Номер провадження: 11-кп/785/1193/14
Номер справи місцевого суду: 504/1801/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.12.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу прокурора прокуратури Овідіопольського району Одеської області на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.08.2014 року, за яким
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Попове, Великобогачанського району, Полтавської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
визнанано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдано в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення,
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що 02.02.2013 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин прийшов в гості до ОСОБА_10 , який проживав зі своїм батьком ОСОБА_11 та матір`ю ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольної сп`яніння, разом з господарями будинку сів за стіл вечеряти та випив спиртне. Після розпиття спиртних напоїв ОСОБА_10 та ОСОБА_12 пішли о 18 годині до сусідів за цигарками, та попросили ОСОБА_9 доглянути за ОСОБА_11 в час їх відсутності.
На думку органів досудового розслідування, в період часу з 18 годин 00 хвилин по 18 годину 30 хвилин в житловому будинку ОСОБА_11 , розташованому за вказаною адресою, між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_9 з метою умисного вбивства ОСОБА_11 , перерізав глотку останньому кухонним ножем на рівні між під`язичною кісткою і хрящами гортані, в результаті чого ОСОБА_11 помер на місці події.
Смерть ОСОБА_11 настала в результаті колото-різаного пошкодження глотки з повним її перерізом, спричинивши гостру крововтрату і аспираційну асфіксію кров`ю.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, в якому визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.
На його думку вирок є незаконним і підлягає скасуванню з наступних підстав.
Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не врахував показання потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які показали, що бачили на руках ОСОБА_9 кров. Також він вказав, що суд проігнорував висновок експерта цитолога № 80 від 07.02.2013 року, згідно якого в зрізах нігтьових пластинок у ОСОБА_9 виявлено кров, яка не виключає походження крові і від потерпілого, а також висновки судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи згідно якої кров, виявлена на светрі та брюках ОСОБА_9 може походити від ОСОБА_11 з ймовірністю 99,9%.
Судом також не враховано те, що обвинувачений під час судового розгляду декілька раз змінював свої показання в яких стверджував, що він був в стані алкогольного сп`яніння та не пам`ятає нічого, так як йому було нанесено тілесні ушкодження свідком ОСОБА_10 .
В доповненнях до апеляційної скарги прокурор ставить питання про виклик до суду і допит експертів та свідків, однак не наводить нових доводів, які б свідчили про необхідність скасування вироку.
Заслухав доклад судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, розглянув матеріали провадження, враховуючи досліджені докази в суді апеляційної інстанції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про необхідність виправдування ОСОБА_9 базується на сукупності великої кількості доказів, досліджених судом першої інстанції, яким надана відповідна оцінка.
При цьому суд першої інстанції у вироку обґрунтовано зазначив, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України в обвинувальному акті не містяться висновки органу досудового слідства стосовно мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_9 .
Так, в ході судового розгляду суду не було надано жодного доказу, який підтверджував би, що між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 сталася сварка.
Навпаки, обвинувачений ОСОБА_9 , а також допитані в судовому засіданні дружина загиблого - потерпіла ОСОБА_12 і син загиблого - свідок ОСОБА_10 пояснили, що між обвинуваченим і загиблим, який був інвалідом (без ноги), були дружні стосунки, що ОСОБА_9 постійно надавав ОСОБА_11 допомогу, приносив продукти харчування, часто допомагав їм по господарству, рубав дрова, неодноразово залишався з ним, коли дружина загиблого з сином виїжджала в райцентр.
Викладені обставини не спростовані і свідчать про дружні відносини обвинуваченого із загиблим.
Дослідження доказів по справі дало суду підстави для висновку, що питання стосовно мотиву вчинення вбивства ОСОБА_11 взагалі не досліджувалось органом досудового слідства, а твердження прокурора в цій частині ґрунтуються виключно на припущеннях, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 .
Доводи апеляції прокурора стосовно показів потерпілої ОСОБА_12 , а також свідка ОСОБА_10 не можуть бути прийняті до уваги оскільки судом першої інстанції їм дана належна оцінка.
На думку обвинувачення доказами вини ОСОБА_9 є показання дружини загиблого - потерпілої ОСОБА_12 , а також сина загиблого свідка
ОСОБА_10 .
Однак ці докази правомірно не були взяті судом до уваги і не покладені в основу обвинувального вироку, оскільки беззаперечно встановлено, що потерпіла і свідок перебували в стані алкогольного сп`яніння, а їх показання є не послідовними суперечливими і частково спростовуються дослідженими доказами.
