Справа
№ 10-193-2007 року Головуючий
у 1-й інстанції - Щенюченко С.В.
Категорія - ст.ст. 121 ч.2,296 ч.2
КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 СЕРПНЯ 2007
РОКУ КОЛЕГІЯ СУДЦІВ СУДОВОЇ ПАЛАТИ В КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВАХ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ У СКЛАДІ:

головуючого -
судді - ПОСТУПАЙЛО Н.І.

суддів -
ОЛЕКСІЄНКО І.С, ПЕТРОВОЇ І.М.

з участю прокурора - Маленка О.В. адвоката - ОСОБА_3.
законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді матеріали за апеляцією захисника - адвоката ОСОБА_3. на постанову судді Невомиргородського
районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2007 року, якою стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, українця, громадянина України, з повною загальною середньою
освітою, не одруженого, студента 2-го курсу Севастопольського національного
університету ядерної енергії і промисловості, прож. АДРЕСА_1, раніше не
судимий;

Обрано
запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на один місяць.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ст.
296 ч.2 КК України, а саме в тому, що він 09.07.2007 року близько 01 год. 30 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою домовленістю з
іншими особами, у приміщенні кафе «Абсолют» по вул.. 40 років Перемоги у м.
Новомиргороді та на території літнього майданчика цього кафе, із хуліганських
спонукань, побив потерпілого ОСОБА_2., завдавши йому легких тілесних ушкоджень.

Обираючи міру
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своє рішення мотивував
тим, що ОСОБА_1обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості,
передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та підозрюється у причетності до
завдання тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули смерть потерпілого за ст.. 121 ч. 2 КК
України а також, злочин, передбачений ст. 296 ч. 2 КК України відноситься до
злочинів середньої тяжкості, за який законом передбачена відповідальність у
вигляді

2

позбавлення волі на строк до 4 років, і знаходячись на
волі, може переховуватися від слідства та суду, перешкоджати встановленню
істини по справі, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень у
справі, де обвинувачений частково визнає власну причетність до скоєння злочину
середньої тяжкості, підозрюється у вчинення тяжкого злочину, може продовжити
злочинну діяльність, а також суд врахував те, що на момент скоєння злочину
ОСОБА_1. виповнилось 17 років і 11 місяців, стан здоров'я, сімейний і
матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що його
характеризують, а тому термін взяття під варту скоротив до одного місяця.

В апеляції
захисник - адвокат ОСОБА_3 . просить скасувати постанову районного суду і
обрати ОСОБА_1. запобіжний захід не пов'язаний із тримання під вартою мотивуючи
тим, що висновок суду про те, що останній може ухилитися від слідства і суду та
перешкоджати встановленню істини по справі не підтверджується доказами по
справі.

Заслухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_1., законного представника неповнолітнього
обвинуваченого - ОСОБА_4., та в його інтересах захисника -адвоката ОСОБА_3.,
які просили постанову суду
скасувати, думку прокурора, який вважає за необхідне постанову районного
суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не
підлягає.

Згідно ст.
148 ч. 1
КПК України запобіжні
заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого,
підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від
дізнання, слідства або
суду, перешкодити встановленню істини
у ^кримінальній справі або продовжити злочину діяльність, а також
для забезпечення виконання процесуальних рішень.

На підставі ст.. 155 ч. 1 КПК
України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про
злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на
строк понад три роки.

З представлених
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1підозрюється в скоєнні тяжкого злочину (ст.. 121 ч. 2 КК
України) санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком
від 7 до 10 років, а також обвинувачується в скоєнні злочину середньої тяжкості
(ст.. 296 ч. 2
КК України) санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі
строком до 4 років, крім того, останній частково визнає причетності до скоєння
злочину середньої тяжкості.

Разом з тим, з
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 9 липня 2007 р. затриманий у порядку ст.. 115 КПК України.
18 липня 2007 р. слідчим СВ Новомиргородського РВ УМВС України йому пред'явлено
обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. 30
липня 2007 року останньому виповнилось 18 років і на теперішній час він є
повнолітнім.

Крім того,
згідно медичної довідки ОСОБА_1страждає симптоматичною генерал ізованою
епілепсією, однак з пояснень самого законного представника обвинуваченого в
апеляційній інстанції вбачається, що вже протягом двох років у ОСОБА_1.
епілептичних приступів не має.

Також колегія
суддів вважає, що ОСОБА_1не безпідставно обвинувачується у
причетності до вчинення
хуліганства, тобто грубого
порушення

3

громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб.

За таких обставин суд правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1може намагатися ухилитися від слідства і суду, або
перешкоджати встановленню істини у справі і міра
запобіжного заходу у вигляді взяття його під варту обрана судом у відповідності з вимогами КПК України вірно, тому підстав
для її зміни колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 148, 150, 362, 366 КИК України колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_3. залишити без задоволення, а постанову Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області від 19 липня 2007 року про
обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту строком на один місяць
стосовно обвинуваченого ОСОБА_1- без зміни.