Є.У.№ 366/70/ 15-к;
№ 1-кп/366/19/14
В И Р О К
Іменем України

19 лютого 2015 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,.
за участю обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився і проживає в АДРЕСА_4 , українець, гр. України, освіта середня, не одружений, утриманців немає, не працює навчається в Катюжанському ВСПТУ, раніше не судимий, в скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України;
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 16.11. 2014 року,приблизно о 18 годині,проходячи повз приміщення недіючого фельдшерсько-акушерського пункту, який розташований в АДРЕСА_5 , та знаходиться на балансі Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області,вирішив вчинити крадіжку майна з указаного ФАПу.
Після цього, ОСОБА_4 , підійшовши до вхідних дверей даного приміщення,проник в середину та,перебуваючи в середині ФАПу із власного мобільного телефону зателефонував ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого проживання в смт. Іванків, та запропонував вчинити крадіжку металевих радіаторів опалення з приміщення ФАПу,на що останній погодився та в подальшому приєднався до ОСОБА_4 , чим підтвердив свій протиправний,злочинний умисел на вчинення таємного викрадення металевих радіаторів опалення з приміщення ФАПу в с.Пироговичі Іванківського району Київської області.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного ,протиправного умислу,направленого на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, скориставшись нагодою поки за ними ніхто не спостерігає, в темну пору доби, з корисливих мотивів,з метою власного збагачення,таємно викрали дванадцять бувших у використанні металевих радіаторів опалення по сім секцій кожен радіатор,вартістю 28 грн. 20 коп. за одну секцію радіатора,на загальну суму 2368 гривень 80 коп.
В результаті умисних,протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_9 Прибірській сільській раді Іванківського району Київської області спричинено матеріальну шкоду на суму 2368,80грн.
Викрадені металеві радіатори опалення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здали на пункт металобрухту в с.Макарівка Іванківського району Київської області за 1200 гривень, а отриманими грошима поділилися та розпорядилися на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав повністю та показав,що проживає в смт. Іванків,без реєстрації,не працює.Знімає квартиру. За його житло платить його мати. Його батько проживає в АДРЕСА_2 . З батьком він проживав до 16 років. Тепер інколи приїжджає в село Пироговичі до батька. 16 листопада 2014 року він був в с.Пироговичі. Вечором,приблизно о 18 годині, проходив по селу біля ФАПу і побачив,що на ФАПІ відкриті двері. Він бачив,що раніше вже хтось лазив на ОСОБА_11 і теж вирішив зайти. Він зайшов в середину будівлі, побачив,що в приміщенні ФАПу лежать батареї опалення. Батареї були вже зняті, але лежали в кожній кімнаті,де до того мали висіти. Він подзвонив до ОСОБА_12 , сказав,що на ОСОБА_11 є батареї опалення,12 штук. Запитав ОСОБА_12 ,чи не хоче той вивезти ці батареї. ОСОБА_13 погодився.
Після того, він почав виносити батареї з приміщення ФАПУ на вулицю. Коли приїхав ОСОБА_14 , то вони разом погрузили батареї в причеп і відвезли в с. Макарівку, Іванківського району,де здали на метал. Виручені 1200 гривень прогуляли.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину за ч.3 ст. 185 КК України визнав частково. Фактично не визнав і пояснив,що проживає в смт. Іванків з батьком і матір`ю. Навчається в Катюжанському вищому професійно-технічному училищі на тракториста. На батьковому автомобілі він часто підробляє таксистом. неофіційно. З ОСОБА_15 дружить давно. 16 листопада 2014 року до нього подзвонив ОСОБА_16 і сказав,що в с.Прибірськ йому треба перевезти якісь речі. Звідки і які це речі, ОСОБА_17 йому не говорив. Він лише сказав,що їхати слід до бувшого колгоспу, а не до будинку його батька. Коли він під`їхав до колгоспу, то ОСОБА_16 прийшов і вказав,куди йому під`їхати. Батареї вже були на дорозі. ОСОБА_17 сказав,що все нормально. Вони загрузили батареї в причеп і повезли в с.Макарівку,де здали. Хто пропонував їхати в с.Макарівка, він не пам`ятає. Про те,що ці батареї з ФАПу він не знав,так як будинок заріс кущами і з дороги його не було видно.
Крім повного особистого визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 ,їх вина підтверджується показами потерпілого та свідків.
Свідок ОСОБА_5 (батько обвинуваченого ОСОБА_5 ), суду пояснив,що про крадіжку він нічого не знає, а лише може сказати,що і автомобіль і причеп належать йому. Син інколи підробляє перевезеннями і для цього він дає йому свій автомобіль. В той вечір син також попросив автомобіль з причепом,сказав,що треба допомогти другу щось перевезти. Що саме перевозити, син не говорив, а він не питав. В нього якраз були гості. Син поїхав приблизно о 18 годині, а повернувся біля 21 години. Що в той вечір син заробив, він не знає. Так як син допомагав другу,то їздив «за бензин».
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила,що проживає в с.Пироговичі Іванківського району, працює в смт. Іванків, а тому щоранку їде на роботу і вечером повертається в роботи,проходячи на зупинку автобуса біля приміщення сільського ФАПу. В той день,дати точно вона не пам`ятає, вона вечором верталася з роботи. На автобусній зупинці її зустрів її чоловік і вони поверталися додому разом,йшли пішли. Зі сторони села рухалося багато автомобілів. Ще вона запам`ятала, що десь від ОСОБА_19 від`їхав білий автомобіль з причепом і проїхав мимо них. Вранці наступного дня , проходячи мимо приміщення Прибірського ФАПу, вона пробачила,що двері на ФАП відкриті, замок зірваний.
Вона пішла на зупинку, а коли добралася до своєї роботи,то вже звідти подзвонила до сільського голови і повідомила,що вона бачила, і голова їй сказав,що двері повинні бути закриті.
Свідок ОСОБА_20 пояснив,що в листопаді минулого року,вечором, о 19 год.,йшов на автобусну зупинку,щоб зустріти дружину з роботи, яка працює в смт. Іванків. Було вже темно. Проходячи повз приміщення ФАПУ, він побачив, як з хвіртки вийшов молодий хлопець,на голові у якого був накинутий капюшон,привітався з ним та запитав, коли маршрутка. Він відповів і пішов далі. Хлопець вернувся назад. Потім його наздогнало два автомобілі, один з яких проїхав мимо, а один проїхав в сторону ферми,де розвернувся і потім поїхав назад в сторону села. Коли вони з дружиною верталися від зупинки,то знову зустріли цей автомобіль світлого кольору з причепом, який рухався від села.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив,що він проживає в с.Макарівка Іванківського району. Наглядно знає ОСОБА_12 . Інколи він для своїх потреб купляє батареї. Дати він не пам`ятає,в кінці минулого року, о 19 годині на «Таврії» до нього приїхав ОСОБА_13 і ОСОБА_17 . ОСОБА_13 сказав,що вони привезли батареї. Коли він запитав,де вони взяли батареї,то ОСОБА_13 пояснив,що взяли у сусіда. За батареї він заплатив 1100гривень, а через декілька днів приїхали працівники міліції і сказали,що батареї крадені.
