Дата документу Справа № 314/6849/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №314/6849/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/394/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Балажевичи Мозирського району Гомельської області, громадянина України, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 6 травня 2004 року Нахімовським районним судом м.Севастополя АР Крим за ч.4 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;

- 30 січня 2007 року Нахімовським районним судом м.Севастополя АР Крим за ч.2 ст.186, ч.3 ст.296, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 14 лютого 2011 року Нахімовським районним судом м.Севастополя АР Крим за ч.2 ст.389 КК України до 5 місяців арешту,

засудженого за вироком Нахімовського районного суду м.Севастополя АР Крим від 3 вересня 2013 року за ч.1 ст.162, ч.1 ст.122, ч.1 ст.70 КК України до 3 років обмеження волі,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 та представника Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізької області (№1) - ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції.

ВСТАНОВИЛА:
28 січня 2015 року на адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшли матеріали провадження щодо ОСОБА_6 з апеляційною скаргою останнього на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізької області (№1) про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання за вироком суду більш м`яким покаранням. Своє рішення суд мотивував наявністю в матеріалах справи протиріч щодо працевлаштування засудженого після звільнення з місць обмеження волі, які органами КВІ не перевірені.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника виправного центру про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким. В обґрунтування своїх вимог вказує на неврахування судом під час розгляду подання даних про його особу. Крім того зазначає, що ухвала суду містить ряд суперечностей, а висновки суду, в ній викладені, не відповідають фактичним обставинам справи.

З наданих суду матеріалів провадження вбачається, що 4 грудня 2014 року начальник Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізькій області (№1) звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з поданням про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання, призначеного йому за вироком Нахімовського районного суду м.Севастополя АР Крим від 3 вересня 2013 року у вигляді обмеження волі, більш м`яким покаранням виправними роботами, згідно з положеннями ст.82 КК України.

У подані зазначено, що засуджений ОСОБА_6 до виправного центру прибув 23 жовтня 2013 року самостійно, відповідно до припису Нахімовської КВІ м.Севастополя. За період відбування покарання у виправленому центрі встановлені правила внутрішнього розпорядку не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, двічі заохочувався правами начальника відділення. По відношенню до працівників адміністрації він ввічливий, їхні законні вимоги та розпорядження виконує. Засуджений працевлаштований робочим польової бригади. До праці ставився сумлінно, виробничу дисципліну не порушував, відносно ставлення до праці з боку виробничого персоналу зауважень не мав. У відносинах із іншими засудженими безконфліктний. Підтримує зв`язки із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених Підготовка до звільнення. Підтримує соціально-корисні зв`язки зі своїми рідними шляхом листування та особистих побачень. У скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу; представника Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізької області (№1) -1 ОСОБА_8 , яка просила вирішити провадження на розсуд суду, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вказав на неможливість здійснення контролю відповідними державними органами України за поведінкою засудженого у разі його працевлаштування у м.Севастополі, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо необхідності відмови у задоволенні подання виправного центру про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у вигляді обмеження волі на виправні роботи, засновані на матеріалах провадження, і на думку колегії суддів, є правильними.

Відповідно до наданих матеріалів провадження, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в т.ч. за злочин проти правосуддя, передбачений ч.2 ст.389 КК України - ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. На цей час відбуває покарання за вироком Нахімівського районного суду м.Севастополь від 3 вересня 2013 року, яким він засуджений за ч.1 ст.162, ч.1 ст.122, ч.1 ст.70 КК України до обмеження волі на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання 23 жовтня 2013 року, кінець строку - 23 жовтня 2016 року. На час звернення виправного центру до суду з поданням невідбутий засудженим строк покарання становив 1 рік 10 місяців 26 днів.

До вказаного подання додана довідка від 10 жовтня 2014 року, яка видана приватним підприємцем ОСОБА_9 (спільне українсько-російське підприємство Галиант м.Севастополь, вул.Б.Морська, 72) ОСОБА_10 , про те, що останній буде прийнятий на роботу сторожем /а.с. 9/. Однак, у вказаній довідці не зазначена посада особи, що її видала, та не підтверджені її повноваження на вирішення кадрових питань. Не надані суду і документи, що підтверджують реєстрацію вказаного підприємства та місце його знаходження.

У матеріалах провадження містяться також копії документів, відповідно до яких, приватний підприємець ОСОБА_11 , який проживає у АДРЕСА_2 ,зобов`язується надати ОСОБА_6 роботу за спеціальністю слюсаря - сантехніка. Вказані документи належним чином не завірені.

При апеляційному розгляді встановлено, що відомості щодо місця можливого працевлаштування засудженого адміністрацією виправного центру належним чином не перевірені.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вищевказаного подання начальника Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізькій області (№1).

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу України, які тягнуть скасування оскаржуваної ухвали суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Дружелюбівського виправного центру УДПтСУ в Запорізької області (№1) про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання за вироком суду більш м`яким покаранням, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває у місцях обмеження волі - у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4