Зокрема ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що приблизно о 17 год. 45 хв. 18 год., вони з чоловіком і сином сіли вечеряти і в той же час до них у гості прийшов ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 сів з ними повечеряти. За вечерею вони на чотирьох вжили 0,5 літра горілки, при цьому ОСОБА_9 вжив 100 грам, її чоловік ОСОБА_11 50 грам. О 18 год. вона разом з сином ОСОБА_10 пішла до своєї матері та брата ОСОБА_14 за цигарками.
ОСОБА_11 та ОСОБА_9 залишилися в дома у двох. Дома у ОСОБА_14 вони знаходилися біля 10 хв., після чого повернулись додому. Підійшовши до свого будинку вони звернули увагу, що світло у будинку вимкнене. Зайшли у будинок. Син йшов попереду. Він відкрив двері у кімнату, а потім повернувся і сказав їй, щоб вона заспокоїлася та залишалася у сінях, бо батько помер. Вона побачила чоловіка на підлозі усього в крові. ОСОБА_9 лежав на ліжку та дивився на неї, він також весь був у крові, у тому числі долоні рук. Син два рази вдарив ОСОБА_9 в обличчя. Потім ОСОБА_9 зняв свою одежу, і почав витирати нею кров. Син пішов викликати міліцію, а вона залишилася. Потім син повернувся і знову пішов до ОСОБА_15 . До чоловіка вона не підходила. Пізніше біля будинку було знайдено зламане лезо від їх кухонного ножа.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_12 .
Аналізуючи ці докази, слід звернути увагу на те, що згідно з показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_10 , вони повернулися до дому приблизно о 18:30 год. побачивши ОСОБА_11 на підлозі, не переконалися в його смерті, до трупа не підходили, а з відстані зробили висновок, що ОСОБА_11 помер і одразу викликали міліцію.
При цьому, згідно з обвинуваченням до чергової частини Миколаївського РВ ГУМВС України в Одеській області від ОСОБА_10 надійшло телефонне повідомлення, що труп ОСОБА_11 був виявлений ним о 20:40 год. 02.02.2013 року.
Викладені обставини свідчать про суттєву розбіжність в наданих стороною обвинувачення доказах стосовно часу вбивства і часу виявлення трупу ОСОБА_11 .
Більш того, всупереч показанням потерпілої, свідок ОСОБА_10 стверджував, що у ОСОБА_14 вони знаходилися біля 30 хвилин, а не біля 10 хвилин (як показала ОСОБА_12 ). Далі ОСОБА_10 пояснював, що коли вони з матір`ю повернулися, ОСОБА_9 не лежав на ліжку (як показала ОСОБА_12 ), а сидів. Вказані суперечності позбавляють сторону обвинувачення можливості спростувати показання ОСОБА_9 стосовно того, що він спав і був розбуджений ОСОБА_10 .
Також ОСОБА_10 наполягав на тому, що він відправив матір до сусідки щоб викликати міліцію, в той час як ОСОБА_12 пояснювала, що не вона, а саме її син - ОСОБА_10 побіг викликати міліцію.
Крім зазначених суперечностей показання потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_10 спростовуються дослідженими доказами, оскільки встановлено, що згідно з висновком експерта (а.п.108-111, т.1), у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок рук підозрюваного ОСОБА_9 походження крові і клітин від потерпілого ОСОБА_11 виключається, що спростовує показання потерпілої ОСОБА_12 і свідка
ОСОБА_10 про те, що коли вони повернулися до дому, руки у ОСОБА_9 повністю були в крові загиблого.
За клопотанням прокурора в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_16 , який був присутній при огляді місця події і трупа в якості понятого. При цьому він пояснив, що протокол огляду він не читав, однак підписав його, при цьому він бачив труп ОСОБА_11 , а також ОСОБА_9 , який сидів на ліжку.
Судом першої інстанції була дана оцінка показам свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що був присутнім на місці події приблизно 20-30 хв., після чого не читаючи підписав якісь документи і пішов додому, хоча як вбачається з матеріалів кримінального провадження огляд місця події (т.1 а.п.9-16) проводився з
21 год. 30 хв. по 22 год., а огляд трупа (т.1 а.п.17-20) з 22 год. 05 хв. по 23 год. 50 хв. 02.02.2013 року. На підставі таких свідчень суд першої інстанції правомірно вказав, що не може вважати показання вказаного свідка такими, що викривають винуватість ОСОБА_9 у вчиненні вбивства ОСОБА_11 .
