Справа № 173/372/15-к
Номер провадження1-кп/173/58/2015
В И Р О К
іменем України

09 квітня 2015 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області
У складі: головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000607 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ош, республіки Киргизстан, українця, громадянина України, освіта середньо спеціальна, пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 16 листопада 2013 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, керуючи власним, технічно справним автомобілем «ЗАЗ-110247», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автошляху «Бориспіль-Дніпропетровськ- Запоріжжя», який проходить на території Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, з боку смт. Новомиколаївка у напрямку м. Верхньодніпровськ, перевозячи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Під час руху водій ОСОБА_4 не діяв таким чином,щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на 350 км., вказаного автошляху, на заокруглені дороги не обрав в установлених межах безпечної швидкості, виїхав за межі проїжджої частини на праву обочину, по напрямку свого руху, втратив контроль над керуванням автомобіля, та допустив його некерований виїзд в стані заносу вліво, перетнув проїжджу частину та допустив перекидання автомобіля на лівій обочині, по напрямку свого руху, чим грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, які говорять:
п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п.1.5 «Дії або бездіяльність дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування ним у дорозі»
п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»
Порушення п.12.1 вказаних Правил знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо транспортної пригоди та з наслідками, що настали.
Внаслідок дорожньо транспортної пригоди:
- пасажир автомобіля «ЗАЗ-110247», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку; забиття м`яких тканин грудної клітини; закритої тупої травми черева з розривом правої частки печінки та явищами внутрішньочеревної кровотечі (з приводу чого була проведена операція лапоротомія); закритих осколкових переломів лівої лонної та сідничної кісток з задовільним стоянням уламків; забійної рани по задній поверхні лівого стегна, щ о спричинені від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, частина яких з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо транспортної пригоди.
За своїм характером виявлені ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, що підтверджується висновком судово медичної експертизи №934е/8 від 24.03.2014.
- пасажир автомобіля «ЗАЗ 110247», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з переломами ребер з права з 5-го по 10-е включно по правій задньопідпахвовій лінії та переломами ребер зліва з 5-го по 11-те по лівій лопаточній лінії, множинними дефектами тканин обох легень, скупченням рідкої крові та згортків в обох плевральних порожнинах; синцями на шкірі по зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині, по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині, по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині, на шкірі в ділянці правого колінного суглобу, по внутрішній поверхні лівого передпліччя середній третині є прижиттєвими, могли утворитися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі об такий (такі), не виключено, за умов дорожньо транспортної події, знаходяться в прямому причинному зв`язку з причиною смерті та відносяться в сукупності до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя стосовно живих осіб.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, пошкодженням тканин обох легень з розвитком внутрішньо плевральної кровотечі та явищ шоку, що підтверджується висновком судово медичної експертизи №198-Е-Д від 25.11.2013
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, та суду дав свідчення ідентичні з тими, які давав на досудовому розслідуванні. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що свідком даного злочину не була, тому пояснити як все відбувалося вона не може. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфікували за ч.2 ст.286 КК України порушення правил дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 та смерть потерпілої ОСОБА_9 .

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Питання про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій до обвинуваченого не має.

Судові витрати за проведення судово авто технічної експертизи №3170-13 від 23.01.2014 року відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішити за правилами ст.100 КПК України.

З метою виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження скоєння нових злочинів з його боку, з урахуванням сукупності пом`якшуючих обставин, суд вважає, що йому можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від покарання на підставі п. в,г ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року та ст. 86 КК України, як такого, що на момент набрання чинності цим Законом має дитину до 18 років, а також є інвалідом ІІІ групи.

Прокурор клопотання підтримав, просить суд звільнити обвинуваченого від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» у разі якщо до особи може бути застосовано кілька підстав, передбачених Законом України «Про амністію у 2014 році», застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. г ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності з 19.04.2014 року, осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами третьої групи можливо звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році» є інвалідом третьої групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , а вчинений ним злочин з необережності, відповідно до ст.12 КК України не є особливо тяжким злочином, а також те, що обвинувачений не заперечує проти застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році», суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання на підставі п. г ч.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст. ст. 100,124, 369- 371,373 -376 КПК України, п. г ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК УКРАЇНИ та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Кримінальне провадження № 0000607 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово авто технічної експертизи №3170-13 від 23.01.2014 року в сумі 392 (триста дев`яносто дві) гривні.

Речові докази по справі автомобіль ЗАЗ 110247 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та знаходиться на зберіганні на штрафному майданчику Верхньодніпровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: