АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року колегія суддів
судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судді: - Левчука О.Д.

суддів : -
Черкасова В.М., Каленченко Н.О.

за участю прокурора : - Єлфімова I.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 15.12.2006
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець м. Карпінськ Свердловської області,
росіянін, громадянин України, мешканець м.АДРЕСА_1Київської області, раніше
судимий: 02.11.1999 року, -

засуджений за ч.2 ст. 143 КК України (
в ред. 1960 р.) до 6
років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві
власності; за ч.2 ст. 148-2
КК України ( в ред. 1960 р.) до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності і з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських
обов'язків строком на 3 роки; за ч.5 ст. 191 КК

Справа № 11-1059 / 2007 р. Головуючий
в 1 інстанції
: - Воробйова
В.М.

Категорія : ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України
Доповідач : - Черкасов В.М.

України до 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності і з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки; за ч.2 ст.
364 КК
України до 7 років
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки; за ст. 172 КК України ( в ред. 1960 р.) до 1 року
позбавлення волі, на підставі ст. 49
КК України від призначеного покарання звільнений; за ч.2 ст. 148-4 КК України ( в ред. 1960р.) до 2 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності і з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки, на підставі
ст. 49 КК
України від призначеного основного і додаткових покарань звільнений; за ч.2 ст.
366 КК
України до 3 років
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на 3 роки, на підставі ст. 49 КК України від призначеного основного і додаткового
покарання звільнений. На підставі п.п. 1,3 ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено
покарання у вигляді 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, що
належить йому на праві власності і з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і
адміністративно-господарських обов'язків строком на 3 роки. На
підставі п.4 ст. 70 КК
України шляхом поглинення покарання, визначеного вироком Білоцерківського
міського суду Київської області від 02.11.1999
року, покаранням, визначеним цим вироком у вигляді 8 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності
і з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки,
зарахувавши в строк відбуте покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. За ч.1 ст. 369
КК України виправданий за недоведеністю вини. Визнаний таким, що відбув
призначене покарання у вигляді 8
років позбавлення волі, із зарахуванням в строк перебування під вартою з 28.09.1997 року по 26.09.2005 року. Строк
відбуття додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і
адміністративно-господарських обов'язків обчислюється з моменту набрання
вироком законної сили;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,
уродженець та житель с АДРЕСА_2
Білоцерківського району Київської області, українець, громадянин України,
раніше судимий: 02.11.1999
року Білоцерківським міським судом, -

засуджений за
ч.2 ст. 143 КК
України ( в ред. 1960 р.) до 6 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві
власності; за ч.2 ст. 364
КК України до 8 років
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки; за ст. 172 КК України ( в ред. 1960 р.) до 1 року
позбавлення волі, на підставі ст. 49
КК України від призначеного покарання звільнений; за ч.2 ст. 148-4 КК України ( в ред. 1960 р.) до 1 року
позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності і з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки, на
підставі ст. 49 КК
України від призначеного основного і
додаткових покарань звільнений; за ч.2 ст. 366 КК України до З років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і
адміністративно-господарських обов'язків строком на 3 роки, на підставі ст. 49 КК України від
призначеного основного і
додаткового покарання

звільнений. На підставі п.п.1,3 ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено
покарання у вигляді 8 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві
власності з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки. На
підставі п.4 ст. 70 КК
України остаточне покарання, визначено
шляхом поглинення покарання, визначеного вироком Білоцерківського міського
суду Київської області від 02.11.1999
року, покаранням, визначеним цим вироком у вигляді 8 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві
власності з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на
3 роки,
зарахувавши в строк відбуте покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. За ч.1 ст. 369
КК України виправданий за недоведеністю вини. Визнаний таким, що відбув
призначене покарання у вигляді 8
років позбавлення волі, із зарахуванням в строк перебування під вартою з 28.09.1997 року по 26.09.2005 року. Строк
відбуття додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і
адміністративно-господарських обов'язків обчислюється з моменту набрання
вироком законної сили;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, уродженець с АДРЕСА_3Оратівського району
Вінницької області, українець, громадянин України, мешканець с АДРЕСА_4
Володарського району Київської області, раніше не судимий,-

засуджений за ст. 172
КК України ( в ред. 1960 р.) до 1 року
позбавлення волі; за ч.1
ст. 165 КК
України ( в ред. 1960 p.) до 2 років
позбавлення волі. На підставі п.1 ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточне покарання визначено у вигляді 2
років позбавлення волі. На підставі ст. 49 КК України від призначеного покарання звільнений у
зв'язку із закінченням строків давності. За ч.З ст. 368 КК України
виправданий за недоведеністю вини;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4року народження,
уродженець с. АДРЕСА_5Уманського
району Черкаської області, українець, громадянин
України, мешканець м. АДРЕСА_6 Київської області, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 172
КК України ( в ред. 1960 р.) до 1 року
позбавлення волі; за ч.1
ст. 165 КК
України ( в ред. 1960 p.) до 2 років
позбавлення волі. На підставі п.1 ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначено покарання у вигляді 2
років позбавлення волі. На підставі ст. 49 КК України від призначеного покарання звільнений у
зв'язку із закінченням строків давності. За ч.1 ст. 169
КК України ( в ред. 1960 p. ) виправданий за
недоведеністю вини;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5року народження,
уродженка та мешканка м. Біла Церква Київської області, українка, громадянка
України, раніше не судима, -

за
ч.2 ст. 148-4 КК України (
в ред. 1960 p.),
ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 364 КК України
виправдана за недоведеністю вини;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6року народження,
уродженка та мешканка м.Біла Церква Київської області, українка, громадянка
України, раніше не судима, -

за ч.2 ст. 143 КК України (в ред. 1960 p.) виправдана
за недоведеністю вини.

На цей вирок, 07.08.2006 року подано
апеляцію прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.

Постановою
Васильківського міськрайонного суду від 15
грудня 2006 року
апеляція Васильківського міжрайпрокурора визнана такою, що не підлягає
розгляду. Постановляючи рішення, суд послався на те, що прокурором не виконані
вимоги ст. 349 КПК
України, а саме: подано апеляцій не в тій кількості, щоб їх можна було вручити
всім учасникам судового розгляду, інтересів яких стосується апеляція.

В апеляції,
прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить
постанову суду від 15.12.2006
року скасувати, оскільки до суду було подано 15 примірників апеляції, і така кількість примірників подана
у зв'язку із тим, що у судовому розгляді кримінальної справи окрім 6 (шести)
підсудних, прийняли участь 6
(шість) потерпілих та 2
(два) адвокати, тобто 14
(чотирнадцять) учасників. Вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано
визнав апеляцію такою, що підлягає розгляду.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляцію, перевіривши матеріали
кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 349 КПК України апеляція подається через суд, який постановив вирок,
ухвалу чи постанову. До апеляції прокурора і захисника додається стільки її
копій, щоб їх можна було вручити всім учасникам судового розгляду, інтересів
яких стосується апеляція.

Як убачається з
матеріалів кримінальної справи потерпілими визнано 14 213 осіб, а
прокурором подано апеляцій тільки 15,
тому суд обгрунтовано визнав апеляцію Васильківського міжрайпрокурора
такою, що не підлягає розгляду, згідно ч.2 ст. 352 КПК України.

Підстав для скасування постанови суду, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 382 КПК
України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Київської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції -залишити без
задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області
від 15 грудня 2006 року про
визнання апеляції прокурора такою, що не підлягає розгляду - без зміни.