У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів ОСОБА_5 і ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні у м.Києві 21 квітня 2015 року заяву захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 25 грудня 2014 року заяву захисників засудженого ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про перегляд вироку Закарпатського обласного суду від 18 серпня 1999 року про засудження ОСОБА_3 за ст.94, ч.3 ст.222, п.п. «г», «ж» ст.93 КК України (в редакції Закону 1960 року) за нововиявленими обставинами повернув, кримінальне провадження за їх заявою щодо ОСОБА_3 закрив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 21 січня 2015 року відмовив захиснику ОСОБА_7 за його скаргою у відкритті касаційного провадження щодо ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_7 звернувся із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі щодо засудженого ОСОБА_3 і посилається на частину другу статті 424, пункт 1 частини другої статті 428, пункт 2 частини першої статті 445, частину першу статті 447 КПК України, просить її скасувати, а справу направити на новий касаційний розгляд.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви захисника ОСОБА_7 та дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 445 КПК України (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року) підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (окрім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У частині четвертій статті 446 КПК України зазначено, що до Верховного Суду України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Як видно з наданих судових рішень, у грудні 2014 року захисник ОСОБА_7 звернувся до Апеляційного суду Закарпатської області про перегляд вироку Закарпатського обласного суду від 18 серпня 1999 року щодо ОСОБА_3, засудженого за ст.94, ч.3 ст.222, п.п. «г», «ж» ст.93 КК України (в редакції Закону 1960 року), за нововиявленими обставинами.

У частині першій статті 463 КПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

Апеляційний суд Закарпатської області не є судом першої інстанції у зв'язку зі зміною чинного законодавства України, тому позбавлений можливості здійснити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами за заявою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_3

Ухвалене судове рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 25 грудня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_3 не позбавляє можливості захисника ОСОБА_7 звернутись з відповідною заявою до суду першої інстанції.

Колегія суддів Верховного Суду України вважає, що заява захисника ОСОБА_7 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року є необгрунтованою, відсутні підстави для допуску справи щодо ОСОБА_3 до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 446, 450, частиною 2 статті 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити захиснику ОСОБА_7 у допуску кримінальної справи щодо засудженого ОСОБА_3 до провадження Верховного Суду України.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_6