АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/919/15 Справа № 173/2332/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001327 за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пудлівка Новосанжарського району Полтавської області, українця, освіта професійно - технічна, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, українця, освіта середньо - спеціальна, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
За участю прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком ОСОБА_9 , ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання.
ОСОБА_9 - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
ОСОБА_7 - у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
В апеляційних скаргах:
-прокурор, не оспорюючи правильності встановлених обставин по справі і кваліфікацію вчиненого злочину, вважає, що суд допустив порушення кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні покарання.
Просив вказаний вирок щодо ОСОБА_7 скасувати за м`якістю призначеного покарання, ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.187 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Цей же вирок щодо ОСОБА_9 просить залишити без змін.
-захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оскаржуючи правильності кваліфікації дій свого підзахисного за цим злочином, вважає, що призначене покарання є занадто суровим, остільки ОСОБА_7 скоїв злочин вперше, раніше не судимий, характеризується позитивно, в скоєному щиро розкаюється, відшкодував всі збитки, від його дій тяжких наслідків не наступило, а також не врахував позицію потерпілої сторони, яка просила суд суворо не карати підзахисного. Просив суд застосувати до ОСОБА_7 ст.69 КК України і призначити покарання нижче нижчої межі, передбачений ч.3 ст.187 КК України.
-захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , також не оскаржуючи правильності кваліфікації дій свого підзахисного за цим злочином, вважає, призначене покарання занадто суворим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. На його думку, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував лише пом`якшуючу обставину - щире каяття, та не врахував всі обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , та даним про особу обвинуваченого.
Просив вказаний вирок змінити, призначити ОСОБА_9 більш м`яке покарання, застосувати ст. 69 КК України, оскільки вважає, що призначене обвинуваченому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій скоєного ним злочину, вважає, що суд при призначенні покарання врахував як пом`якшуючу обставину лище щире каяття і добровільне відшкодування збитків, але не врахував добровільне сприяння слідству, дані про його особу та сімейний стан, похилий вік його батьків, які знаходяться на його утриманні. Вказує, що до скоєння злочину, обвинувачений проживав у цивільному шлюбі, під час якого у нього народилася донька, однак батьком дитини у свідоцтві про народження записана інша особа. Через фінансові труднощі для отримання грошової допомоги від держави на дитину, вони з цивільною дружиною вирішили внести в свідоцтво про народження доньки дідуся. Посилається, що за місцем проживання характеризується позитивно. Прохав вирок відносно нього змінити, пом`якшити покарання, застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання з іспитовим строком.
обвинувачений ОСОБА_9 , також не оскаржуючи правильності кваліфікації дій скоєного ним злочину, вважає, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи, та даних які пом`якшують покарання. Зазначає, що він щиро розкаюється у скоєному, приймав активну участь в розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Прохав змінити вирок, пом`якшити покарання, застосувавши ст.69 КК України.
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 визнано винними за скоєння кримінального правопорушення при наступних обставинах.
Близько 13:00 годин 28 вересня 2014 року, знаходячись в с. Мишурин Ріг, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), діючи з корисливих мотивів, через відчинені двері пройшли, тим самим проникли до магазину «Продукти», розташованому по вул. Республіканська, буд.14 у вищевказаному населеному пункті. Далі ОСОБА_9 наставив на продавця магазину ОСОБА_11 пневматичний газобалонний пістолет «Crosman», моделі «С-11» калібру 4,5 мм іноземного виробництва, який призначений для стрільби сферичними кулями для пневматичної зброї та наказав їй віддати виручку з магазину. Отримавши відмову він здійснив у бік ОСОБА_11 не менше двох пострілів із вказаного пістолета, тим самим застосувавши до неї насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я останньої, остільки в момент його застосування створювало реальну загрозу для життя потерпілої. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , незважаючи на прохання ОСОБА_11 покинути приміщення, зайшов за прилавок магазину, та заволодів грошовими коштами в сумі 130 грн., які знаходилися в картонній коробці під прилавком, що належали фізичній особі - приватному підприємцю ОСОБА_12 , якими розпорядилися на свій розсуд.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити, щодо апеляцій захисників і обвинувачених- просила залишити їх без задоволення; думку обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги ,вирок змінити, призначити обвинуваченому покарання з застосуванням ст. ст. 69, 75, 76 КК України, а апеляцію прокурора залишити без задоволення; думку ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги, призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляціях, та в судовому засіданні, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, правильності кваліфікації діянь ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.187 КК України, та доведеності вини учасниками кримінального провадження в апеляційних скаргах не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевірялися.
В той же час, апеляційним судом перевірено обґрунтованість призначеного обвинуваченим покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Як видно з вироку. призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував характер та ступінь небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, що він характеризується позитивно, раніше не судимий. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, районний суд правильно врахував щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Тобто суд врахував всі ті обставини, на які мається посилання в апеляціях.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував всі обставини справи, характер скоєного злочину та дані про особу ОСОБА_7 , та вірно прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання повинно проходити в умовах ізоляції його від суспільства. Вважати призначене йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, з конфіскацією його майна явно несправедливим, - об`єктивних підстав немає, та враховуючи вищенаведене будь-яких підстав як для призначення йому більш суворого покарання, так і для пом`якшення покарання, для застосування ст.69,75,76 КК України, - колегія суддів не знаходить.
В зв`язку з цим, апеляції прокурора, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 , - задоволенню не підлягають.
В той же час, доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 і самого обвинуваченого ОСОБА_9 про необхідність пом`якшення покарання, на думку колегії суддів заслуговують на увагу, остільки суд призначивши йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією його майна, не в повній мірі врахував, що він раніше не судимий, щиросердно розкаюється у скоєному, приймав активну участь в розкритті злочину, не врахував знаходження на його утриманні бабусі, яка є особою похилого віку, та з дитинства виховувала обвинуваченого, а також не врахував думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинувачених. Тому колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст..414 КПК України, вирок змінити, знизити розмір призначеного ОСОБА_9 покарання з 8 до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією особисто належного йому майна. Разом з тим, приймаючи до уваги характер злочинних дій обвинуваченого, що скоєний ним злочин відноситься до категорії особливо тяжких, колегія суддів не знаходить об`єктивних підстав для застосування до нього положень ст. 69 КК України, остільки положення ст. 69 КК України застосовуються за умови , що судом встановлено кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого особою злочину, з урахуванням дані про особу винного. Тому апеляції захисника ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають лише частковому задоволенню.
Інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку, колегією суддів, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Цей же вирок стосовно ОСОБА_9 - змінити.
Пом`якшити ОСОБА_9 за ч.3 ст. 187 КК України покарання з 8 років до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного йому майна.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженими у той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.
Судді:

_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4