АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим.провадження № 1кп/610/351/14 Головуючий 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/1925/14 ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

· головуючого ОСОБА_2 ,

· суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

· при секретарі ОСОБА_5 ,

· за участю прокурора ОСОБА_6 ,

· потерпілого ОСОБА_7 ,

· обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11кп/790/1925/14 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.286 КК України на 2 роки обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього низки обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 27 872 грн. 22 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн.- моральної шкоди.

Як встановив суд, 22 вересня 2013 року приблизно о 10 год., Середа, керуючи автомобілем «Форд Сієра» держномер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Харків-Зміїв-Балаклія-Гороховатка» і в районі 69 км+450 м вказаної автодороги у порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, проявляючи необережність, виїхав на зустрічну полосу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 211540» держномер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямі.

В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_7 отримав закриту травму грудної клітки у виді переломів 6, 7, 8 ребер зліва по задій паховій лінії, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, прокурор вказує на порушення судом вимог ст.374 КПК України, оскільки у мотивувальні частині вироку не вмотивовано підстави для задоволення цивільного позову потерпілого. Ставить питання про скасування вироку в частині вирішення цивільного позову та призначення нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилається на істотні порушення кримінального процесуального закону при вирішенні судом цивільного позову потерпілого про відшкодування моральної шкоди. Зазначив, що у порушення вимог ст.370 КПК України вирок суду у цій частині позову не обґрунтований та невмотивований, оскільки у ньому не наведено доказів на підтвердження доведеності підстав та його розміру, не здійснено розрахунок суми, належної до стягнення, не враховані засади розумності, виваженості та справедливості. Вважає, що судом не враховано його тяжкий майновий стан, наявність на утримані малолітньої дитини, невеликий дохід. Просить вирок змінити і цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, про зміну вироку, потерпілого, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Як слідує із матеріалів провадження суд, у порушення вимог ч.1 ст.129, п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не навів доказів на підтвердження доведеності підстав та розміру позову в частині відшкодування моральної шкоди і визначаючи його розмір не навів відповідних мотивів для цього та не послався на норми цивільного законодавства, що регулюють майнову відповідальність за спричинену громадянам моральну шкоду.

Допущені судом вищевказані порушення кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України тягне скасування вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 щодо вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди - скасувати і призначити новий розгляд в цій частині в порядку цивільного судочинства в тому ж суді, в іншому складі суду.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: