АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.12.2014 щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0004507,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

20.08.1998 року за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відкладенням виконання вироку на 2 роки; 28.03.2000 року за ст. 229-8 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 24.11.2003 року за ч. 2 ст. 309 КК України 2001 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 29.11.2005 року за ч. 2 ст. 309 КК України 2001 року на 2 роки 1 місяць позбавлення волі; 21.05.2010 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року на 6 років позбавлення волі, 05.11.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 10 місяців 20 днів, з встановленням адміністративного нагляду на 1 рік,

Засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71,81 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та за сукупністю вироків остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
По справі вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, ОСОБА_5 , 05.06.2014 року придбав у невстановленої особи наркотичну речовину та в подальшому, на маршрутному таксі напрямку «Київ-Одеса» незаконно, без мети збуту, перевіз особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований від зупинки громадського транспорту «Пінчуки» траса Київ-Одеса, с. Пінчуки, Васильківського району, Київської області до будинку №3 по проспекту Глушкова в м.Києві, де цього ж дня о 18 год. 30 хв., за адресою: проспект Глушкова, 3 в м.Києві при появі працівниківміліції викинув скляну пляшечку з рідиною на асфальт, яка розбилась та рідина вилилась на асфальт, яку слідчий в присутності понятих виявив та вилучив за допомогою паперових серветок. Згідно висновку експерта від 12.06.2014 року №262 надана на дослідження речовина містить опій ацетильований, загальною масою 0,027г.
Крім цього, ОСОБА_5 19.08.2014 року, приблизно о 11 год. 55 хв. було зупинено працівниками міліції за адресою: вул. 40-річчя Жовтня, 17-Б та при проведенні огляду його сумки, вилучили речовину рослинного походження макову солому, загальною масою 316,50г., яка віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , вважаючи вирок суду незаконним, просить його скасувати, пом`якшити призначене покарання, з врахуванням ч. 2 ст. 66 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 81 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання на 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

На обґрунтування апеляційних скарг обвинувачений та його захисник, вважають, що при визначенні виду та міри покарання, судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставини, що характеризують особу та призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром воно є явно несправедливим внаслідок суворості і підлягає зміні в бік пом`якшення. При цьому, зазначають, що обвинувачений має ряд тяжких захворювань, що без належної медичної допомоги може призвести до швидкоплинної смерті.
Крім цього, обвинувачений вважає, що судом у вироку зазначено проте, не в повній мірі враховано, того, що він перебуває на обліку у лікаря нарколога та йому встановлено відповідний діагноз, а також те, що він має малолітню дочку. Крім цього, обвинувачений, зазначає, що одну з тяжких хвороб, якою він страждає у вироку взагалі не враховано, тому вважає, що ці обставини повинні враховуватись, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи винного дають підстави для застосування положень ч. 2 ст. 66 КК України та призначення мінімального розміру покарання. Захисник, же вважає, що зазначені обставини, а також щире каяття обвинуваченого дають підстави для призначення покарання ближче до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, суд розглянув кримінальну справу у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України обмеживши дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, дав детальні пояснення з приводу обставин їх вчинення, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Таким чином дії, ОСОБА_5 виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а тому ці обставини апеляційним судом не перевіряються, згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів вважає їх не обґрунтованими виходячи з наступного.
Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем тимчасового утримання та по місцю проживання характеризується добре, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має неповнолітню доньку, щодо якої не позбавлений батьківських прав, має хронічні захворювання, одне з яких враховано зі слів обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, на думку колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.
Крім того врахував те, що злочин ОСОБА_5 вчинив в період умовно-дострокового звільнення, перебуваючи під адміністративним наглядом, обрав йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за вчинений злочин ближче до мінімальної межі та частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком призначив покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому та призначення покарання у мінімальному розмірі, як про це ставиться в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, в тому числі з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, на які вони вказували в апеляційних скаргах, зокрема щирого каяття, стану його здоров`я та врахуванням інших обставин, зокрема того, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога та у нього є неповнолітня дочка, колегія суддів не вбачає з огляду на конкретні обставини справи, зокрема характеру злочинних дій та особи обвинуваченого, його неодноразових судимостей, в тому числі за аналогічні злочини, а також вчинення злочину через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі у період умовно-дострокового звільнення та перебуваючи під адміністративним наглядом.

Призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, а тому доводи обвинуваченого та його захисника про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання є необґрунтованими.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну вироку колегія суддів не встановила.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.

СУДДІ:

___________________ _________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/460/2015 Категорія КК: ч.2 ст.309
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1