[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора в провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року, у кримінальному провадженні №0008214 щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
прокурора - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернуто прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Таке рішення суд мотивував тим що, під час досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а зазначаючи місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 слідчий не переконався в тому, чи дійсно останній там проживає, тому слідчим не встановлено в повній мірі анкетні дані обвинуваченого.
Крім цього, як зазначено в ухвалі, прийняті судом заходи для забезпечення явки обвинуваченого в підготовче судове засідання шляхом надсилання судових викликів та приводів не дали дієвих результатів, оскільки за вказаною в обвинувальному акті адресою обвинувачений не проживає.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Вважає, висновки суду про те, що органом досудового розслідування не встановлено місце перебування обвинуваченого ОСОБА_5 надуманими, оскільки в обвинувальному акті зазначені ті анкетні дані та адреса фактичного місця проживання, які були надані ОСОБА_5 , при наданні ним пояснень та його допиті, як підозрюваного, тому вважає, що повернення обвинувального акту з вказаних в ухвалі підстав є необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_5 , убачається, що в ньому зазначено його місце реєстрації та фактичного проживання АДРЕСА_1 .
Що ж стосується посилання суду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 у судові засідання не з`являється та за вказаною в обвинувальному акті адресою не проживає, то вони на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки суд не позбавлений можливості прийняти рішення передбачене КПК України у разі ухилення обвинуваченого від суду.
Крім цього, ухвала суду про привід ОСОБА_5 належним чином не виконана, оскільки не опитано родичів ОСОБА_5 , належним чином не опитано сусідів, не витребувано довідки ЖЕКу, як про це вказано в листі заступника прокурора Шевченківського району м. Києва на якого покладався контроль за виконанням ухвали суду.
При цьому згідно копії паспорта ОСОБА_5 та характеристики на нього виданої 02.09.2014 року ТОВ «Кийградсервіс», наданих прокурором під час апеляційного розгляду, місце проживання останнього зареєстровано по АДРЕСА_1 .
Тому вважати, що при складанні обвинувального акта було істотно порушені вимоги КПК України, оскільки під час досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , як про це зазначено в ухвалі суду, немає підстав. Висновок суду першої інстанції, про те, що органом досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого не є обґрунтованим, а вказує лише на те, що обвинувачений ухилився від суду. А відтак, суд повинен діяти відповідно до вимог ст. 335 КПК України.

Крім того, колегія суддів, звертає увагу на те, що 16.02.2015 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва було постановлено ухвалу про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0010872, за висунутою йому підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення, обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0008214 щодо ОСОБА_5 , прокурору, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню в суд першої інстанції для розгляду з стадії підготовчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0008214 щодо ОСОБА_5 скасувати, а обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернути в суд першої інстанції для розгляду з стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/566/2015
Категорія ч. 1 ст. 190 КК України
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1