Провадження № 11-кп/795/98/2015
Категорія - ст. 121 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 грудня 2014 року про повернення обвинувального акту прокурору, у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_13

представника кримінальної міліції ОСОБА_14

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 грудня 2014 року було повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті без ухваленого рішення суду міститься твердження того, що підозрювані вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 2 КК України, що порушує загальні засади кримінального провадження, передбачені вимогами ст. ст. 7, 17 КПК України, а саме презумпцію невинуватості.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_15 подала апеляційну скаргу в яких просять ухвалу скасувати, а обвинувальний акт направити в той же суд на новий розгляд. Апелянт мотивують свої вимоги тим, що обвинувальний акт по своїй суті є формулюванням прокурором обставин, які він вважає встановленими. Зазначення цих обставин не тягне за собою кримінального покарання для даної особи, оскільки вину обвинуваченого ще не доведено у судовому засіданні та не перешкоджає суду досліджувати усі обставини справи. А відтак, презумпцію невинуватості ніяким чином не порушено.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який просив ухвалу районного суду скасувати, а обвинувальний акт направити в той же суд на новий розгляд з підстав вказаних в апеляційній скарзі, обвинувачених, законних представників та їх адвокатів, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, потерпілу, яка погодилася з думкою прокурора, представників служб, які поклалися на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Пунктом 5 частиною 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, відповідно до вимог ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

У п. 2 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості визначає, насамперед, правове положення учасників кримінального судочинства, як основу їхніх процесуальних прав, гарантію всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Зазначення в обвинувальному акті фактичної обставини щодо того, що саме особа вчинила, тобто фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не тягне за собою кримінального покарання для даної особи, оскільки вину обвинуваченого ще не доведено у судовому засіданні та не перешкоджає суду досліджувати усі обставини справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія приходить до переконання, що прокурором ніяким чином не порушено презумпцію невинуватості особи, оскільки саме в обов`язки прокурора входить формулювання обвинувачення та обов`язок доказування, а такий процесуальний документ як обвинувальний акт не тягне за собою жодних фактичних наслідків для обвинувачених, крім дослідження у судовому засіданні доказів, що безпосередньо стосується викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин колегія вважає, що ухвала районного суду постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 415, 419 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 грудня 2014 року скасувати.

Призначити новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження відносно неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в Деснянському районному суді міста Чернігова.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4