Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/925/15-к
№ 1-кп/733/47/15
Вирок
Іменем України
"03" червня 2015 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження № 0000089 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта базова середня, не працюючого, раніше судимого 30 вересня 2011 року Талалаївським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 лютого 2015 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прибув до нежилого господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , та скориставшись відсутністю господаря, викрав вісім листів восьмихвильового шиферу. Після чого перевіз їх до місця свого проживання. Згідно висновку експерта № С-83 від 13 березня 2015 року залишкова вартість з урахуванням відсотку зношування восьми листів азбесто-цементного восьми хвильового шиферу станом на 17 лютого 2015 року становить 480 гривень 00 копійок.

18 лютого 2015 року близько 21 години 30 хвилин, діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу прибув до нежилого господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , та викрав сітку-рабицю довжиною 20 м та висотою 1,8 м. Після чого перевіз її та сховав на подвір`ї нежилого господарства, розташованого АДРЕСА_1 . Згідно висновку експерта № С-80 від 13 березня 2015 року залишкова вартість з урахуванням відсотку зношування сітки-рабиці довжиною 20 м та висотою 1,8 м з вічком 5 см, бувшої у користуванні з 2008 року, на момент вчинення злочину в технічно справному стані становить 557 гривень 74 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що 17 лютого 2015 року близько 20 години 00 хвилин, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу прийшов до нежилого господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , та викрав вісім листів восьмихвильового шиферу. Викрадені речі перевіз до місця свого проживання з метою використання для власних потреб.

18 лютого 2015 року близько 21 години 30 хвилин з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи повторно, прибув до нежилого господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , та викрав сітку-рабицю довжиною 20 м та висотою 1,8 м, яку перевіз до нежилого господарства, розташованого АДРЕСА_1 . В скоєному щиро кається, просить суворо не карати, матеріальну шкоду відшкодувала повністю.

Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд вважає визнати недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового процесу. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд, заслухавши показання обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого злочину, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо.
До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обтяжуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить рецидив злочину.

Враховуючи вищенаведене суд, вибираючи міру покарання, зважуючи всі пом`якшуючі обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без реального відбування міри покарання, так як за місцем проживання характеризуються посередньо, вину визнав повністю, щиро розкаявся, а тому суд вважає, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити міру покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбуття покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не здійснить нового злочину та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки:

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: 8 (вісім) листів восьмихвильового шиферу, які знаходяться на зберіганні в ОСОБА_5 , та сітку-рабицю довжиною 20 м та висотою 1,8 м, яка знаходяться на зберіганні в ОСОБА_6 , залишити власникам.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1