№1-10/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року м.
Рівне

Військовий
місцевий суд Рівненського гарнізону у відкритому судовому засіданні в

приміщенні суду
у складі:

головуючого - підполковника
юстиції Антонюка О.В.,

при секретареві - Паршутич С.Л., та
судовому розпоряднику Дякон Т.О.,

за участю
державного обвинувача - військового
прокурора Рівненського гарнізону -
полковника юстиції Борискіна С.А., потерпілого ОСОБА_2 підсудного ОСОБА_1.
та його захисника -
адвоката ОСОБА_4, розглядаючи
кримінальну справу по обвинуваченню військовослужбовця військової частини
А2595, рядового за контрактом, ОСОБА_1, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні
неповнолітню дитину 2006
р.н., раніше не судимого, на військовій службі за контрактом з жовтня 2005 року за призовом
Радивилівського РВК, пожежника пожежного взводу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у скоєнні
злочину передбаченого ч.1 ст. 286
КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового
слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, 7 січня 2007
року, близько 23 години 20 хвилин керуючи
за довіреністю автомобілем ВАЗ 2101
д/н НОМЕР_1, на якому він разом з пасажиром ОСОБА_2 рухався по вул. О.
Невського в районі АТП-15647 в м. Радивилів Рівненської області, в порушення
вимог п.п. 12.2, 12.3 „Правил дорожнього руху" не вжив необхідних заходів
безпеки дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ
2101 д/н НОМЕР_2, під керуванням гр. ОСОБА_3 В результаті даної дорожньо-транспортної
пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження у вигляді множинних забійних ран на обличчі, синця на верхній повіці
справа, струсу головного мозку та проникаючого поранення лівого ока, з значним
зниженням зору, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вищезазначені
дії ОСОБА_1. органами досудового слідства були кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав
повністю, і, підтвердивши вищенаведене пояснив, що дійсно 7 січня 2007 року, близько 23 годин 20 хвилин, на вул.
О. Невського в м. Радивилів він через особисту неуважність і розгубленість, не
вжив необхідних заходів безпеки руху і допустив зіткнення з стоящим на смузі
руху його автомобіля, автомобілем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 під керуванням гр.
ОСОБА_3 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир його
автомобіля ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. В скоєному він щиро розкаюється.

2

Потерпілий ОСОБА_2
повністю підтвердив обставини справи викладені в описовій частині постанови,
пояснивши також, що під час руху в автомобілі він розмовляв з підсуднім.
Автомобіль ВАЗ 2101, який
стояв попереду на смузі їх руху і з яким відбулось зіткнення, він помітив приблизно
за 10 метрів.
Внаслідок ДТП йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинних
забійних ран на обличчі, синця на верхній повіці справа, струсу головного мозку
та проникаючого поранення лівого ока, з значним зниженням зору. Підсудний
ОСОБА_1 добровільно відшкодував йому заподіяні збитки, а тому ніяких претензій
до останнього з приводу ДТП він не має.

У зв'язку з тим,
що покази підсудного повністю узгоджуються з доказами стосовно фактичних
обставин справи, які були зібрані в ході досудового слідства, і які ні ким з
учасників судового розгляду не оспорювались, а також враховуючи клопотання
останніх, відповідно до ч.3 ст. 299
КПК України, дослідження доказів в судовому засіданні було обмежено допитом
підсудного, потерпілого та дослідженням документів, які характеризують особу
підсудного.

До закінчення
судового слідства захисник-адвокат заявив клопотання про звільнення підсудного
ОСОБА_1. від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 45 КК України, і
закриття кримінальної справи відносно останнього на підставі п.1 ч.І ст.71 та
ч.2 ст.72 КПК України, оскільки ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої
тяжкості, в скоєному щиро покаявся,
активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдані потерпілому
збитки.

Дане клопотання
підтримав потерпілий ОСОБА_2 і підсудний ОСОБА_1, який не заперечував проти
закриття кримінальної справи відносно нього з нереабілітуючих підстав.

Не заперечував
проти задоволення клопотання захисника-адвоката і прокурор, пояснивши що
враховуючи наявність передбачених ст. 45
КК України передумов і підстав звільнення від кримінальної
відповідальності, обставини справи і особу підсудного, останнього слід
звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу відносно
нього закрити.

Як вбачається із
матеріалів кримінальної справи, в ході досудового слідства зібрано достатньо
доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1. ознак злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 12 КК України
злочин, передбачений ч.І ст. 286
КК України - є злочином
невеликої тяжкості.

У відповідності
до ст. 45 КК
України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася,
активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки
або усунула заподіяну шкоду.

Заслухавши думку
учасників судового розгляду та прийнявши до уваги всі обставини справи, суд
приходить до переконання, що клопотання захисника-адвоката підлягає
задоволенню. Оскільки підсудний ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої
тяжкості, в скоєному щиро покаявся , активно сприяв розкриттю злочину і
повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, враховуючи сімейний стан
підсудного, обумовлений наявністю на утриманні важко хворої малолітньої дитини
і те , що він не заперечує стосовно закриття кримінальної справи з вказаних
нереабілітуючих підстав, тому підсудного ОСОБА_1 слід звільнити від
кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 45 КК України, і закрити
кримінальну справи відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.71 та ч.2 ст.72 КПК.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 7і, 72, 282
КПК України, військовий місцевий суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання
захисника-адвоката - задовольнити.

ОСОБА_1, який
обвинувачується органами досудового слідства у скоєнні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 286 КК
України, на підставі ст. 45
того ж Кодексу звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з
дійовим каяттям, а кримінальну справу відносно останнього закрити на підставі
п.1 ч.І ст.71 та ч.2 ст.7 КПК України.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1- підписку про невиїзд -
відмінити.

Речові докази по
даній кримінальній справі, після набрання постановою законної сили:

3

- автомобілі ВАЗ 2101
д/н НОМЕР_1 і ВАЗ 2101
д/н НОМЕР_2, які знаходяться на зберіганні у Радивилівському РВ УМВС
України в Рівненській області -
повернути відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Апеляція на дану
постанову може бути подана до військового апеляційного суду Центрального
регіону через військовий місцевий суд Рівненського гарнізону протягом семи діб
з дня її винесення.