Справа № 361/4917/13-к
Провадження № 1-кп/361/205/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
27 травня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Германівка, Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , міра запобіжного заходу обрана судом 12.04.2013р. на строк до 08.06.2013р., у виді тримання під вартою, на даний час звільнений по закінченню строку з місць утримання під вартою, раніше судимого:
- 30 січня2012 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ст.185ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,104 КК України, з іспитовим строком 1 рік;
- 20 червня 2012 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ст.185ч.2;70 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,104 КК України, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Постановою Сахновщинського райсуду Харківської області від 22.01.2013р. звільнення від відбування покарання скасовано, а ОСОБА_5 направлено в місця позбавлення волі з моменту його затримання.
- 06 квітня 2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст.185ч.3;71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 в період відбуття покарання за вчинення крадіжок знову вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням у житло за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що в обвинуваченого ОСОБА_5 у період часу з 06 по 10 квітня 2013 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з приміщення будинку, АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, у вказаний період часу, ОСОБА_6 , діючи повторно, шляхом розбиття скла проник в приміщення вищевказаного будинку, звідки викрав належне потерпілому ОСОБА_7 майно, а саме: електропилу марки «Майстер Данило», вартістю 500 гривень; перфоратор марки «Einhell», вартістю 300 гривень; кутову шліфувальну машинку «Stern Austria», вартістю 150 гривень; кутову шліфувальну машинку «PROOTOOL-230», вартістю 150 гривень, вартістю 150 гривень; електрорубанок, вартістю 500 гривень; електродрель, вартістю 200 гривень та шліфувальну машинку, вартістю 200 гривень.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник та розпорядився майном на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.
Своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному викрадені чужого майна(крадіжці), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину та пояснив, що дійсно на початку квітня місяця 2013 року він проник до будинку в садовому товаристві ОСОБА_8 звідки викрав електроінструменти перелік яких наведений в підозрі. З вираденим електроінструментом він був затриманий на залізничному вокзалі в м.Києві. Частину викраденого було ним здано до столу знахідок. Після його затримання він два місяці був під вартою, а потім звільнений. За чергову крадіжку був затриманий працівниками міліції і Фастівським міськрайонним судом в квітні цього року був засуджений до трьох років дев`яти місяців позбавлення волі. Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, захисником та прокурором, зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 , крім його визнавальних показань, підтверджується також сукупністю доказів, які були зібрані по справі і на досліджені яких обвинувачений не наполягав, оскільки не оспорював фактичні обставини справи.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.
Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за вчинення крадіжки, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто (крадіжку) з проникненням у житло і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.185ч.3 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185ч.3 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який посередньо характеризується за місцем тимчасового реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.1 ст. 66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст.67 КК України в діях ОСОБА_5 судом не встановлено. При цьому суд не вбачає підстав для визнання обтяжуючою обставиною у діях обвинуваченого рецидив злочину, як про це вказано в обвинувальному акті, оскільки системний аналіз Кримінального Кодексу України свідчить, що коли рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини Кримінального Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання відповідно до санкції ч.3ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, думку прокурора, приходить висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі, з реальним його відбуттям, оскільки він інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку, а призначення іншого виду покарання не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, відношенню обвинуваченого до скоєного, не буде належним чином сприяти його виправленню та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Також суд бере до уваги той факт, що 06 квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 засуджений Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст..185ч.3 КК України з урахуванням положень ст.71 КК України до трьох років дев`яти місяців позбавлення волі, у зв`язку з чим вважає за необхідне остаточну міру покарання йому визначити на підставі ч.4ст.70 КК України за сукупністю злочинів.
На підставі ч.2ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави передбачені ст.118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 391грн.25коп. за проведення експертиз, а долю речових доказів вважає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, тобто електропилку, перфоратор та кутову шліфувальну машинку, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутими законному власнику.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України не застосовувалися, обвинувачений ОСОБА_5 , який перебуває в СІЗО по вироку іншого суду і тому до набрання вироком законної сили цього суду він відповідно до вимог п.12ст.537 КПК України повинен утримуватися в Київському СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.
На підставі ч.4ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного Фастівським міськрайонним судом Київської області від 06 квітня 2015 року більш суворим за цим вироком і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Засудженого до позбавлення волі ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити утриманням під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 12 листопада 2014 року.
В строк покарання ОСОБА_5 зарахувати період часу з 12 квітня по 08 червня 2013 року, коли він утримувався під вартою по цьому кримінальному провадженню.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Германівка, Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер невідомий на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 391грн.25коп.(триста дев`яносто одну гривню 25 копійок) за проведення експертиз по вказаному кримінальному провадженню.
Речові докази по справі електропилку, перфоратор та кутову шліфувальну машинку, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутими законному власнику, після вступу вироку в законну силу дозволити ними користуватись і розпоряджатись.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, в такий же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_9