Справа № 314/1196/15-к Провадження № 1-кп/314/121/2015
ВИРОК
іменем України
09.07.2015 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1 ,

-з участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Октемберян, Вірменія, освіта середня, неодруженого, не працюючого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.04.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186 КК України до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі; Звільнений 07.12.2011 року з Вільнянської ВК № 20 Запорізької області по закінченню строку відбування покарання, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
28.12.2014 року близько 01годин 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 87 по вул. Леніна в с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, підійшов до ОСОБА_3 , 1989 року народження, і наніс один удар кулаком правої руки по обличчю останнього зліва, від якого потерпілий впав на землю, чим завдав ОСОБА_3 останньому тілесні ушкодження у вигляді крововилива лівої половини обличчя, що викликав незначні та скороминущі наслідки на строк не більше 6 днів, і згідно висновку експерта № 322 від 20.12.2014 року кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, після чого відкрито викрав у ОСОБА_3 :

- мобільний телефон «Леново 316і» вартістю 1050 грн.,

- сім-карту мобільного оператора «МТС», вартістю 20 грн.,

- гаманець, вартістю 150 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 30 грн.,

- 3 пластикові карти «ПриватБанка», які не мають для потерпілого матеріальної цінності, а всього скоїв грабіж майна ОСОБА_3 , на загальну суму 1280 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, він повністю визнає свою провину, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що, дійсно, наприкінці грудня 2014 року в нічний час доби він разом з знайомим хлопцем, який проживає з ним в одному селі, повертались з клубу в с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області. По дорозі вони посварились, і він вирішив відібрати у хлопця його майно. З цією метою він вдарив останнього кулаком в обличчя, від чого той впав на землю, а обвинувачений забрав з кишень потерпілого мобільний телефон, гаманець, в якому було небагато грошей, та декілька пластикових банківських карток. Потім телефон він здав в ломбард, гаманець та пластикові картки викинув, а гроші з гаманця забрав собі. Зараз в скоєному щиро кається, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_3 в суді пояснив, що дійсно, в кінці грудня 2014 року вночі він разом з обвинуваченим повертались додому з клубу в с. Матвіївка Вільнянського району. По дорозі між ними відбулась сварка, потім обвинувачений вдарив його в обличчя, він впав на землю, а обвинувачений, скориставшись цим, витягнув у нього з кишені та відібрав мобільний телефон і гаманець. Зараз робітники міліції знайшли та повернули йому викрадений телефон, а крім того ОСОБА_4 повністю відшкодував завдану шкоду. Отже він пробачив обвинуваченого і претензій до нього не має.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 322 від 29.12.2014 року у потерпілого ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововилива лівої половини обличчя, що викликав незначні та скороминущі наслідки на строк не більше 6 днів, і кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Оскільки обвинувачений в суді беззастережно визнав свою вину у повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів судово-медичної експертизи та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та повне відшкодування потерпілому завданого злочином збитку.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого, - судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше був судимий, на обліку у лікарів: психіатра чи нарколога не перебуває, проживає разом з сестрою та зятем, за місцем проживання характеризується задовільно.

Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи наявність обставин, які пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з урахуванням особи ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій кваліфіковані його дії, та вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Потерпілим ОСОБА_3 у справі був заявлений цивільний позов на суму 230 грн. Проте, оскільки в ході судового розгляду ОСОБА_4 повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, потерпілий від заявлених позовних вимог відмовся, що підтверджується долученою до матеріалів провадження розпискою. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає за необхідне прийняти від потерпілого ОСОБА_3 відмову від позову.

Судові витрати відсутні.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ у справі: мобільний телефон «Леново 316і», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_3 , - суд вважає за доцільне залишити останньому.
Строк дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплив, і до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 нового заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 5-ти ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 на період встановленого іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Прийняти від потерпілого ОСОБА_3 відмову від позову.

Речовий доказ: мобільний телефон «Леново 316і», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_3 , - залишити останньому.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

09.07.2015