Справа
№ 1-187
В И Р О К

Іменем України

17 грудня 2008 року Бахмацький
районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді
Ковалюх В.М. з участю секретаря Либань О.Г.,

прокурора Котченка Ф.А., потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2, адвоката
ОСОБА_3., підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Бахмачі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
народилася та проживає вАДРЕСА_1, українки, громадянки України, перебуває в
цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працює, раніше
не судимої,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.121 КК України ;

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, народився та проживає вАДРЕСА_2, українця, громадянина
України, освіта середня, одруженого, неповнолітніх дітей не має, інваліда 2
групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України ;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, народився та проживає вАДРЕСА_2, українця, громадянина України,
освіта середня, не одруженого, утриманців не має, працює їздовим в ПСП
«Пісківське», раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України ;

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження, народилася в с.Пальчики Бахмацького району, проживає вАДРЕСА_2,
українки, громадянки України, освіта середня, заміжня, неповнолітніх дітей не
має, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2007 року в період з 17-00
год. до 17-30 год. на земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1,
міжОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
другої сторони, на грунті тривалих неприязних відносин виникла сварка з приводу
межі суміжних земельних ділянок, яка переросла в бійку. В ході конфлікту
ОСОБА_4 умисно нанесла ОСОБА_5два удари металевим прутом по голові, в
результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої
черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, перелому кісток склепіння та
основи черепа, двох епідуральних гематом, забійної рани на голові, гематоми на
повіках правого ока та забою носа.

ОСОБА_5 умисно нанісОСОБА_1 два
удари металевим прутом по правому передпліччю та один удар по правому стегну,
чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров`я у вигляді забійних ран на правому передпліччі та правому стегні, синяка
на стегні.

ОСОБА_6умисно наніс ОСОБА_2 один
удар металевим прутом по стегну лівої ноги та один удар по кисті правої руки,
чим заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний
розлад здоров`я у вигляді забійної рани на правій кисті, синяка на стегні.

ОСОБА_7 умисно нанеслаОСОБА_4
дерев'яною палкою один удар по правому плечу та один удар по правій гомілці, в
результаті чого остання отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синяка на
правому плечі та на правій гомілці.

Допитана в судовому засіданні
підсудна ОСОБА_4 винною себе у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК
України не визнала, заявлені до неї позови також не визнала. Пояснила, що
11.05.2007 року приїздили землевпорядники з приводу встановлення межі
користування земельними ділянками, що належать їй та ОСОБА_5. Було виявлено, що
у ОСОБА_5 лишні 6 соток землі. Її чоловік ОСОБА_1 збирався орати город, а вона
пішла до будинку, де проживали її покійні батьки. Через декілька хвилин почула
крики з городу і повернулася назад. Вона побачила, що сім`я ОСОБА_5
б`єОСОБА_1та її дочкОСОБА_2. У ОСОБА_5був в руках металевий прут з ручкою, у
ОСОБА_6 - металевий лом, а у ОСОБА_7- дерев'яна палка. Вона схопила ОСОБА_5
ззаду за волосся, звалила його на землю, вирвала з рук металевий прут та
вдарила його цим прутом по голові. Її син ОСОБА_8прийшов пізніше і в бійці
участі не брав. Вважає, що вона діяла в стані необхідної оборони. Заперечує проти
направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Факт нанесення ОСОБА_5удару
металевим прутом по голові ОСОБА_4 підтвердила і при відтворенні обстановки та
обставин події.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_5
та ОСОБА_6винними себе за ч.2 ст.125 КК України, а ОСОБА_7 винною себе за ч.1
ст.125 КК України не визнали, заявлені до них позови також не визнали і
відмовилися від дачі показань. В ході судового слідстваОСОБА_5 пояснив, що
можливо його била і ОСОБА_4, але він вважає, що його били ОСОБА_8та ОСОБА_1.
Він не хоче, щоб кримінальна справа направлялася на додаткове розслідування і
просить суд визнати винною у заподіянні йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4

Під час досудового слідства підсудний
ОСОБА_5 винним себе за ч.2 ст.125 КК України також не визнавав і пояснював, що
ОСОБА_1 він тілесні ушкодження не наносив. Можливо тілесні ушкодження були
нанесені Пугачу ненавмисно.

ОСОБА_6під час досудового слідства
також не визнав себе винним за ч.2 ст.125 КК України і показав, що навмисно
тілесних ушкоджень ОСОБА_2він не наносив. Не заперечував, що міг ненавмисно
вдарити ОСОБА_2.

