Справа № 265/5130/14-к
Провадження № 1-кп/265/300/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

при секретарі Григор А.Г.,

за участю прокурора Ревіна Є.Є.

обвинуваченої ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у
місті Маріуполі Донецької області,
громадянку України, не заміжню, має на
утриманні малолітню дитину, який має
середню спеціальну освіту, не працюючу,
раніше не судиму, яка зареєстрована та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

у скоєні кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2014 року, о 12-18 годині ОСОБА_1,
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в супермаркеті
«Брусничка», розташованому по бульвару
50 років Жовтня в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя, діючи єдиним
умислом, керуючись корисливим мотивом,
з метою таємного викрадення чужого
майна, шляхом вільного доступу, для
перевірки наявності грошових коштів на
пластиковій картці ПАТ «Перший
Український міжнародний банк», яка
належить ОСОБА_2, здійснила покупку
товарів на суму 16,95 гривень, після чого,
продовжуючи свої злочинні дії,
направлені на заволодіння грошових
коштів, у період часу з 12-30 годині по 12-32
години, знаходячись у торговому центрі
«Амстор», розташованому по проспекту
Перемоги, 22 в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя, за допомогою
сторонніх осіб, зняла з тієї ж
пластикової картки грошові кошти у
розмірі 1280 гривень, тим самим
спричинила ОСОБА_2 матеріальний збиток
на загальну суму 1296,95 гривень,
розпорядившись викраденим на власний
розсуд.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 пояснила, що
обвинувачення їй зрозуміле, вину у
скоєному визнає повністю. Зазначила, що
18 травня 2014 року вона з трьома
підлітками (її син та двоє його друзів)
прийшла в гості до ОСОБА_2 До цього вона
випила дві пляшки пива та перебувала у
стані легкого сп'яніння. В якийсь
момент вона з куртки з гаманця забрала
банківську карту ОСОБА_2, у кімнаті на
столі побачила пін-код від карти. Коли
вони пішли з квартири потерпілого,
вона у магазині «Брусниця» купила
продукти на 16,95 гривен, а потім в
банкоматі в магазині «Амстор» трьома
платежами зняла 1280 гривен. Гроші
витратила на придбання продуктів
харчування. У скоєному щиро кається,
просила вибачення у потерпілого та
обіцяла в найкоротший час відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 - його знайома.
Дійсно 18 травня 2014 року ОСОБА_1 з трьома
дітьми прийшла до нього в гості. На її
прохання він готував пельмені, діти в
кімнаті дивилися телевізор, а ОСОБА_1
ходила з кухні в кімнати та навпаки.
Після того, як діти поїли, вони пішли.
Через деякий час на телефон стали
приходити повідомлення, що з його
картки знімають гроші. Він дзвонив
обвинуваченій, вона заперечувала факт
викрадення картки та грошей. Просить
задовольнити його позовні вимоги.

Фактичні обставини скоєння ОСОБА_1
кримінального правопорушення
підтверджені наданими стороною
обвинувачення доказами. Зауважень щодо
достовірності та допустимості наданих
суду доказів з боку учасників судового
розгляду висунуто не було.

Так, суду надані фотознімки з камери
спостереження при знятті грошей в
банкоматі, на яких зображена ОСОБА_1, а
також виписка банку, за якою 18 травня 2014
року у магазині «Брусниця» здійснена
покупка товару на 16,95 гривен, а потів в
магазині «Амстор» знімалися кошти 130
гривен, 500 гривен та 650 гривен, а всього
1280 гривен.

Враховуючи, що обвинувачена в судовому
засіданні свою вину визнала повністю,
висунуте проти неї обвинувачення вона
розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи
ці докази як об'єктивні та такі, що
відповідають фактичним обставинам
справи, та вважаючи їх достатніми для
винесення обвинувального вироку, у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК
України, визнає недоцільним
дослідження інших доказів фактичних
обставин справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вина обвинуваченої ОСОБА_1 доведена
повністю і її дії необхідно
кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України,
так як вона скоїла таємне викрадення
чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченій,
суд враховує ступінь тяжкості
кримінального правопорушення, особу
винної та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 скоїла злочин середньої
тяжкості у стані алкогольного
сп'яніння, що судом визнається
обставиною, що обтяжує покарання, але
раніше не судима, має на утриманні
малолітню дитину, вину у скоєному
визнала повністю, розкаялась, що судом
визнається обставиною, що пом'якшує
покарання.

З урахуванням наведеного суд вважає
необхідним призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді громадських робіт
в межах санкцій статті кримінального
закону.

У справі заявлено цивільний позов
потерпілим ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 1300
гривен та моральної шкоди в сумі 1300
гривен. Обвинувачена ОСОБА_1 позов
визнала повністю. Суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково, а саме з
ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна
шкода в розмірі 1296,95 гривен та моральна
шкода в розмірі 1300 гривен.

Речові докази по справі: фотознімки
підлягають залишенню в матеріалах
справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та
призначити покарання у вигляді
громадських робіт строком на 100 (сто)
годин.

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 1296,95
гривен, в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1300 гривен, а всього 2596
(дві тисячі п'ятсот дев'яносто шість)
гривен 95 копійок.

Речові докази по справі: фотознімки
залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Суддя