справа №176/1010/15-к
провадження №1-кс/176/107/15
у х в а л а
28 травня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

старшої слідчої СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

особи, що до якої розглядається клопотання підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшої слідчої СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Жовті Води Дніпропетровської області, із середньою освітою, не одруженому, такому, що дітей не має, не працюючому, раніше судимому 12.10.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 06.06.2014 року по відбуттю строку покарання, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично мешкаючому в квартирі АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України, відомості про яке 17.01.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050,-

в с т а н о в и в:

22 травня 2015 року старша слідча СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до Жовтоводського міського суду з клопотанням, узгодженим з прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 30 днів.

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

27.03.2015 року приблизно о 20 год. 10 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем тимчасового проживання неповнолітнього ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , де також знаходився раніше знайомий неповнолітній ОСОБА_9 . За пропозицією останнього, вступив у попередню змову на відкрите викрадення чужого майна престарілої ОСОБА_10 , поєднане із проникненням у її житло, а саме: до будинку АДРЕСА_4 , в якому проживає також син ОСОБА_10 ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 та неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 27.03.2015 року приблизно о 20 год. 30 хв., проникли до будинку АДРЕСА_4 . В цей час дії ОСОБА_5 та неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були помічені свідком ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_10 . З метою подолання опору з їх сторони, неповнолітній ОСОБА_9 залишився разом з ОСОБА_11 у веранді вказаного будинку, а ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_8 , пройшовши до кімнати будинку, штовхнув потерпілу ОСОБА_10 , яка спираючись на пристрій для ходьби, намагалася пройти вперед. Від зазначеного поштовху потерпіла ОСОБА_10 впала на ліжко. В цей час, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 попередили потерпілу не рухатися та почали вимагати від останньої місце знаходження грошей. Не дочекавшись відповіді потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали шукати в приміщенні будинку гроші. Під час пошуку, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знайшли гаманець з грошовими коштами в сумі 37 грн. Побачивши на тумбочці телевізійний тюнер Т2 «Strong» вартістю 490 грн., ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вирішили ним відкрито заволодіти. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_5 та неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з місця злочину втекли, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 527 грн.

Окрім того, 30.03.2015р. приблизно о 00 год 31 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем тимчасового проживання свого знайомого ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , де також знаходилися неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за пропозицією останнього, вступив із переліченими вище особами (окрім ОСОБА_12 ) у злочинну змову направлену на відкрите викрадення будь-якого майна пристарілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , поєднане із проникненням до їх житла, а саме до квартири АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою, діючи із корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_5 , неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у ту саме ніч, приблизно о 00 год. 50 хв., проникли через вікно у квартиру АДРЕСА_5 , у якій спали господарі квартири, де підозрюваний ОСОБА_9 , усвідомлючи, що їх дії помічені потерпілим ОСОБА_13 , який прокинувся, з метою припинення опору потерпілого, наніс один удар рукою стислою в кулак у область обличчя останнього, тобто застосував до ОСОБА_13 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, після чого спільно з співучасниками злочину ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_9 відкрито заволоділи посвідченням "Ветеран труда", пенсійним посвідченням, довідкою про присвоєння номеру картки платника податків, паспортом громадянина України виданих на ім"я ОСОБА_14 , які матеріальної цінності для неї не представляють, а також пластиковою карткою ПАТ "Дельта Банк" на ім"я ОСОБА_13 , на рахунку якої знаходилися кошти в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Відомості про вказані кримінальні правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.03.2015 року за № 0000346, 30.03.2015 року за № 00000355. Кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за № 0000050.

31.03.2015 року та 06.04.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень.

У даному кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі дії, спрямовані на здобуття та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим закінчити розслідування у строк немає можливості, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій.

