Провадження № 1-кп/742/50/15
Єдиний унікальний № 742/504/15-к
ВИРОК
іменем України
13 лютого 2015 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження № 0001310 по обвинуваченню ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Прилуках Чернігівської області, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше несудимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 286 ч.1 КК України, -

встановив:
04 жовтня 2014 року близько 19 години 45 хвилин, ОСОБА_4 керуючи автомобілем PEUGEOT 605 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись проїзною частиною вул.Пирятинська м.Прилуки Чернігівської області в напрямку вул.Котляревського, неподалік буд.71, змінюючи напрямок свого руху, повертаючи ліворуч та перетинаючи смугу зустрічного руху, порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України, а саме виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку не надав дорогу зустрічному транспортному засобу та допустив зіткнення з мотоциклом марки KAWASAKI ZX 600G державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався смугою зустрічного руху проїзної частини вул.Пирятинська м.Прилуки Чернігівської області. Після чого залишивши автомобіль, ОСОБА_4 з місця пригоди зник.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового внутрішньо суглобового перелому проксимальної фаланги 1 пальця правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №23 від 22.01.2015 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном понад 21 день .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в скоєні злочину, щиро покаявся та повідомив суду обставини, за яких відбулося зіткнення.

Потерпілий в судовому засіданні також повідомив про обставини дорожньо-транспортної пригоди та спочатку підтримав свій цивільний позов, а потім вказав на залишення його без розгляду.

Враховуючи, що учасники судового розгляду не заперечували, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в тому числі і обвинуваченим.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ст.286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують покарання, позицію потерпілого, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують відповідальність суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування заподіяних збитків.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Так, обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України та вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів.

По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення 25000 грн. моральної шкоди, 55566 грн.45 коп. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та 393 грн.34 коп. - витрат на лікування. Як було встановлено в судовому засіданні обвинуваченим було відшкодовано кошти на лікування потерпілого у повному обсязі.

Суд вважає, що даний позов підлягає залишенню без розгляду в кримінальному провадженні, оскільки по справі потребують з`ясування ряд обставин, які випливають саме з цивільного судочинства, зокрема із Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» безпосередньо у страховика ПрАТ «Європейський страховий союз», в якому ОСОБА_4 у червні 2014 року застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами, а тому на підставі наведеного, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду цивільного позову, суд вважає такий, з метою уникнення затягування розгляду даної кримінальної справи та з метою з`ясування всіх обставин наведених потерпілим в своєму позові, - залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому його право пред`явити такий позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином в порядку цивільного судочинства.

Прокурором по справі також заявлявся цивільний позов в інтересах держави в особі КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про відшкодування 1785 грн.66 коп., понесених даним лікувальним закладом на лікування ОСОБА_5 , які були в добровільному порядку відшкодовані обвинуваченим та у зв`язку з чим прокурор просив закрити провадження. В даній ситуації, відповідно до вимог ст. 128 ч.5 КПК України суд має керуватися вимогами п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Процесуальні витрати в частині оплати проведеної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.

Доля речових доказів по даному кримінальному провадженню має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляючи їх про зміну місця проживання, не виїздити без їх дозволу за межі України.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі: автомобіль (а.п.94), що перебуває на зберіганні у ОСОБА_4 , повернути власнику - ОСОБА_6 , мотоцикл (а.с.96), що перебуває на зберіганні у ОСОБА_5 залишити в його законному володінні, користуванні та розпорядженні.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи в розмірі 1475 грн.76 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.

Провадження в частині цивільного позову Прилуцького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про відшкодування 1785 грн.66 коп. понесених даним лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_5 закрити у зв`язку із повним відшкодуванням такої та відмовою прокурора від позову і прийняття судом такої відмови.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Прилуцький міськрайонний суд.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілому.

Суддя: