Справа № 309/773/15-к
Провадження № 1-кп/309/159/15

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000975 від 16.09.2014 року відносно :

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Липча Хустського району, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 8 вересня 2014 року близько 9 год у власному дворогосподарстві в АДРЕСА_1 під час сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на побутовому ґрунті, умисно наніс останньому один удар правою рукою затиснутою у кулак в обличчя спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани слизової поверхні губи справа, садно правої половини спини, правого ліктьового суглобу , які згідно висновку експерта № 728 від 23 вересня 2014 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності .

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Суду ствердив , що він дійсно 8 вересня 2014 року під час сварки з ОСОБА_5 наніс йому удар рукою в область обличчя.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду ствердив, що 8 вересня 2014 року під час сварки з ОСОБА_7 останній наніс йому удар рукою в область обличчя, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження

Свою вину в скоєному злочині підсудний визнає, щиро розкаюється в скоєному.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке виразилось в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження..

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться; також суд враховує пом`якшуючі вину обставини, якими суд визнає: щире каяття..

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлено .

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Обираючи покарання підсудному суд враховує пом`якшуючі покарання обставини: визнання підсудним вини, щире каяття.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що підсудний у вчиненому щиро розкаявся, зробив переоцінку своєї поведінки, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.125 КК України.

Речових доказів по справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Потерпілим по справі ОСОБА_5 заявлено до підсудного ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн.

В судовому засіданні цивільний позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на наведені в справі обставини.

Цивільний відповідач позов заперечив.

Розглянувши матеріали цивільного позову, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_7 , який зазнав фізичні та душевні страждання, було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_7 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Не підлягають до задоволення вимоги про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2000 грн. витрат на правову допомогу адвоката виходячи з наступного .

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

В силу приписів ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст..125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_1

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .