АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/623/15 Справа № 204/1120/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0004276 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого повну середню освіту, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

За участю:

прокурора: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України, з застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі,

В апеляції:
прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду незаконним, внаслідок невідповідності, на його думку, призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вважає, що суд не взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, ступінь суспільної небезпечності особи ОСОБА_6 , який становить небезпеку для суспільства, оскільки при нанесенні тілесного ушкодження ОСОБА_9 без будь-яких вагомих причин, з`ясовуючи відносини, наніс останньому тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілого, та безпідставно застосував до нього ст. 69 КК України.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.119 КК України без застосування ст..69 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що 07.09.2013 року близько 21 год. 00 хв., знаходячись біля будинку № 16 по вул. Криворізькій в м. Дніпропетровську, в ході сварки на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та раніше йому знайомим потерпілим ОСОБА_9 раптово виник конфлікт.

Діючи умисно, він наніс ОСОБА_9 не менше двох ударів кулаком в область голови, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носу з явищами носової кровотечі, травматичної екстракції 1-2-го зубу на верхній щелепі ліворуч, пара орбітальної гематоми праворуч, забійної рани на верхній повіці правого ока. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_9 втратив рівновагу, та впав на бордюр правою половиною голови та на асфальтне покриття лівою лобною частиною, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеню, субдуральної гематоми праворуч з явищами стиснення головного мозку та дислокаційним синдромом в стадії грубої клінічної декомпресії, забійної рани на задній поверхні правої вушної раковини, садна в лобній області зліва, загрозливими для життя явищами (втрата свідомості - кома 2, розлад зовнішнього дихання- трахеостома), з розвитком посттравматичного періоду ненапруженої субдуральної гігроми в правій лобно-скронево-тямьяній області, вторинного менінгоенцефаліту, тетрапарезу та грубих інтелектуально-мнестичних та когнітивних розладів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, з якими потерпілий ОСОБА_9 був госпіталізований до лікувального закладу, а ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05 год. 30 хвилин помер.

Таким чином, як вказано у вироку, ОСОБА_6 , проявивши злочинну недбалість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_9 , хоча був повинен і міг їх передбачити, необережно заподіяв смерть останньому.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який вважав за необхідне вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому більш суворе покарання, потерпілу. яка виказала аналогічну думку, ОСОБА_6 , та його адвоката ОСОБА_8 , які прохали вирок залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, проаналізувавши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, дослідивши окремі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, а вирок є законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.119 КК України також ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються. При цьому виходячи з положень ст..404 КПК України, колегія суддів перевіряє вирок в межах поданої апеляції.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного ОСОБА_6 покарання.

У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу засудженого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєне, суд врахував, що вчинений ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, що ОСОБА_6 офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває. Також суд врахував, що ОСОБА_6 є майстром спорту України з плавання, має чисельні дипломи, грамоти та нагородження.

Обставинами, пом`якшуючими покарання відповідно до ст. 66 КК України суд врахував його щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Тобто суд в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України, та належно вмотивувавши своє рішення, обґрунтовано призначив йому покарання з застосуванням ст..69 КК України, у вигляді двох років позбавлення волі, яке за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Думка прокурора про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, задоволенню не підлягає, остільки з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, характеризується тільки з позитивного боку, щиросердно розкаявся у скоєному, а причиною виниклого конфлікту стала неправомірна поведінка самого потерпілого, який безпідставно висловлювався щодо нетрадиційної сексуальної орієнтації ОСОБА_6 , та першим вдарив кулаком в обличчя обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції прокурора, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_6 , в той же строк, з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
_____________ ____________ _____________ _
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3