Справа №1-58/07
ВИРОК

ім'ям України

смт.
Короп 06
червня 2007 року

Коропський
районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Деркач
О.Г.

при
секретарях - Редько
А.О. та Двойнос І.М.

за участю
прокурорів - Марченко О.В. та
Хоменко О.А.

за
участю адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки та жительки с. Пролетарське, Коропського району, Чернігівської області, заміжньої,
освіта середня, не працюючої, раніше судимої 19.10.2006 року Борзнянським районним судом за ст. 191 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення
волі з позбавленням права займати посади,
пов"язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, на підставі
ст. 75 КК України
звільненої від відбування основного покарання строком на 1 рік, судимість не знята і не погашена,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 389 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше судимою 19 жовтня 2006 року
Борзнянським районним судом за ст. 191
ч.2 КК України на 2 роки
позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю
строком на 2 роки, на підставі
ст. 75 КК України звільненої
від відбування основного покарання строком на 1 рік, в період
відбування основного покарання з випробуванням скоїла новий злочин.

Так, ОСОБА_1 11
квітня 2006 року
підписала контракт з Пролетарською сільською радою про те, що вона призначається на посаду директора
підприємства „СЕНС" на термін з 11
квітня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з продовженням контракту до 11 квітня 2007 року, згідно якого вона виконуючи організаційно - розпорядчі
функції мала право укладати угоди,
видавати доручення, відкривати
рахунки в банках, користуватися правом
розпорядження коштів і майна підприємства. Після набрання чинності вироку
Борзнянського районного суду ОСОБА_1,
умисно не повідомила органи КВІ про те,
що перебуває на посаді, контракт
не розірвала, а продовжила виконувати
свої обов'язки на посаді пов'язаної з матеріальною відповідальністю, була зареєстрована в податковій
інспекції, як директор
підприємства, підписувала платіжні
відомості.

Допитана
в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину свою не визнала і показала, що за проханням голови Пролетарської
сільської ради ОСОБА_3. , вона 11 квітня 2006 року підписала
контракт, за яким займала посаду
керівника підприємства „СЕНС", з
оплатою за роботу на добровільних засадах. На який термін був заключний
контракт вона не знала. В трудову книжку запис їй ніхто не вносив. Вона не
повідомила в КВІ про те, що працює, оскільки вважала, що якщо вона не отримує заробітної
плати, то і не працює. З цих же підстав
вона не прийняла ніяких заходів щодо дострокового припинення дії вищевказаного
контракту. Більш того, вона вважає, що посада керівника КП „Сенс" не
пов'язана з матеріальною відповідальністю оскільки зона- не була
матеріально-відповідальною особою. Крім того,
вона не пам'ятає чи розповідала вона взагалі про вищезазначений вирок та
призначене їй покарання голові сільської ради ОСОБА_3. , яка виступала керівником Органу управління
майном при укладанні контракту з підсудною. Разом з тим, підсудна ОСОБА_1 підтвердила той факт, що після набрання вироком

законної сили вона продовжувала
підписувати, як керівник, платіжні відомості та іншу бухгалтерську
документацію підприємства.

В
судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 заперечував проти пред'явленого підсудній
обвинувачення, посилаючись на те, що посада директора КП „Сенс" не
пов'язана з матеріальною відповідальністю,
оскільки їй не передавались на зберігання матеріальні цінності. Крім
того, на його думку в діях підсудної
відсутній умисел на ухилення останньої від додаткового покарання, пов'язаного із забороною на 2 роки займати
посади, пов'язані з матеріальною
відповідальністю, оскільки підсудна не
розуміла, що займає таку посаду.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_3.
показала, що вона особисто
запропонувала підсудній зайняти посаду директора КП „Сенс" і 11 квітня 2006 року уклала з
нею відповідний контракт. Проте,
ОСОБА_3. вважала, що оскільки підсудна не отримувала заробітної
плати остання не могла бути працюючою. З цього ж приводу вона не вносила запис
у трудову книжку ОСОБА_1 Крім того, на
її думку посада керівника КП „Сенс" не пов'язана з матеріальною
відповідальністю оскільки підсудна не була матеріально-відповідальною
особою, так як їй не передавались на
зберігання матеріальні цінності. Також,
ОСОБА_3. показала, що не пам'ятає того, читала вона чи ні вирок суду, винесений судом відносно ОСОБА_1

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_4
показала, що розслідуючи
кримінальну справу, порушену відносно
ОСОБА_1 за ст. 389
ч.1 КК України, вона
керувалась, зокрема, положеннями контракту та Статутом
підприємства, відповідно до яких посада
директора КП „Сенс", на її
думку, пов'язана з матеріальною
відповідальністю.

