УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/949/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
Захисника: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_8
Встановила:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 07.02.2015 року близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автобусній зупинці, яка розташована біля перехрестя вулиць Лянгуса та Котляревського в м. Новоград-Волинський, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , відкрито викрали його майно на загальну суму 8852 грн.
08.03.2015 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
10.03.2015 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.03.2015 року клопотання слідчого задоволено частково. ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб з покладенням на підозрюваного обов`язків:
- прибувати до Новоград Волинського МВ УМВС України в Житомирській області до старшого слідчого майора міліції ОСОБА_10 з періодичністю 1 раз на тиждень по четвергам з 9-00 до 13-00 год.;
- не відлучатися за межі м. Новоград Волинський Житомирської області, повідомляти слідчого, прокурор чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- докласти зусиль до пошуку роботи.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, 12.03.2015 року прокурор подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обгрунтування свого прохання вказав, що в процесі розгляду клопотання в суді першої інстанції стороною обвинувачення повністю доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років. Також доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відсутність міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців, постійного місця проживання та офіційної роботи, що в сукупності, на думку прокурора, свідчить про відсутність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того прокурор зазначив, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не пересвідчився чи є в наявності у підозрюваного дядько, які його анкетні дані, не з`ясував чи є дядько власником житла, в якому має намір проживати ОСОБА_8 , та думку дядька щодо можливості проживання останнього в його будинку.
Заслухавши суддю - доповідача, міркування прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виключною і єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 15 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.
Необхідно мати на увазі, що обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.
Окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК. Перелік зазначених обставин не є вичерпним та підлягає розширеному тлумаченню з огляду на фактичні обставини, встановлені у кримінальному провадженні.
При винесенні ухвали суд дотримався вказаних вимог закону, дослідив всі обставини справи та виніс обґрунтоване рішення.
Так, судом достовірно встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та ризиків про можливість останнього переховуватися від слідства та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Інші ризики, на які посилається прокурор, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду клопотання слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів.
Доводи прокурора про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців, постійного місця проживання та офіційної роботи, суд приймає до уваги, але ці обставини не можуть безумовно свідчити про необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу, і аж ніяк не доводять неможливість застосування інших запобіжних заходів, а вирішувати питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, виходячи лише з тяжкості кримінального правопорушення та санкції статті, яка йому інкримінуються, є неприпустимим.
Крім цього, суд враховує, що відповідно до ст. 89 КК України ОСОБА_8 вважається особою, яка не має судимості, визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, покаявся. Даних про недотримання підозрюваним запобіжних заходів у минулому, суду не надано.
Таким чином, органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання під вартою, та з урахуванням всіх обставин колегія суддів вважає, що міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Сама обставина, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не пересвідчився чи є в наявності у підозрюваного дядько, які його анкетні дані, не з`ясував чи є дядько власником житла, в якому має намір проживати ОСОБА_8 , та думку дядька щодо можливості проживання останнього в його будинку, не може бути підставою для скасування ухвали суду.
В разі введення підозрюваним в оману слідчого судді і недотримання обраного запобіжного заходу, слідчий вправі звернутися до суду повторно та ставити питання про обрання іншого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 309, 310, 376, 404-405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
Постановила:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :