Справа № 357/1466/15-к
1-кп/357/210/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000360 від 27.01.2015 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобрина, Білорусь, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, всилу ст. 89 КК України не маючого судимості, неодруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2011 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , вирішивши придбати автомобіль та дізнавшись від свого знайомого ОСОБА_7 , жителя с. Строганівки, Сімферопольського району, про те, що той на вигідних умовах придбав автомобіль через жителя м. Білої Церкви - ОСОБА_4 , зв`язався з останнім по мобільному телефону.

У ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію про те, що має можливість пригнати автомобіль для нього з-за кордону, та запропонував останньому перерахувати грошові кошти на придбання автомобіля на його ім`я через банківську установу.

ОСОБА_6 , добросовісно помиляючись у правдивості слів та дій ОСОБА_4 , 8 вересня 2011 року через банківський термінал «Приват Банку», що на проспекті Перемоги, 4-а у м. Євпаторії, перерахував на прізвище останнього грошові кошти в сумі 12 000 грн. і ОСОБА_4 цього ж дня, перебуваючи у відділенні «Приват Банку», що на вул. Карбишева, 12 у м. Білій Церкві, Київської області, указані кошти отримав.

Заволодівши таким способом грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 після цього будь-яких дій, спрямованих на придбання автомобіля для останнього, не вчинив, а використав указані кошти на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 12 000 гривень.

Допитаний судом ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт незаконного, за встановлених досудовим слідством обставин, заволодіння 08.09.2011 року, шляхом зловживання довірою, грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 у сумі 12000 грн..

Показав, що дійсно пообіцяв останньому на вигідних умовах пригнати з-за кордону автомобіль для нього, однак після того, як той перерахував на його ім?я 12000 грн., він цього ж дня у відділенні «Приват Банку», що на вул. Карбишева, 12 у м. Білій Церкві, отримав указані кошти і витратив їх на азартні ігри. Жодних дій, спрямованих на придбання автомобіля для потерпілого, не вчиняв. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винним у скоєному, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого йому правопорушення, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідками їх застосування, ОСОБА_4 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості у вчиненому.

З огляду на викладене суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненому доведена в ході судового розгляду в повному обсязі обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою шахрайство.

При обранні покарання для ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі відповідальність останнього обставини, як то відсутність судимості, повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, добровільне і повне відшкодування завданих потерпілому збитків, враховує особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується за місцем проживання, а також ту обставину, що від моменту скоєння даного злочину минув тривалий відрізок часу, протягом якого обвинувачений у будь-якій протиправній діяльності помічений не був, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, за умови призначення останньому покарання у виді штрафу в дохід держави.

Разом з тим суд, приймаючи до уваги ті обставини, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , скоєно у вересні 2011 року, що вказаний злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за які, згідно ст. 49 КК, становлять три роки, і що від дня скоєння обвинуваченим злочину минуло більше трьох років, протягом яких перебіг строку давності не перивався, вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв?язку зі сплином строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння вказаного злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання за ст. 190 ч. 1 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв?язку зі сплином строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1