УХВАЛА

Іменем України

12
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
судді - Лагнюка М.М.

суддів - Бартащук Л.В., Ноздрякова В.М.

за участю
прокурора - Решетняк Н.О. адвоката - ОСОБА_1. розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1. на вирок
Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2007 року.

Цим
вироком: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м. Києва, українець,
громадянин України, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 раніше
судимий:

·
11.08.1997 року за ст.17, ч.2 ст.140, ч.1 ст.142 КК
України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі із застосуванням
ст.46 -1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на
один рік;

·
05.06.2001року за ч.3 ст.140 КК України КК України (в
редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений
з місць позбавлення волі 19.09.2003 р. умовно - достроково на не відбутий строк
1 рік та 1 день, -

засуджений за
ч.2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_2
визнаний винним в тому, що він 19 вересня 2006 року приблизно о 12 год. 30 хв., проходячи
по вул. Воровського в м. Києві поруч з
автомобілем «Мітсубісі Паджеро», державний номерний НОМЕР_1, яким керувала
ОСОБА_3. і зупинилася на червоний сигнал світлофора на перехресті з пров.
Чеховським, відкрито викрав жіночу сумочку з речами,

Справа №
11-а-177407

Категорія: ч.2
ст. 186 КК України

Головуючий у
першій інстанції - Чуйко О. Г.

Доповідач:
Бартащук Л.В.

яка знаходилася
на передньому пасажирському сидінні автомобіля, завдавши збитків на загальну
суму 11.145.10 гривень, після чого з місця злочину зник, а викраденим
розпорядився на власний розсуд.

20
жовтня 2006 року приблизно об 11 год.
50 хв. ОСОБА_2 проходячи по вул.
Воровського в м.Києві поруч з автомобілем "Пежо - 206",
державний номерний НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4 і зупинилася на червоний
сигнал світлофора, на перехресті з провулком Чеховським, повторно, відкрито
викрав жіночу сумочку з речами, яка знаходилася на передньому пасажирському
сидінні автомобіля, завдавши збитків на загальну суму 6.025 гривень, після чого
з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В
апеляції адвокат ОСОБА_1 просить вирок скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись на не відповідність висновків суду фактичним
обставинам справи. Стверджує, що суд не дав належної оцінки дослідженим
доказам, а тому вирок вважає незаконним.

Заслухавши
доповідь судді, адвоката, який підтримав апеляцію, прокурора, який заперечував
проти задоволення апеляції, провівши судові дебати, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає з таких підстав.

ОСОБА_2.
за вчинення злочину за обставин, викладених у вироку, засуджений обґрунтовано.

Так,
потерпіла ОСОБА_3. показала, що 19.09.2006 року, приблизно о 12 год. 30 хв.,
вона їхала на власному автомобілі марки «Мітсубісі Пажеро» державний номерний
зНОМЕР_1 в
напрямку АДРЕСА_1, вона зупинилася на червоний сигнал світлофора. В цей момент,
раніше не знайомий чоловік, відкрив праві передні двері її автомобіля та правою
рукою схопив її сумку, яка знаходилася на передньому сидінні, після чого, зачинивши
двері, побіг у двір будинкуАДРЕСА_2 зник з поля зору, викравши її майно на
загальну суму 11.145.10 грн. (том.2, а.с.64-67).

Потерпіла
ОСОБА_4 показала, що 20, 10.2006 року, приблизно об 11 год. 50 хв., вона на
власному автомобілі «Пежо - 206», державний номерний НОМЕР_2 виїхала з пров.
Чеховського в напрямку вулиці Артема
в м.Києві. При виїзді на вул. Воровського, під час зупинки на червоний сигнал
світлофора, до її автомобіля зі сторони пасажирських дверей підійшов раніше не
знайомий чоловік, який заглянув в салон її автомобіля, відкрив передні
дверцята, після чого схопив сумку, яка знаходилася на передньому пасажирському
сидінні та втік у невідомому напрямку, викравши її майно на загальну суму 6.025
гривень ( а.с. 125-127 том 2).

Суд обґрунтовано
визнав покази потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_3.правдивими, оскільки вони послідовні
і стабільні на протязі, як досудового, так і судового слідства, підтверджуються
іншими дослідженими судом доказами.

Згідно
протоколів пред»явлення особи для впізнання від 22.11.2006 р. та від 23.10.2006
р. потерпілі ОСОБА_3. і ОСОБА_4 серед присутніх осіб вказали на ОСОБА_2, як на
чоловіка, який відкрито викрав їх майно ( а.с.34-35, 73-74 том 1).

Зазначені
обставини вчинених злочинів потерпілі ОСОБА_3. і ОСОБА_4 підтвердили на очних
ставках з ОСОБА_2. ( а.с.41-42, 77-78 том 1).

Доводи
адвоката про наявність в показах потерпілої ОСОБА_4 протирічч, є
безпідставними.

Потерпіла
ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що в ході досудового слідства свої
покази давала правдиво, впевнена що ОСОБА_2. саме та особа, що викрала її
сумку.

Неточності,
які були в показах потерпілої усунуті в ході судового засідання і їм дана судом
належна оцінка, тому вони обґрунтовано покладені в основу вироку.

Судом
об»єктивно перевірено алібі засудженого ОСОБА_2., в зв»язку з чим допитаний
свідок ОСОБА_6, який показав, що він приходив до квартириАДРЕСА_3 за заявкою з
метою замінити лічильник. Такі роботи в зазначеній квартирі він здійснював
20.10.2006 року, приблизно з 12 год.
до 13 год. Зазначив,
що ОСОБА_2. перебував в квартирі АДРЕСА_3 під час заміни лічильника. Він
уточнив, що він прийшов в квартиру приблизно об 11 год. 45 хв., однак ОСОБА_2
він побачив, коли закінчив свою роботу і замінив лічильники, а саме, хвилин
через 15 (т.2, а.с.85-86).

Показання
свідка є послідовними і логічними, суд правильно їх оцінив та врахував при
постановленні вироку.

Відмова
суду у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_5 є правомірною, оскільки
свідок ОСОБА_5 знаходилася в залі судового засідання під час допиту інших свідків.

Відповідно
до ч.1 ст.303 КПК України свідки допитуються по одному у відсутності інших ще
не допитаних свідків. За таких умов, показання свідка ОСОБА_5є недопустимим
доказом.

В
зв»язку з чим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції на те, що з
боку суду була допущена неповнота дослідження обставин справи.

Суд
повно, всебічно і об'єктивно дослідив зібрані по справі докази, дав їм належну
оцінку і обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним, а тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування вироку..

Злочинні
дії ОСОБА_2. за ч.2 ст.186 КК України судом кваліфіковані правильно.

Призначене
засудженому ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

При призначені
покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,
обставини, що обтяжують, та пом»якшують покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1залишити без задоволення. Вирок Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 липня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без змін.