Твердження прокурора в апеляції про те, що ОСОБА_9 на протязі досудового слідства неодноразово змінював свої показання, не відповідає матеріалам справи, з яких вбачається, що підозрюваний також і в апеляційній інстанції, давав послідовні свідчення про фактично дружні стосунки з загиблим, відсутність сварок між ними та мотивів позбавлення життя останнього, а також заперечував свою причетність до вбивства ОСОБА_11 .
В судовому засіданні апеляційного суду, за клопотанням прокурора, була повторно досліджена низка доказів, а саме висновки експертів, в тому числі цитолога, а також молекулярно-генетичної експертизи та допитані самі експерти, які повністю підтвердили їх висновки.
При цьому експерт-цітолог ОСОБА_17 , щодо висновків по експертизі №80 від 07.03.2013 року пояснила, що в ході дослідження піднігтевого вмісту підозрюваного ОСОБА_9 були виявлені антигени В і Н ізосерологичної системи АВО, притаманні групі крові В ( ОСОБА_18 ) з ізогемагглютініном анті-А з супутнім антигеном Н , що не виключає походження крові та кліток від підозрюваного, та виключає їх походження від ОСОБА_19 .
Стосовно походження крові та кліток в піднігтевому вмісті від 2-х та більше осіб, експерт пояснила, що висновок про можливість змішення крові підозрюваного та загиблого є суто теоретичним, оскільки вона була зобов`язана вказати у експертному висновку всі можливі випадки утворення існуючих слідів крові.
Експерт ОСОБА_20 при допиті також підтвердив висновки молекулярно-генетичної експертизи і пояснив, що дійсно на одягу ОСОБА_9 (светрі та брюках) виявлені сліди крові, які можуть належати загиблому ОСОБА_11 з ймовірністю 99,999999%, а також походити від невстановленої особи чоловічої генетичної статі. Помарки крові мають розмір 1,5х1,0 см.; 3,0х1,5 см.; 1,4х0,6 см. В той же час експерт вказав, що механізм утворення цих помарок не може бути предметом дослідження молекулярно-генетичної експертизи.
Згідно висновку експертизи № 417 від 03.07.2013 року (а.п.158-185 т.3), визначити механізм утворення слідів крові на светрі и брюках підозрюваного, де були виявлені сліди крові ОСОБА_11 , не надається можливим у зв`язку з тим, що вони фрагментовані в процесі дослідження попередніх експертиз.
Що стосується дослідження інших доказів в суді апеляційної інстанції, то прокурору було відмовлено в задоволені клопотання, оскільки їм не була доведена необхідність такого дослідження, а порушень при їх дослідженні в суді першої інстанції не встановлено.
Судом першої інстанції також була надана належна оцінка обставинам потрапляння крові загиблого на одяг підозрюваного, де він зазначив, що вилучення одежі підозрюваного відбувалося з 15 год. по 15 год. 30 хв. 03.02.2013 року (т.1 а.п.57), тобто майже через добу після викладених в обвинувальному акті подій, тому суд не може виключити твердження ОСОБА_9 про можливість потрапляння на його одежу будь-яким чином крові потерпілого.
Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що досудовим слідством і судом не встановлено механізм утворення незначних помарок крові загиблого на одязі ОСОБА_9 , та не спростовані твердження обвинуваченого про можливість утворення вказаних помарок крові після вбивства ОСОБА_11 , а також не доведено, що кров ОСОБА_11 потрапила на одяг ОСОБА_9 в результаті його злочинних дій.
За таких обставин, твердження обвинувачення про вчинення ОСОБА_9 вбивства ОСОБА_11 з посиланням на вказані докази, викликає об`єктивні сумніви, що позбавляє суд можливості спростувати доводи ОСОБА_9 про його непричетність до вбивства ОСОБА_11 .
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з цим висновком та відкидає доводи апеляції в цій частині, оскільки утворення незначних помарок крові на одязі підозрюваного при невстановлених обставинах и механізмі не може бути єдиним доказом причетності ОСОБА_9 до вбивства.
Таким чином, суд першої інстанції, посилаючись на сукупність ретельно досліджених доказів, на підставі ст.ст.17, 370 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_9 у вчинені умисного вбивства ОСОБА_11 не доведена, в зв`язку з чим виправдував обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 серпня 2014 року відносно ОСОБА_9 , виправданого у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення - залишити без змін.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4