В
судовому засіданні начальник КРУ
Коропського району ОСОБА_5.,
запрошена в якості спеціаліста,
пояснила, що на її думку посади
пов'язані з матеріальною відповідальністю визначені переліком посад, затверджених постановою Державного комітету
Ради міністрів СРСР по труду і соціальним питанням та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року, яка не втратила чинність і на сьогоднішній
день.

Заслухавши
учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Посада
директора КП „Сенс" не пов'язана з повною матеріальною
відповідальністю, так як вона не входить
до переліку посад, затверджених
постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по труду і соціальним
питанням та Секретаріату ВЦРПС від 28
грудня 1977 року з
якими підприємство, установа, організація можуть укладати договори про
повну матеріальну відповідальність за незбереження майна, переданих ним для зберігання тощо.
Спеціальний закон теж не передбачає такої відповідальності до цієї посади. Крім
того, між Органом управління майном та
підсудною ОСОБА_1 не укладався договір про повну матеріальну відповідальність.

Разом з
тим, посада директора КП „Сенс"
пов'язана з матеріальною відповідальністю,
що саме і передбачено за попереднім вироком суду в частині призначення
ОСОБА_1 додаткового покарання.

Так, відповідно до Статуту вищезгаданого
підприємства, майно підприємства є
комунальною власністю територіальної громади і передається йому на правах
повного господарського відання,
тобто, з правом володіти, користуватися і розпоряджатися цим
майном, з обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна.

Таким
чином, директор вищезгаданого
підприємства наділений організаційно -розпорядчими
повноваженням щодо цього майна і несе відповідальність перед власником
майна, в т.ч.1 матеріальну, щодо
його збереження.

За таких
обставин, ОСОБА_1, перебуваючи за контрактом на посаді директора
КП „Сенс", після набрання вироком
законної сили, що унеможливлював таке
подальше перебування, попереджена про
наслідки такого подальшого перебування,
не підприйняла ніяких заходів щодо дострокового припинення дії
вищевказаного контракту, а продовжувала
виконувати свої безпосередні обов'язки. Більш того, вона повідомила органи кримінально-виконавчої
інспекції, що взагалі не працює.

Таким
чином, аналізуючи добуті судом докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що посада директора КП
„Сенс" пов'язана з матеріальною відповідальністю, вина ОСОБА_1 в ухиленні від покарання, повністю доведена, а її дії вірно кваліфіковані за ст. 389 ч.1 КК України.

При
призначенні підсудній покарання суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані про її
особу, обставини, що обтяжують та пом'якшують її відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - рецидив злочину.

При
призначенні покарання суд бере до уваги цю обставину, проте,
враховує те, що підсудна займала
вищевказану посаду директора КП „Сенс" на громадських засадах, тобто,
без оплати праці та ведення обліку робочого часу, вчинений злочин є злочином невеликої
тяжкості, наявність у підсудної
постійного місця проживання та позитивної характеристики за ним, і визнає їх такими, що пом'якшують покарання та приходить до
висновку, що підсудна зможе виправитись
без реального відбуття покарання і призначити їй покарання за сукупності
вироків із застосуванням ст. 75 КК
України, що буде необхідним і достатнім
для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Речові докази та
судові витрати відсутні.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винною в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 389
ч.1 КК України, і призначити їй міру
покарання - 1 (один)
рік обмеження волі.

На
підставі ст. 72
КК України перевести призначене покарання 1 (один) рік обмеження волі в 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

На
підставі ст. 71
КК України, до призначеного
покарання приєднати частково невідбуте основне покарання та повністю невідбуте
додаткове покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської
області від 19 жовтня 2006 року та вважати
ОСОБА_1 засудженою на 2 (два)
роки 1 (один)
місяць позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю на 2 (два) роки.

На
підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування основного
покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не
вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_1 наступні обов'язки:

·
не виїздити за межі України на постійне проживання, без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи;

·
повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Вирок
протягом 15 діб може
бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Коропський
районний суд.