ОСОБА_7 під час досудового слідства
не визнала себе винною за ч.1 ст.125 КК України і пояснила, що тілесних
ушкоджень ОСОБА_4вона не наносила. Можливо, вириваючи у неї палку, вона
ненавмисно спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_1Катерині.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні відмовилися від дачі показань.

Під час досудового слідства ОСОБА_1
пояснював, що 11.05.2007 року між його сім'єю
та сім'єю ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якогоОСОБА_5 наніс йому удари
металевим прутом по плечу та стегну, ОСОБА_6вдарив ОСОБА_2, а ОСОБА_7 вдарила
палицею ОСОБА_4. Потім ОСОБА_4 повалила ОСОБА_5 на землю, вихопила в останнього
металевий прут і вдарила ним ОСОБА_5 по голові.

ОСОБА_2 під час досудового слідства
пояснювала, що 11.05.2007 року вона почула як на городі лаялися сім`я ОСОБА_5
та її вітчим ОСОБА_1 Коли вона прибігла на допомогу, то ОСОБА_6наніс їй один
удар металевим прутом по стегну лівої ноги і один удар по кисті правої руки.
Від болю вона присіла і дальшого розвитку подій не пам'ятає.

Крім визнанняОСОБА_4 факту
нанесення ОСОБА_5удару металевим прутом по голові, та визнання іншими
підсудними факту перебування на земельній ділянці під час конфлікту 11.05.2007
року, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ОСОБА_5 таОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.125 КК України, підтверджується сукупністю інших, зібраних по справі та
послідовно досліджених в судовому засіданні доказів.

Всі підсудні не заперечують, що
11.05.2007 року між ними виникла бійка, в ході якої були застосовані металеві
прути та дерев'яна палка. Наявність тілесних ушкоджень у потерпілих
підтверджується висновками судово-медичних експертиз.

За висновком судово-медичного
експерта від 03.07.2007 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді
відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, перелому кісток
склепіння та основи черепа, епідуральних двох гематом, забійної рани на голові,
гематоми на повіках правого ока, забою носа. Додатковим висновком
судово-медичного експерта від 23.06.2008 року підтверджується, що ОСОБА_5
отримав не менше двох ударів.

Згідно висновку судово-медичного
експерта від 23.06.2007 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодженні у вигляді
синця на правому плечі та синця на правій гомілці. Вона отримала не менше двох
ударів.

Висновком судово-медичного експерта
від 21.06.2007 року підтверджується, що у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у
вигляді забійної рани на правій кисті, синяка на стегні. Пошкодження
малоймовірно, що могли бути отримані при падінні з висоти власного зросту.

Відповідно до висновку
судово-медичного експерта від 21.06.2007 року у ОСОБА_1 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді забійних ран на правому передпліччі, правому стегні та
синяка на стегні. Дані пошкодження не могли бути отримані при падінні з висоти
власного зросту і ударі об дорожнє чи земляне покриття з необмеженою поверхнею.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9та ОСОБА_10 пояснили, що 11.05.2007 року між сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_1виник
конфлікт з приводу межі земельних ділянок. Вони бачили якОСОБА_5, ОСОБА_6та
ОСОБА_7 із палками чи прутами підбігли до ОСОБА_1 і почали його бити. Потім
підбігла ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і відштовхували ОСОБА_5. Хто кого саме бив і чим
вони не бачили. ОСОБА_8 при цьому не було.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в
судовому засіданні пояснили, що 11.05.2007 року вони бачили як на городі
ОСОБА_5 двоє чоловіків та жінка били ОСОБА_5, якого потім забрали до веранди і
в нього була розбита голова.

Свідок ОСОБА_13 пояснила в судовому засіданні,
що 11.05.2007 року вона була присутня під час визначення межі земельних ділянок
ОСОБА_5 і ОСОБА_1. ОСОБА_1 відорав дорогу і після цьогоОСОБА_5, ОСОБА_6та
ОСОБА_7 до ОСОБА_1та почали кричати на нього і махати палками. Потім прибігли
ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Хто кого бив вона не бачила.

Вина ОСОБА_4 підтверджується також
речовими доказами, а саме : курткою зеленого кольору із плямами бурого кольору,
схожими на кров, в якій був одягненийОСОБА_5
курткою зеленогокВ УМВС
Домбровському Ю.вин події - залишити враховує характер правопорушень, якими
заподіяно моральну шк11.05.2007 року (т.1 а.с.59).

Версія підсудної ОСОБА_4 про те, що
вона діяла в стані необхідної оборони спростовується тим, що удар по голові
ОСОБА_5 вона наносила, коли він вже лежав на землі і в нього не було в руках
металевого прута.

