Справа № 500/518/15-к
Провадження № 1-кп/500/144/15
УХВАЛА
Іменем України

10 лютого 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
малолітнього - ОСОБА_5
законного представника малолітнього - ОСОБА_6
малолітнього потерпілого - ОСОБА_7
законного представника малолітнього потерпілого - ОСОБА_8
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження № 0002883 за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гагауз, громадянина України, уродженця м.Ізмаїл Одеської області, учень 9 класу загальноосвітньої вечірньої школи м.Ізмаїла, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

який скоїв суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 жовтня 2014 року приблизно о 19 годині, знаходячись на перехресті вул. Толбухіна і Кольцова в м.Ізмаїл Одеської області в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс малолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , удар кулаком в область обличчя, чим завдав потерпілому згідно з висновком експерта № 479 від 05 листопада 2014 року тілесні ушкодження у вигляді рани на слизовій оболонці нижньої губи, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Своїми діями він скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив, що знає потерпілого з першого класу, під час прогулянки зустрів потерпілого, вони почали сваритися, він хотів з ним розібратися та вдарив його рукою по обличчю. У скоєному кається, запевняє, що подібних вчинків більше не буде скоювати та не заперечує проти застосування заходів виховного характеру.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що його син дійсно вчинив вказані дії, неодноразово розмовляв з ним з цього приводу, згоден на застосування до нього заходів виховного характеру та бере його під свій нагляд.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що був знайомий з ОСОБА_9 , в той день йшов з футболу, ОСОБА_9 почав з ними розбиратися, його друг вдарив його по нозі, а ОСОБА_9 в обличчя. Поки він піднявся, ОСОБА_9 вже втік. Не заперечує проти застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру, претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_5 не має.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 пояснила, що син прибіг з вулиці та був весь у крові, вони звернулися до лікаря, той сказав, що нічого страшного. Не заперечує проти застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру, претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_5 не має.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки ОСОБА_5 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру задовольняється.

При визначенні виду заходу виховного характеру, суд, враховуючи дані про особу, матеріально-побутові умови проживання і виховання, вважає можливим застосувати примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, а також передати його під нагляд батька.

Керуючись ст.97, 105 КК України, ст. 497 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд батька ОСОБА_6 строком на два роки.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1