Справа № Провадження №11-335/12 11/1090/1482/12 Головуючий у І інстанціїБатюк
Категорія24Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

29 лютого 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ШРОЛЯ В.Р.

суддів: ДИМАРЕЦЬКОГО В.М. та ГАБРІЄЛЯ В.О.

за участю прокурора СТАХОВСЬКОЇ Н.О., засудженого ГУДЖИЛ А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ГУДЖИЛ А. на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2012 року, яким

ГУДЖИЛ ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

засуджено за ч. 1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого ГУДЖИЛ А. від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенням на нього обов'язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання роботи та навчання, періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Судом також вирішено питання щодо речового доказу по справі.

ОСОБА_2 засуджено за вчинення ним злочину, як зазначено у вироку, при наступних обставинах.

ОСОБА_2 08.11 2011 року, близько 13 години 30 хвилин, перебував в приміщенні Поліцейської фінансово - правової академії, яка розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Вінниченка, 4. У цей час у нього виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки ,,Nокіа 5800 Bluе, що належить гр. ОСОБА_3 Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 в ході розмови із знайомим ОСОБА_3, повідомивши останньому неправдиві відомості про те, що йому необхідний телефон та отримав від нього мобільний телефон марки ,,Nокіа 5800 Bluе вартістю 1600 грн., в якому знаходилась флеш карта оператора мобільного звязку ,,Лайф вартістю 83 грн. 33 коп. Отримавши даний мобільний телефон ОСОБА_2, не маючи наміру його повертати, привласнив, тим самим заволодів майном ОСОБА_3 шляхом обману та завдав йому матеріальної шкоди в розмірі 1683 грн. 33 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вважає призначене йому судом покарання таким, що не відповідає його особі та за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. При призначенні йому покарання суд не врахував те, що він має постійне місце проживання в м. Києві, працює менеджером комерційного відділу ТОВ ,,ТОВ ГРАН ТРЕЙД, характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий та не вчиняв будь-яких злочинів, мобільний телефон потерпілому повернутий, потерпілий будь-яких претензій майнового та немайнового характеру немає, його вибачив та вірить в його щире каяття, а також те, що його (апелянта) сімя проживає без батька. Апелянт просить вирок змінити в сторону помякшення покарання, застосувавши до нього штраф у розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та повторно публічно попросити вибачення у потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка заперечувала проти апеляції та вважала вирок законним і обґрунтованим, засудженого на підтримку поданої ним апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Справу судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України, а тому відповідно до ст. 365 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Торкаючись питання про справедливість покарання, яке призначене засудженому ОСОБА_2, апеляційний суд виходить з наступного.

Призначаючи засудженому ОСОБА_2 покарання, суд 1-ї інстанції, як вбачається з вироку, враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують покарання. При цьому були відомі суду і ті обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_2 в апеляції. Також у вироку мотивовано вид покарання, який передбачений санкцією ст. 190, ч. 1 КК України та обраний судом при призначенні покарання ОСОБА_2, а також можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст. 75 КК України.

Таким чином, прийняте рішення суду 1-ї інстанції щодо призначеного ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, у звязку з чим апеляцію засудженого слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ГУДЖИЛ ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2012 року щодо ГУДЖИЛ А. - без зміни.

З оригіналом згідно,

Суддя Апеляційного суду

Київської області

ОСОБА_1