Справа № 1-46/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007
року Макарівський районний
суд Київської області в складі:

головуючого судді
ДЗЮБИ Н. М.

при секретарі Довніч
Е.О.

з участю
прокурора Козака Т.І.

адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Макарів кримінальну справу

за звинуваченням

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, військовозобов"язаного, з середньою
освітою, неодруженого, не маючого нагород, непрацюючого, судимого Макарівським
райсудом Київської області 23.05.2002 року за ст. 185 ч.З КК України до 3 р.
п/воліз іспитовим строком 2 роки, 10.09.2003 р. за ст.185ч.3,71 КК України до 3
р. 6 міс. п /волі, звільненого 20.08.2005 р. умовно-достроково на 1 рік 6
міс.28 днів,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою
економічною освітою, військовозобов"язаного, розлученого, не маючого
нагород, жителя АДРЕСА_2 до арешту не
працюючого, не судимого,

Обох у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.З КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2006 року
біля 22 години в с Грузьке
Макарівського району Київської області підсудний ОСОБА_3., перебуваючи в
стані алкогольного сп"яніння, запропонував раніше судимому за смт. 185 ч.З
КК України підсудному ОСОБА_2. забрати гроші у гр. ОСОБА_4. Для цього підсудні
прийшли до будинку потерпілого, що по АДРЕСА_3, де без дозволу господаря
ввійшли в будинок, так як ОСОБА_4. п"яний спав, розбудили господаря,
випили з ним горілки, після чого, застосувавши фізичну силу, штовхнувши його,
повалили на підлогу та , тримаючи за руки, відкрито викрали гроші в сумі 150
гривень, витягнувши їх з кишені сорочки ОСОБА_4., заподіявши потерпілому
матеріальних збитків на вказану суму.

В
судовому засіданні підсудні ОСОБА_2. та ОСОБА_3. за винних себе у скоєнні
злочину визнали повністю, підтвердили викладені вище обставини. Однак,
підсудний ОСОБА_2. показав суду, що гроші у ОСОБА_4. не брав, а лише тримав
останнього за руки, щоб він не заважав ОСОБА_3. обшукувати кишені потерпілого.
Коли вийшли з будинку ОСОБА_4., то в руках у ОСОБА_3 були гроші в декількох
купюрах, йому він дав лише одну купюру, якою виявилось 10 гривень. Підсудний
ОСОБА_3. показав суду, що гроші у ОСОБА_4. шукав і він, і ОСОБА_2.

Дані
розбіжності у показах кожен з підсудних підтвердив на очних ставках під час
досудового слідства та в судовому засіданні.

Однак дана
обставина на кваліфікацію дій підсудних не впливає.

Судом
встановлено, що підсудні ОСОБА_2. та ОСОБА_3. вчинили відкрите викрадення
чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя
чи здоров"я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб,
поєднане з проникненням у житло,а для ОСОБА_2 - ще й повторно, тобто, обоє
скоїли злочин, передбачений ст. 186 ч.3 КК України, за якою обоє підсудних
повинні нести кримінальну відповідальність.

Призначаючи
покарання підсудним, суд враховує , що вони скоїли тяжкий злочин, обставини
його скоєння та особи підсудних.

Обставиною, що обтяжує відповідальність обох підсудних, є скоєння злочину в
стані алкогольного сп'"яніння.

Обставинами, що
пом"якшують відповідальність обох підсудних, суд вважає їх щире розкаяння
у скоєному, а для підсудного ОСОБА_2- вчинення злочину внаслідок збігу тяжкого
матеріального становища та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Підсудний
ОСОБА_3. до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю
проживання характеризується негативно.

Враховуючи
наведене, суд вважає необхідним призначити підсудному ОСОБА_3. покарання в
межах санкції ст. 186 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі. Суд також
приходить до висновку про можливість виправлення підсудного ОСОБА_3. без
відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Підсудний
ОСОБА_2. раніше судимий, по місцю проживання та бувшої роботи характеризується
позитивно.

Враховуючи особу
підсудного ОСОБА_2 та обставини справи, суд вважає можливим застосувати до
нього ст.69 КК України, призначивши підсудному ОСОБА_2. більш м"яке
покарання, ніж передбачене санкцією ст. 186ч.З КК україни.

Оскільки
підсудний ОСОБА_2. скоїв даний злочин, будучи умовно-достроково зільненим з
місць позбавлення волі, не відбувши покарання за попереднім вироком від
10.09.2003 року, відповідно до ст.71 КК України остаточну міру покарання
ОСОБА_2. слід визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання за попереднім вироком до покарання за даний злочин.

На підстваві
наведеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_2
визнати за винних у скоєнні злочину, передбаченого ст.186ч.З КК України, і
покарання призначити :

ОСОБА_3.- чотири роки 3
місяці позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3.
від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки,
зобов'язавши засудженого попросити публічно вибачення у потерпілого ОСОБА_4.,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_2. покарання з застосуванням ст.69 КК України призначити- 3 роки
позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України остаточне покарання визначити
3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком чинності засудженим змінити: ОСОБА_3. з
утримання під вартою в Київському СІЗО №13 на підписку про невиїзд з

місця проживання, звільнити з-під варти з залу суду;
ОСОБА_2.- з підписки про невиїзд з місця проживання на утримання під вартою в
Київському СІЗО №13, взяти під варту з залу суду і з цього числа обчислювати
строк покарання.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через
Макарівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а для
засудженого ОСОБА_2- з моменту вручення йому копії вироку.