Зокрема, органу досудового розслідування необхідно додатково допитати неповнолітніх свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 ; залучити висновок судово-молекулярно-генетичної експертизи; повідомити ОСОБА_5 про підозру в остаточній редакції, допитати його в якості підозрюваного; повідомити неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про підозру в остаточній редакції; виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в проведенні яких може виникнути під час досудового розслідування кримінального провадження; прийняти у кримінальному провадженні процесуальне рішення.

Обґрунтовуючи необхідність продовження ОСОБА_5 строк тримання під вартою, слідчий та прокурор посилалися на те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів, а саме: засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 ч.1 КК України, до 4 років позбавлення волі. Звільнився 06.06.2014 року з Божковської виправної колонії №16 по відбуттю строку покарання. Маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив нові умисні тяжкі злочини, за обставин викладених в клопотанні. Підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується з посередньої сторони. Таким чином ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків.

На думку слідчого та прокурора, знаходячись на волі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, може здійснювати дії спрямовані на перешкоджання проведенню повного та об"єктивного розслідування та може вчинити нове кримінальне правопорушення, а тому існують ризики, що передбачені п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м"якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливо. За час перебування ОСОБА_5 під вартою заявлені вище ризики не зменшилися. Окрім того, слідчий та прокурор посилалися на те, що в ході проведення досудового розслідування з`явився новий ризик, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала та зазначила, що закінчити досудове розслідування в строк немає можливості з огляду на необхідність виконання ряду слідчих дій. Вважала за неможливе застосування щодо підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу, обґрунтовуючи таку позицію з підстав, викладених в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого щодо мотивів продовження строків тримання під вартою відносно підозрюваного, наполягала, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу не можливе, оскільки стосовно підозрюваного не зменшилися ризики, передбачені п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того, з`явився новий ризик, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо продовження йому строку тримання під вартою. Просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим та прокурором не доведено, що ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися. Як і не доведено появу нового ризику незаконний вплив на потерпілих та свідків. Разом з тим, просив застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні судом безспірно встановлено, що 31.03.2015 року та 06.04.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень, обставини яких викладено в клопотанні ініціатора.

Вагомими доказами про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень є: протокол огляду місця події від 27.03.2015 року, оглядом якого було помешкання потерпілої ОСОБА_16 будинок АДРЕСА_4 ; протокол огляду предметів від 30.03.2015 року, предметом огляду був телевізійний тюнер Т2 «Strong», який добровільно виданий працівникам міліції підозрюваним ОСОБА_5 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол проведення слідчого експерименту від 06.04.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_10 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протокол проведення слідчого експерименту від 31.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_5

30.03.2015 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.04.2015 року ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Строк дії ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 28 травня 2015 року о 18 год. 30 хв.

Постановою в.о. прокурора м. Жовті Води ОСОБА_17 від 21.05.2015 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 30 червня 2015 року.

В даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування виконуються слідчі дії, спрямовані на здобуття та перевірку отриманих доказів у ньому.

В судовому засіданні судом встановлено, що органом досудового розслідування допитані потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , проведено слідчі експерименти з участю підозрюваного по обставинам вчинених кримінальних правопорушень, складено протокол огляду місця події та протокол огляду предметів телевізійного тюнера «Strong», добровільно виданого ОСОБА_5 працівникам міліції.

В ході досудового розслідування 08.05.2015 року проведено судово-психіатричну експертизу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , висновок якого долучено до матеріалів кримінального провадження.

Окрім того, органом досудового розслідування, постановою слідчого від 21.05.2015 року, призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. В ході розслідування епізоду злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 , що мав місце 30.03.2015 року, з місця події було виявлено та вилучено шапку, в якій, на думку слідчого, був одягнений неповнолітній ОСОБА_9 . З метою встановлення додаткових доказів причетності ОСОБА_9 до скоєння злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 виникла необхідність в проведенні генетично-молекулярної експертизи для співставлення ДНК профілів біологічних слідів, виявлених на шапці з ДНК профілем підозрюваного ОСОБА_9 .

Разом з тим закінчити розслідування у строк немає можливості, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій.