Аналізуючи докази по справі в їх
сукупності і даючи їм оцінку, суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_4 за ч.1
ст.121 КК України органами досудового слідства кваліфіковані вірно, оскільки
вона умисно заподіяла потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння.

Дії підсудних ОСОБА_5 таОСОБА_6
органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України,
оскільки кожен із них наніс потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров`я.

Дії підсудної ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК
України органами досудового слідства також правильно кваліфіковані за ч.1
ст.125 КК України, оскільки вона умисно нанесла потерпілій легке тілесне
ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує
громадську небезпеку скоєних злочинів, їх характер, обставини, що пом'якшують і
обтяжують покарання, особи підсудних та думки потерпілих.

Всі підсудні за місцем проживання характеризуються позитивно.

Обставин, які пом'якшують чи обтяжують
покарання всіх підсудних, судом не встановлено.

Враховуючи думку
потерпілого-підсудного ОСОБА_5, який просить призначитиОСОБА_4 покарання у
вигляді позбавлення волі, а також те, що підсудна ОСОБА_4 не працює, удар
ОСОБА_5наносила в життєво важливий орган (голову), суд вважає, що виправлення
останньої можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, а тому їй
необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання
підсудному-потерпілому ОСОБА_5суд враховує, що він є інвалідом 2 групи і за
висновком лікарської комісії потребує довготривалого лікування. Тому до нього
не можуть бути застосовані покарання, передбачені санкцією ч.2 ст.125 КК
України. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами
кримінального покарання» суд не вправі
перейти до більш м'якого виду покарання у випадках, коли санкцією
закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з
огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках
суд, за наявності до того підстав, відповідно
до ст.7 КПК повинен закрити
справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити
обвинувальний вирок і звільнити
засудженого від покарання. Оскільки ОСОБА_5 після вчинення злочину став
інвалідом 2 групи, то суд вважає, що він перестав бути суспільно небезпечним.

ОСОБА_6необхідно призначити покарання
у вигляді виправних робіт, так як він працює і має заробіток.

Суд вважає, що необхідне і достатнє
покарання ОСОБА_7буде штраф на користь держави.

Цивільний позов, заявлений прокурором
в інтересах Бахмацької центральної районної лікарні про відшкодування витрат на
лікування ОСОБА_5 підлягає повному задоволенню, оскільки такий обов'язок винної
особи, передбачений ст.93-1 КПК України.

Позов ОСОБА_5 в частині відшкодування
витрат на лікування в сумі 2554,18 грн. підлягає повному задоволенню, оскільки
підтверджується письмовими доказами. Враховуючи вимоги розумності та
справедливості, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню на суму 20000 грн. Із ОСОБА_4 підлягають також
стягненню витрати на оплату праці адвоката в сумі 4000 грн., що підтверджується
розпискою адвоката ОСОБА_3.

Позови ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2 доОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, на суму 3000 грн.
кожному підлягають частковому задоволенню на суму 500 грн. кожному. При
визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує
характер правопорушень, якими заподіяно моральну шкоду, глибину фізичних та
душевних страждань, інші обставини справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити їй покарання у вигляді
5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженій
ОСОБА_4 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
Бахмацької центральної районної лікарні 396 (триста дев'яносто шість) гривень
35 копійок в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_5.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 2554 грн. 18 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000
гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, 4000 грн.
в рахунок відшкодування витрат на оплату праці адвоката, а всього стягнути
26554 (двадцять шість тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири) гривні 18 копійок.

ОСОБА_5 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і звільнити його
від покарання.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід засудженому ОСОБА_5залишити підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 500 (п'ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином.

ОСОБА_6 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому
покарання у вигляді 6 (шести) місяців виправних робіт з відрахуванням в
доход держави 10 (десяти) відсотків заробітку.

Початок строку відбуття покарання
засудженимОСОБА_6 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід засудженому ОСОБА_6залишити підписку про невиїзд.

Стягнути ізОСОБА_6 на користь
ОСОБА_2 500 (п'ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином.

ОСОБА_7 визнати винною у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй
покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід засудженій ОСОБА_7залишити підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_4 500 (п'ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої
злочином.

Речові докази по справі : куртку
зеленого кольору яка зберігається в кімнаті схову речових доказів Бахмацького
РВУМВС, - повернути ОСОБА_5; відеокасету марки «ЕМТЕС» з відеозаписом
відтворення обстановки та обставин події - повернути слідчому Бахмацького РВ
УМВС Домбровському Ю.С.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя