. В суді 1 інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 , будучи працівником міліції, виконав свій обов`язок та повноваження, передбачені ч. 2-3 ст. 10 Закону України «Про міліцію» та нормами КПК України. Вважає, що суд, за відсутності до нього претензій з боку потерпілих, безпідставно стягнув з нього на користь потерпілих матеріальну та моральну шкоду.

Вказує, що на досудовому слідстві не було забезпечено його право на захист, матеріали досудового слідства, зокрема протоколи очних ставок та відтворення обстановки та обставин подій за його участі, його допитів тощо не відповідають дійсності. З даними протоколами його належним чином не ознайомлювали.

Окрім цього, у суді 1 інстанції було встановлено, що під час досудового слідства не було проведено очних ставок між ним та потерпілими, між ним та свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , між свідком ОСОБА_20 та обвинуваченим ОСОБА_9 . Вважає, що у зв`язку із невідповідністю показань свідків та потерпілих із встановленими досудовим слідством обставинами справи є необхідність направлення справи на додаткове розслідування з метою усунення неповноти та неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Зазначає, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 його оговорюють.

Вказує, що йому не було вручено копію вироку в установленому законом порядку.

До початку судового розгляду, на адресу апеляційного суду Львівської області, прокурором, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, подано апеляцію на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2013р. відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з клопотанням про відновлення строку на подачу даної апеляції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність повернення справи суду 1 інстанції, щодо чого заперечили інші учасники процесу, колегія суддів вважає, що дану справу слід направити у суд 1 інстанції для вирішення питання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку, для виконання вимог ст. 353 КПК України (1960р.), за необхідністю виконати вимоги ст. 351 КПК України (1960р.).

Керуючись ст.ст. 349, 353 КПК України (1960р.) колегія суддів ,

у х в а л и л а:

Кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2013р. відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повернути суду першої інстанції для виконання вимог ст. 353 КПК України (1960р.), за необхідністю виконати вимоги ст. 351 КПК України (1960р.).

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4