Зокрема, органу досудового розслідування необхідно провести наступні слідчі дії:

- додатково допитати неповнолітніх свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 по обставинам кримінального правопорушення;

- залучити висновок судово-молекулярно-генетичної експертизи;

- повідомити ОСОБА_5 про підозру в остаточній редакції, допитати його в якості підозрюваного;

- повідомити неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про підозру в остаточній редакції;

- виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в проведенні яких може виникнути під час досудового розслідування кримінального провадження;

- прийняти у кримінальному провадженні процесуальне рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Не оцінюючи докази у кримінальному провадженні про винуватість чи невинуватість підозрюваного з точки зору їх належності, достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що у органу досудового розслідування є вагомі докази скоєння ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, про яке іде мова в клопотанні.

Скоєні ОСОБА_5 злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину, за вчинення яких йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 ч.1 КК України, до 4 років позбавлення волі. Звільнився 06.06.2014 року з Божковської виправної колонії №16 по відбуттю строку покарання.

Маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, ОСОБА_5 вчинив нові умисні тяжкі злочини, за обставин викладених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 не одружений , такий, що не має дітей, не працює, фактично мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , будучи зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_7 у цьому ж місті.

Згідно наявних в матеріалах відомостей, ОСОБА_5 характеризується посередньо, як особа, що підтримує зв"язки із раніше засудженими особами. Таким чином, суд приходить до висновку, що міцних соціальних зв"язків у ОСОБА_5 в м. Жовті Води Дніпропетровської області не має.

Підозрюваний ОСОБА_5 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є здоровою, працездатною особою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує також, що підозрюваний у групі осіб вчинив тяжкі злочини, з корисливих мотивів, відносно людей похилого віку.

Перевіривши надані матеріали, суд приходить до висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваному.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Проте, попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений статтею 183 КПК України, застосувати його як винятковий вид запобіжного заходу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського суду з прав людини, суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

З огляду на викладене, продовження строку тримання під вартою відповідає завданням кримінального провадження та належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим та прокурором були заявлені ризики, передбачені п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, може здійснювати дії спрямовані на перешкоджання проведенню повного та об"єктивного розслідування та може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею, при застосуванні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, встановлено, що прокурором та слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення. Інші ризики, передбачені п.1, п.4 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилалися слідчий та прокурор, в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження.

В ході розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. В той же час, не знайшли свого підтвердження повторно заявлені слідчим та прокурором інші ризики, передбачені п.1, п.4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обґрунтована відсутність таких ризиків як переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення дій спрямованих на перешкоджання проведенню повного та об"єктивного розслідування була встановлена судом в ході розгляду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Новий ризик, незаконний вплив на потерпілу та свідків, заявлений слідчим та прокурором, не знайшов свого обґрунтованого підтвердження під час розгляду даного клопотання. Доказів в підтвердження наявності такого ризику слідчим та прокурором не надано.

Вказані вище обставини виключають об`єктивну можливість застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а тому доводи підозрюваного та його захисника про відмову в задоволенні клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заслуговують на увагу. Дані, що характеризують підозрюваного, самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Окрім того, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати в ухвалі розмір застави в сумі 24360 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-184, 193-194, 196, 197, 199 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів - до 27 червня 2015 року до 18 год. 30 хв.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 розмір грошової застави в сумі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень, яка підлягає сплаті на р/р 6709, одержувач ТУ ДСА в Дніпропетровській області, МФО 805012.

У разі сплати зазначеного розміру грошової застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання передбачені ч.3 ст. 182 КПК України у вигляді забезпечення його належної поведінки та явки за викликом органів досудового розслідування та суду.

У разі не виконання вказаних обов`язків, тобто якщо підозрюваний ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави в порядку передбаченому ч. 8 ст.182 КПК України.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її оголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя

Жовтоводського міського суду ОСОБА_1