У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
за участю прокурора ОСОБА_4.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 29 квітня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2015 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого прокуратури Дніпровського району м. Києва від 23 серпня 2012 року про відмову в порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ст. 369 КК України, залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2015 року постанову суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанції порушення вимог кримінально-процесуального закону. При цьому захисник зазначає, що ОСОБА_6 копію постанови старшого слідчого прокуратури Шевченківського району м. Києва від 12 листопада 2014 року не отримувала, а тому 7-денний процесуальний строк на оскарження цієї постанови слідчого про відмову в порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ст. 369 КК України, нею не пропущений. Захисник також зазначає, що право на звільнення від кримінальної відповідальності має лише суд в порядку ст.ст. 246 та 281 КПК України 1960 року на підставах, визначених ст.ст. 6, 7, 7-1, 7-2, 8-10, 11-1 КПК України 1960 року, а не слідчий прокуратури.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 236-1 КПК України 1960 року скарга на постанову органу дізнання, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Судовими рішеннями встановлено, що постановою від 23 серпня 2012 року старшим слідчим прокуратури Дніпровського району м. Києва за наслідками розгляду матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_9 щодо можливих неправомірних дій керівника ЖБК «Хімік-8» ОСОБА_9, що надійшли з Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ст. 369 КК України, відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України 1960 року. 30 серпня 2012 року цим же слідчим ОСОБА_9. була ознайомлена з матеріалами кримінальної справи №54-3677, де знаходилася вказана постанова, що засвідчила своїм власним підписом. Цю постанову ОСОБА_9 прокурору після ознайомлення з нею та матеріалами вказаної справи не оскаржила. Таким чином, достовірно знаючи про існування вказаної постанови слідчого, ОСОБА_9 цю постанову ні до прокурора, ні до суду у визначені законом строки не оскаржила.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що вказана постанова була предметом неодноразового дослідження суду з участю ОСОБА_9 під час розгляду кримінальної справи, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що скарга на вищевказану постанову старшого слідчого прокуратури Дніпровського району м. Києва від 23.08.2012 року подана ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 поза межами встановленого ст. 236-1 КПК України 1960 року 7-денного строку на оскарження цієї постанови і юридична необізнаність останньої не є підставою для відновлення пропущеного більш ніж дворічного стоку на оскарження вказаної постанови.

З урахуванням зазначеного касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає. Що ж стосується його доводів про закриття справи лише судом, то вони відповідають положенням кримінального та процесуального законів, але не мають відношення і не можуть бути застосовані у цій справі.

Оскільки судові рішення за наслідками розгляду скарги захисника ОСОБА_5, у тому числі ухвала апеляційного суду, є законними та обгрунтованими, тому підстав для скасування ухвали апеляційного суду за доводами касаційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктами 11,15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2015 року за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2. ОСОБА_3