Справа № 1-п-71/11
Провадження №1-п/2401/4756/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кибича І.А.

при секретарі Матейчук Л.Ю.

з участю прокурора Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця кримінальну справу з поданням начальника СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_1, затвердженого заступником прокурора Чернівецької області про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію», щодо: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст.384 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

31.12.2005 року СВ Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області було порушено кримінальну справу №Г-050273 відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4 та невстановленої особи на імя ОСОБА_4 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України по факту вчинення ними злочинних дій по відношенню до ОСОБА_2, який мав місце в ніч 28 грудня 2005 року приблизно біля 22ЗО год. в смт.Берегомет по вул.Щорса, 3, Вижницького району Чернівецької області. В ході розслідування даної кримінальної справи дії підозрюваних осіб, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 та особи на імя ОСОБА_4, яким, як було встановлено в ході слідства, являється ОСОБА_5, було перекваліфіковано на ст.187 ч.2 КК України та додатково порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.

05.04.2006 року кримінальна справа №Г-050273 по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні ним злочинів, передбачених ст.187 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України в порядку ст.232 КПК України була направлена на розгляд у Вижницький районний суд Чернівецької області. На той час обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знаходились в розшуку, а виділена від-носно них кримінальна справа за №Г-060102 була зупинена на підставі ст.206 п.1 КПК України.

14 червня 2006 року під час розгляду справи у Вижницькому суді підсудному ОСОБА_4 було змінено обвинувачення прокурором Вижницького району, а саме було виключено обвинувачення за ст.187 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України та провадження по справі було закрито. В свою чергу ОСОБА_4 було предявлено обвинувачення за ст.396 ч.1 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Під час проведення досудового та судового слідства по вказаних кримінальних справах, потерпілого ОСОБА_2 було неодноразово допитано про обставини вчиненого відносно нього злочину, однак його пояснення та покази були не послідовними та з кожним разом викладені в нових варіантах з урахуванням обставин. Крім того потерпілий ОСОБА_2 декілька разів на досудовому слідстві стверджував про вчинення відносно нього злочину ОСОБА_4, однак в подальшому під час розгляду справи в суді потерпілий заявив, що ОСОБА_4 відносно нього ніяких злочинів не вчиняв та взагалі нічого поганого не зробив, що і стало причиною повернення кримінальної справи №Г-050273 для проведення додат¬кового розслідування.

Крім цього, 24.10.2011 року будучи в черговий раз попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень по ст.384 КК України та допитаним додатково в якості потерпілого ОСОБА_2 вказав, що в ніч 28.12.2005 року під час перебування в будинку по вул.Щорса-3 в смт.Берегомет Вижницького району ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_4 його майно не забирали, так само як і його автомобіль, ключі від якого він дав сам добровільно ОСОБА_3 та дозволив йому керувати ним. Своє побиття вказаними особами він розцінює як безпричинне, а не направлене на те, щоб за допомогою застосування сили ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 змогли заволодіти його майном.

Крім того, постійна зміна показів потерпілого призвела до обвинувачення особи у скоєнні особливо тяжких злочинів, а саме ОСОБА_4 було предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ст.187 ч.2; ст. 289 ч.3 КК України, а в подальшому під час розгляду справи в суді провадження по справі в суді відносно ОСОБА_4 було закрито та предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України. Аналогічно обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ст.187 ч.2; ст. 289 ч.3 КК України було предявлено ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які в свою чергу заперечують свою причетність до скоєння вказаних злочинів та саме обвинувачення на даний момент спросто-вується показами потерпілого.

Таким чином, своїми навмисними діями, які виразились в завідомо неправдивих показах потерпілого під час провадження досудового слідства та розгляду справи в суді, поєднані із обвинуваченням у тяжкому злочині, ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ст.384 ч.2 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п. «в» Закону України Про амністію від 08.07.2011 року, та закрити провадження в справі, оскільки має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Заслухавши ОСОБА_2, висновок прокурора, який підтримав подання, суд вважає, що подання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п. «в» Закону України Про амністію від 08.07.2011 року, та закрити провадження в справі підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, «Звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України: п. в) осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.

Згідно ст. 6. Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року «звільнити від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених цим Законом, осіб, які підпадають під дію статті 1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив злочини, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, злочин скоєний ним до набрання чинності Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, має на утриманні одну неповнолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, щодо якої не позбавлений батьківських прав. ОСОБА_2 дав згоду та не заперечував щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття справи на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, а тому суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст.384 ч.2 КК України і справу відносно нього належить провадженням закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1 п. «в» 6, 8, 9, 10, 12, 14 Закону України "Про амністію" від 08 липня 2011 року, ст. 44 КК України,ст.ст. 6 п.4,248 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ст.384 ч.2 КК України на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року і провадження по справі відносно нього закрити.

Міру запобіжного заходу обрану відносно ОСОБА_2 - підписку про невиїзд - скасувати.

На постанову протягом 7 діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич