Справа № 629/4985/14-к
Номер провадження 1-кс/629/807/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2014 р. слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в :

21.11.2014 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на дії слідчої СВ ЛВ на ст.Лозова УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_4 посилаючись на те, що 30.05.2014 р. тою прийнята постанова про закриття кримінального провадження № 0000019 від 24 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України за її заявою щодо посадових осіб ДЗ Лозівської лінійної СЕС, які начебто незаконно звільнили її з займаної посади.

Вважаючи, що слідча необґрунтовано, без дослідження всіх обставин справи, закрила кримінальне провадження і просить суд скасувати зазначену постанову.

При цьому, посилається на те, що слідча не збирає та досліджує докази. У постанові зазначено, що голова ліквідаційної комісії ОСОБА_5 було виконано усі можливі заходи, спрямовані на її працевлаштування, але доказів він не надав. Слідча досліджує невідповідні докази, коли керівник ОСОБА_5 звертається до керівників лікувальних закладів, адже вона не має права працювати в лікувальних закладах, навіщо він звернувся до цих закладів слідча не дослідила. Також не досліджені надані нею докази того, що вона є одинокою матір`ю, що в неї на утриманні є двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина - інвалід 2 групи з дитинства. І що відповідно до ст. 184 КЗпП України її не мали права звільняти, навіть при повній ліквідації підприємства. Слідча не дослідила, що майно організації ДЗ "Лозівська лінійна СЕС на ПЗ", в якій вона працювала не ліквідовано, а передано до Лозівської міськрайонної філії ДУ "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби", а кредиторська заборгованість перейшла до Харківського відокремленого підрозділу ДУ "Лабораторний центр на залізничному транспорті України". Тобто є аж два правонаступники, а керівник ОСОБА_5 навіть не намагався її працевлаштувати за фахом, при цьому знаючи вже на момент звільнення, що утворилися нові організації Держсанепідслужби, куди він сам вже і працевлаштувався.

Слідча ОСОБА_4 проти скарги заперечувала, вказуючи на те, що нею в повному обсязі проведене досудове розслідування,після чого вона й прийняла рішення про відсутність події злочину і закрила провадження.

Вислухавши пояснення заявниці та слідчої, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовільнити, виходячи з наступного:

Виходячи з вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення за ознаками ст.172 КК України, слідча зробила лише на підставі допиту свідка голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 , тобто заінтересованої особи і з посиланням на те що останній вжив всі можливі заходи для працевлаштування ОСОБА_3 ..

Проте, з таким висновком слідчої погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, з постанови слідчої не вбачається,чи дійсно відбулася повна ліквідація ДЗ "Лозівської лінійної СЕС"; на підставі чого відбувалась ліквідація та якими доказами це підтверджено; не вивчено слідчим правоустановлюючих документів СЕС для з`ясування її правового статусу,зокрема чи не була вона структурним підрозділом їншої установи чи організації, на роботу до якої могла бути працевлаштована заявниця.

Крім того,не встановлено,чи дійсно після ліквідації СЕС були створені нові організації - Харківський відокремлений підрозділ ДУ "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держепідемслужби України" та Управління Держепідемслужби України на Південнній залізниці та чи не перейшли до них функції ліквідованої СЕС. В разі підтвердження цього,слідчій необхідно вивчити штатний розпис вказаних установ з метою з`ясування можливості працевлаштування заявниці під час її звільнення з ДЗ "Лозівська лінійна СЕС на ПЗ".

Не досліджено слідчою і не дано правової оцінки причини недотримання посадовими особами СЕС вимог ст.184 КЗпП України про обов`язкове працевлаштування ОСОБА_3 як одинокої матері,яка має двох дітей віком до 14 років та дитини інваліда.

За зазначених підстав визнати оскаржувану постанову обгрунтованою та законною, достатніх підстав немає, тому вона і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.306 та 307 КПК України,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої про закриття кримінального провадження задовільнити.

Постанову слідчої СВ ЛВ на ст.Лозова УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_4 від 30 травня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000019 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: