Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-41/10
Вирок

Іменем України

21 грудня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу, порушену за скаргою приватного обвинувачення відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, проживаючого однією сімєю з жінкою без реєстрації шлюбу, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого на ДП «Сумітек Україна», раніше не судимого, проживаючого за адресою:м. Комсомольськ, АДРЕСА_1,

- за ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

Потерпілою ОСОБА_1 підсудний обвинувачується в умисному заподіянні їй легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоровя.

Як вбачається із змісту поданої скарги (а.с. 1), 25 травня 2009 року, близько 21-30 год. ОСОБА_3 проходячи повз потерпілої, що стояла на площадці в очікуванні ліфта, за відсутності буд-яких приводів з її боку, «ухватив потерпілу за плечі та з силою штовхнув, від чого вона упала на підлогу», отримавши легкі тілесні ушкодження у вигляді синців, забоїв та подряпин на різних частинах тіла.

За обвинуваченням потерпілої вина ОСОБА_3 підтверджується:

- показаннями самої потерпілої про те, що 25 травня 2009 року близько 20-30 год. вона стояла в очікуванні ліфта на площадці в будинку №73 по вул. Леніна, коли її сусід - ОСОБА_3, який, прямуючи до кв..№ 142 проходив повз неї, і зі спини, схопивши її за плечі, умисно штовхнув її долу, після чого повернувся в свою квартиру, залишивши її на місці вчинення злочину. В цей же вечір через погіршення стану здоровя вона звернулася в лікарню, де їй був поставлений діагноз «забій хребта», а 28 травня 2009 року після отриманої травми була госпіталізована до травматологічного відділення Комсомольської ЦМЛ, де знаходилась на стаціонарному лікуванні до 03 червня 2009 року.

На підтвердження вини ОСОБА_3 потерпіла надає також письмовий доказ - акт судово-медичного обстеження ОСОБА_1 від 27.05.2009 року (а.с. 5), згідно з яким у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обох кінцівок та тулуба, саднин голови та тулуба, які утворилися від неодноразової дії тупих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоровя.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненому злочині потерпілою суду не представлені.

Своєї вини в предявленому обвинуваченні підсудний не визнав, і суду показав, що між ним і членами його сімї з одного боку та потерпілою з іншого, протягом останнього часу склались напружені стосунки, викликані поведінкою самої потерпілої, яка неодноразово, безпідставно, з надуманих мотивів, звинувачувала його у «домаганнях по відношенню до неї».

25 травня 2009 року близько 20-30 год. потерпіла в черговий раз влаштувала на загальній площадці «сцену», висунувши обвинувачення в тому, що він її нібито штовхнув. Підсудний показав суду, що в той вечір, 25 травня 2009 року у нього дома в гостях знаходились батьки жінки, з якою він проживає однією сімєю без укладення шлюбу. Після вечері вони всі вирішили піти на вулицю - батьки вийшли з квартири трохи раніше, а він з дружиною невдовзі після батьків. ОСОБА_4 показав суду, що в той час коли він з дружиною вийшов з квартири, потерпіла саме знаходилась в підїзді, на загальній площадці, і побачивши його, почала голосно кричати, про те, що її «бє ОСОБА_3».

Як пояснив підсудний, потерпіла в черговий раз влаштувала «гру на публіку», з розрахунку на те, що вийде хтось із сусідів. Проте, всі звикли до її поведінки, ніхто не вийшов, і вони з дружиною, пройшовши повз ОСОБА_1, сіли в ліфт і вийшли на вулицю.

Аналогічні показання дала суду свідок ОСОБА_5 - дружина підсудного, яка крім того показала суду, що потерпіла останнім часом створює неможливі умови для проживання. Конфліктує з сусідами, чіпляє її неповнолітню доньку, провокує на сварки, порушує правила громадського проживання, з приводу чого вона і сусіди неодноразово звертались в міліцію та до лікаря-психіатра із відповідними скаргами на ОСОБА_1

Наявність конфліктної ситуації, що склалась у потерпілої із мешканцями будинку, підтвердила суду свідок ОСОБА_6, яка показала суду, що 25 травня 2009 року, вранці, на першому поверсі біля ліфта, у неї виник черговий конфлікт із потерпілою, яка, очікуючи поки вона /ОСОБА_6І./ витягне коляску з дитиною з кабіни ліфта, раптово заштовхнула коляску назад в ліфт, після чого кабіна зачинилась, і вони залишились вдвох на площадці. Почалась бійка, потерпіла схватила її за волосся, а вона, здійснюючи опір, штовхала її, намагаючись відчипитись та витягнути дитину з ліфту. Не виключає можливості, що під час конфлікту з потерпілою нанесла їй відповідні тілесні ушкодження. Повідомила суд також про ту обставину, що обвинувачення у домаганнях потерпіла висувала також і її чоловіку.

Наявність конфлікту із сусідкою ОСОБА_6, що виник вранці 25 травня 2009 року біля кабіни ліфту підтвердила суду сама потерпіла, але зазначила, що сварка безпідставно була ініційована самою ОСОБА_6, яка спільно з сімєю ОСОБА_3 створює для неї неможливі умови для проживання, маючи на меті заволодіти її /ОСОБА_1В./ квартирою.

Сама ОСОБА_1 неодноразово зверталась із скаргами на дії сусідів, в т.ч. ОСОБА_3, що ставало предметом чисельних перевірок з боку працівників міліції та прокуратури з прийняттям рішень про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 15-20).

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні даних медичної документації на імя ОСОБА_1, потерпіла поступила в травматологічне відділення Комсомольської ЦМЛ 28 травня 2009 року о 16.20 год. із скаргами на болі в області грудохребтового відділу хребта та обмеження функції руху. Як зазначено в картці стаціонарного хворого «зі слів потерпілої 25 травня 2009 року отримала хуліганську травму, внаслідок поштовху упала на спину».

За висновком судово-медичної експертизи (а.с. 42-43) крововиливи на тулубі та верхніх кінцівках потерпілої утворились від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від пальців рук, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень , що не потягли за собою короткочасний розлад здоровя. Саднини на голові та тулубі утворились від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від нігтів рук, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоровя. За висновком експертизи вищезгадані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення як при падінні з висоти власного зросту так ї при падінні з попередньо наданим тілу прискоренням з наступним ударом об поверхню. «Крупний остеотит, виявлений на верхньому контурі тіла 2-го поперекового позвонка» є захворюванням і до згаданої травми відношення не має.

Отже, дослідивши всі представлені по справі докази, з огляду на характер обєктивної сторони злочину в сукупності з характером тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілої, які за висновком судово-медичної експертизи стали наслідком неодноразової дії тупих предметів, що прямо суперечить механізму отриманих тілесних ушкоджень, як він зазначений потерпілою, дають суду підставу дійти висновку, що ОСОБА_1, якій відповідно до положень ст.27 КПК України належить право підтримувати обвинувачення, не доведена вина підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки обвинувачуючи ОСОБА_3 у вчиненні згаданого злочину, потерпіла не довела його вину та мотив вчиненого ним злочину.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, що з врахуванням характеру наданих потерпілою доказів та вичерпаності усіх можливостей для відшукання нею нових доказів вини підсудного, є підставою для його виправдання.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 27, 323, 324 КПК України, суд,

п р и с у д и в:

Визнати невинним та виправдати ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

На вирок суду протягом 15 діб з моменту його проголошення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Т.В. Окунь