Потерпілий ОСОБА_6 (сільський голова) пояснив,що в с.Пироговичі Іванківського району Київської області колись був фельдшерсько-акушерський пункт. В 2003 році Іванківською районною державною адміністрацією було прийнято рішення про закриття ФАПу. Багато років медпрацівника не було, а на ОСОБА_11 була одна санітарка, яка там прибирала, привозила ліки і їх продавала людям. Вона ж дивилася і за порядком і за схоронністю майна. Останні два роки було скорочено і санітарку, а тому ФАП залишився без будь-якого догляду. Приміщення ФАПу знаходиться на балансі Прибірської сільської ради. Жителі села і він наглядають з цим приміщенням. Якщо щось трапляється,то повідомляють в сільську раду. Так було, як виявили,що на ОСОБА_11 побиті вікна. Після крадіжки батарей йому подзвонила ОСОБА_18 , яка працює в смт. Іванків і кожного ранку ,йдучи на автобус та вечором, повертаючись з роботи, проходить мимо будівлі ФАПу, і сказала,що на ОСОБА_11 відкриті двері. Він поїхав на ФАП. Побачив,що двері вирваті, а з усіх кімнат,де були батареї, всі батареї зникли. Нібито більше нічого, крім батарей, не пропало.
Охороняти приміщення ФАПУ у сільради немає можливості. Приміщення огороджено парканом, на будівлі є табличка,що це ФАП.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується письмовими матеріалами, наданими стороною обвинувачення:
· протоколом огляду місця події від 18.11. 2014 року,з якого слідує,що оглянуто приміщення ФАПу в с.Пироговичі,де встановлено,що скоба від замка на дверях зірвана, на місці,де були батареї- сліди від них( а.с. 25-26);
· ілюстративними таблицями до протоколу огляду місця події( а.с. 27-36);
· протоколом огляду місця події від 24.11. 2014 року з фототаблицями, з яких слідує,що при огляді господарства в с.Макарівка Іванківського району,що належить ОСОБА_21 виявлено та вилучено 12 батарей опалення по 7 секцій кожна(а.38-40);
· -розпискою ОСОБА_6 про отримання радіаторів опалення( а.с. 43);
· Довідкою Прибірської сільської ради від 03.12. 2014 року про те,що ФАП с.Пироговичі в якому було водяне опалення, знаходиться на балансі Прибірської сільської ради( а.с. 44);
· Висновком товарознавчої експертизи №327Т від 12.12. 2014 р. про те,що залишкова вартість представленої на експертизу бувшої у використанні однієї металевої секції радіатора опалення станом на 17.111. 2014 року ,при умові працездатності, могла становити 28,20 грн.( а.с. 49-51);
· -протоколом проведення слідчого експерименту від 25.12. 2014 р. за участю ОСОБА_4 ( а.с. 6466).
· Згідно представленої характеристики по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 характеризуються посередньо.
У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебувають.
Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина ОСОБА_22 та ОСОБА_23 доведена, а їх злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка ), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.
Часткове невизнання ОСОБА_5 своєї вини,що він нібито не знав про крадіжку і лише виконував роботу як таксист, спростовується показами обвинуваченого ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_25 і розцінюється судом, як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.
Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_24 та ОСОБА_13 , судом не вбачається.
При обранні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують їх покарання і вважає, що їм слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_26 та ОСОБА_23 від відбування призначеного покарання з випробуванням,призначивши їм іспитовий строк.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобов`язання, в період іспитового строку,без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи та проживання,періодично з`являтися на реєстрацію в РВ.
Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази : повернути Прибірській сільській раді( а.с. 52-53).
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи-245,70грн. стягнути з ОСОБА_24 та ОСОБА_13 .
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_27 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4(ЧОТИРИ)роки позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4(ЧОТИРИ)роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням,призначивши йому іспитовий строк 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 зобов`язання, в період іспитового строку,без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи, проживання та періодично з`являтися на реєстрацію.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням,призначивши йому іспитовий строк 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 зобов`язання, в період іспитового строку,без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи, проживання та періодично з`являтися на реєстрацію.
Речові докази :одну відокремлену секцію радіатора опалення, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського РВ , повернути Прибірській сільській раді.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в особі НДКЦ судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 245,70грн., солідарно.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 30 днів, з часу проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подачі апеляції,після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копія вироку вручається засудженим та прокурору після його проголошення.

Суддя :