Ухвала

17.06.2015 Кобеляцький районний суд Полтавської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000263 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , пенсіонера, не судимого

за ч.1 ст.286 КК України,

Встановив:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 , в порядку ч.2 ст.89 КПК України, заявив клопотання про визнання не допустимими доказів, зокрема: висновку СМЕ № 97 від 18.12.2014 року, висновку комісійної СМЕ № 49 від 11.02.2015 року та висновку експерта № 18 від 20.04.2015 року НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області, оскільки дані документи не включені до реєстру матеріалів досудового розслідування, а отже вони є очевидно недопустимими, Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що йому не відкривалися висновок автотехнічної експертизи та висновок комісійної судово-медичної експертизи.

Заслухавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання, де обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника, прокурора, потерпіла та її захисник - адвокат ОСОБА_7 , які заперечують проти заявленого клопотання, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Згідно ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Оскільки порушень вказаних вимог закону при отриманні доказів зазначених захисником ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування не допущено, то підстав для встановлення їх недопустимості не вбачається.

Із наданого протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 в приміщенні СВ Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, 23.04.2015 року, ознайомився з матеріалами даного кримінального провадження в прошитому та пронумерованому вигляді, в одному томі на 77 сторінках і заяв не мав. Враховуючи, що висновки експертиз відносно яких обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що не був з ними ознайомлений містилися на а.с.51-59 та 63-64 даного кримінального провадження, то такі його пояснення враховуючи вищевикладене, не заслуговують на увагу.

Керуючись ч.2 ст.89, ст.369, 372 КПК України, суд,-

Постановив:

В даному клопотанні захисника ОСОБА_4 , - відмовити.

Суддя: