Справа № 285/1165/13-к
провадження в справі 1-кс/0285/92/13
Ухвала

Іменем України

18 березня 2013 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., за участю:

секретаря судового засідання Гром Л.В.,

скаржника ОСОБА_1,

слідчого Парійчука С.Д.,

прокурора Гордійчука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

скаргу ОСОБА_1

на бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, передбачених КПК України,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, передбачених КПК України, та зобовязати його допитати свідків, про допит яких він заявляв клопотання.

В обґрунтування скарги зазначає, що 25.02.2013 року ним було заявлено слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження відносно нього, клопотання про допит свідків, яке було задоволено, однак всіх свідків слідчий не допитав і завершив досудове розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив задовольнити її, посилаючись на порушення з боку слідчого вимог чинного кримінально-процесуального законодавства.

Слідчий та прокурор заперечили щодо задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність, оскільки половину свідків, про допит яких ОСОБА_1 заявляв клопотання, було допитано, допит решти визнано недоцільним, про що 13.03.2013 року винесена відповідна постанова.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед якого, зокрема є бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений КПК України строк.

Судом встановлено, що 25.02.2013 року скаржник в порядку п. 12 ч. 2 ст. 42 КПК України заявив слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження відносно нього за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, клопотання про допит ряду свідків, яке було задоволено, про що скаржника повідомлено 26.02.2013 року.

13.03.2013 року слідчим винесено постанову про недоцільність допиту частини заявлених ОСОБА_1 свідків, оскільки обставини, на які посилався останній, вже встановлені при допиті шести свідків. Цього ж дня ОСОБА_1 було повідомлено про завершення досудового розслідування.

Стаття 40 КПК України, яка встановлює статус слідчого органу досудового розслідування, зазначає, що останній, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, слідчий СВ Новоград-Волинського МВ ОСОБА_2 діяв в межах та на виконання вимог чинного законодавства України, а тому суд вважає, що його дії відповідають вимогам КПК України, незаконної бездіяльності у них не вбачає, а тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, поданої відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.О. Літвин