Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_8,
суддів ОСОБА_9 і ОСОБА_10,
при секретарі судового засідання ОСОБА_11,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000152 щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця м. Тетіїв Київської області, громадянина України,

за участю прокурора ОСОБА_12,
засудженого ОСОБА_5,
ВСТАНОВИЛА:

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся прокурор з вимогами про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Вироком Тетіївського районного суду Київської області від 23 жовтня 2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки з покладенням на нього обовʼязків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 постановлено стягнути відповідно 1 200,51 грн. та 10 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2014 року вирок змінено в частині стягнення судових витрат. В решті вирок залишено без зміни.

В касаційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, посилаючись на невідповідність призначеного останньому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, внаслідок мʼякості, неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Обґрунтовуючи скаргу прокурор зазначає що при призначенні покарання засудженому суд не врахував усіх обставин справи, у тому числі й тих, що його обтяжують, внаслідок чого суд необґрунтовано звільнив ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України й не мотивував таке своє рішення. Також прокурор зазначає про те, що апеляційний суд не мотивував належним чином свій висновок про необґрунтованість апеляції прокурора.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він у стані алкогольного спʼяніння 14 квітня 2013 року приблизно о 1 годині, поблизу кафе-бару «Буржуй» по вул. Леніна, 52-а у м. Тетїів Київської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно ображав нецензурними словами та намагався вдарити неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, від чого останній ухилявся та намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_5, а коли потерпілий відійшов від ОСОБА_5, останній з хуліганських мотивів ножем, тобто предметом, якого спеціально пристосував для нанесення тілесних ушкоджень, завдав два удари у руку та живіт потерпілого, заподіявши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка частково підтримала касаційну скаргу, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, засудженого ОСОБА_5, який просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Для наведення в ухвалі таких підстав апеляційний суд має проаналізувати всі доводи, що містяться в апеляції і на кожен із них дати відповідь.

Однак, апеляційний суд зазначених положень закону не дотримався.

Так, у своїй апеляції заступник прокурора Київської області стверджував про незаконність вироку суду першої інстанції внаслідок застосування щодо ОСОБА_5 вимог ст. 75 КК України. При цьому скаржник просив скасувати вирок і постановити новий, призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, тобто таке покарання, яке було призначене судом першої інстанції. Отже, в апеляції заступника прокурора Київської області вирок суду першої інстанції оскаржувався не в частині призначення покарання, а в частині звільнення ОСОБА_5 від його відбування.

Однак, апеляційний суд доводи апеляції заступника прокурора Київської області про безпідставність застосування судом вимог ст. 75 КК України не перевірив і відповіді на них не дав. Натомість апеляційний суд зазначив в ухвалі підстави законності вироку в частині призначення покарання, що в апеляції не оскаржувалось.

Таку ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду необхідно ретельно перевірити і проаналізувати всі доводи апеляційних скарг і дати на них відповідь.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати, та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15