Справа
№4-1807/08
ПОСТАНОВА

17 вересня 2008
року суддя Печерського районного суду м.Києва Вовк С.В.

при секретарі
Горовій Н.Г.,

з участю
прокурора Милостивої В.М.,

слідчого
Нечвоглод О.А.,

захисника
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду подання Старшого слідчого слідчого відділу
прокуратури міста Києва молодшого радника юстиції Нечвоглод О.А., яке погоджено
Заступником прокурора міста Києва старшим радником юстиції Остафійчуком Г.В.
про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року Старший слідчий
слідчого відділу прокуратури міста Києва молодший радник юстиції Нечвоглод О.А.
звернувся до суду із поданням яке погоджено Заступником прокурора міста Києва
старшим радником юстиції Остафійчуком Г.В. про обрання запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту.

Подання мотивовано тим, що СВ прокуратури міста Києва розслідується кримінальна
справа, порушена щодо заступника начальника Держфлотінспекції
України-начальника Державної річкової інспекції з безпеки судноплавства
ОСОБА_2. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України,
ОСОБА_5, за ознаками складу злочину, передбаченого ч,5 ст.27, ч.2 ст.368 КК
України. Досудовим слідством встановлено, що 14.07.2008 р. до УБОЗ МВС України в м. Києві із заявою про вимагання у нього хабара
заступником начальника Держфлотінспекції України-начальником Державної річкової
інспекції з безпеки судноплавства ОСОБА_2. звернувся засновник та директор ТОВ
«Транспортно-технологічна компанія» ОСОБА_3

Проведеними по цій заяві
оперативно-розшуковими заходами встановлено, що наказом начальника Головної
державної інспекції України з безпеки судноплавства №290-к від 24.06.2008
р. ОСОБА_2. переведений з посади начальника
Верхньодніпровського регіонального представництва Держфлотінспекції України на
посаду заступника начальника Держфлотінспекції України-начальника Державної
річкової інспекції з безпеки судноплавства з 7.07.2008 p., тобто
являвся службовою особою. Протягом 2006-2007 pp. ТОВ «Транспортно-технологічна компанія» неодноразово перевірялось
Верхньодніпровським регіональним представництвом Держфлотінспекції України, за
результатами перевірок були складені акти огляду судів Судохідною інспекцією та
внесені приписи, що ускладнювало господарську діяльність товариства, а також, у
разі не усунення недоліків, ОСОБА_3 міг бути притягнутим до
адмінвідповідальності за результатами перевірки стану дотримання вимог
нормативних актів щодо безпеки судноплавства.

У вересні 2007 р. засновнику та директору ТОВ «Транспортно-технологічна компанія»ОСОБА_3, підприємство
якого займається видобуванням піску та щебеню, перевезенням водним транспортом
з кар'єрів, які знаходяться в акваторії річок Дніпро та Десни, зателефонував
ОСОБА_2., який на той час обіймав посаду начальника Верхньодніпровського
регіонального представництва Держфлотінспекції України та запропонував
зустрітись. Під час зустрічі ОСОБА_2., являючись службовою особою,
усвідомлюючи, що ОСОБА_3 не бажає бути притягнутим до адмінівідповідальності та
не бажає щоб Верхньодніпровське регіональне представництво Держфлотінспекції
України не втручалось у господарську діяльність товариства, вирішив
скористатись даною обставиною для особистого незаконного збагачення і став на
шлях вчинення злочину -вимагання та одержання хабара. В ході розмови, ОСОБА_2.
висунувОСОБА_3 вимогу про надання йому хабара у сумі 10000 доларів США
за невтручання в господарську діяльність підприємства.
Усвідомлюючи, що, у разі не виконання вимоги ОСОБА_2. щодо сплати грошових
коштів в сумі 10000 доларів США ТОВ буде постійно перевірятись Верхньодніпровським регіональним представництвом Держфлотінспекції України,
що заважатиме здійсненню
господарської діяльності
підприємства, ОСОБА_3 вимушений був погодитися та надати ОСОБА_4. хабар. Так, у
жовтні 2007 р. під час зустрічі з ОСОБА_2., яка відбулась в кафе «Петрівське» по пр-ту
Московському, 16
в м. Києві, ОСОБА_3 передав ОСОБА_2. хабар в сумі 10000 доларів США
за вирішення питання про невтручання останнім у
господарську діяльність ТОВ «Транспортно-технологічна компанія». Крім цього,
21.03.2008 p., продовжуючи вчиняти
активні дії, спрямовані на вимагання та одержання хабара, ОСОБА_2., являючись
службовою особою, обіймаючи посаду начальника Верхньодніпровського
регіонального представництва Держфлотінспекції України, діючи повторно, висунув
вимогу директору ТОВ «Транспортно-технологічна компанія»ОСОБА_3 про надання
йому хабара у сумі 10000 доларів США за
невтручання в господарську діяльність підприємства. Зазначені вимоги ОСОБА_2. висував на
протязі березня-липня 2008 р. Під час зустрічей, які відбувались між ОСОБА_3.
та ОСОБА_2., останній неодноразово вказував, на те, що він особисто не буде
брати гроші від ОСОБА_3 та наказав останньому передавати для нього гроші через
ОСОБА_5, якому було достовірно відомо про те, що гроші ОСОБА_2. отримує від
ОСОБА_3за вирішення питання про невтручання в господарську діяльність ТОВ
«Транспортно-технологічна компанія». 20.06.2008 р. о 14-00 год. ОСОБА_3 за вказівкою ОСОБА_2. зустрівся в
кафе «Петрівське» по пр-ту Московському, 16 в м. Києві з ОСОБА_5., якому передав половину
обумовленої суми хабара 5000 доларів США для ОСОБА_2. за вирішення останнім питання
про невтручання в господарську діяльність ТОВ «Транспортно-технологічна
компанія». Одержуючи гроші від ОСОБА_3., ОСОБА_5 достовірно знав, що ці кошти
повинні бути передані ОСОБА_2. в якості хабара. Крім цього, 14.07.2008 р. об 11-20
год. ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5. та повідомив, що гроші в
сумі 5000 доларів США,
другу частину хабара для ОСОБА_2., він зможе передати
цього ж дня в кафе «Петрівське» о 16-00 год. Відповідно до попередньої домовленості о 16-00 год. ОСОБА_3
за вказівкою ОСОБА_2. зустрівся з ОСОБА_5. в кафе «Петрівське» про пр-ту
Московському, 16
в м. Києві, де передав гроші в сумі 5000 доларів США
в якості хабара ОСОБА_2. за вирішення питання останнім
про невтручання в господарську діяльність ТОВ «Транспортно-технологічна
компанія». Одержуючи гроші від ОСОБА_3., ОСОБА_5 достовірно знав, що ці кошти
повинні бути передані ОСОБА_2. в якості хабара. Отримавши зазначені грошові
кошти, ОСОБА_5 передав їх своєму водію ОСОБА_6., якому достовірно не було
відомо про факт передачі хабара ОСОБА_7 ОСОБА_2. Через нетривалий час після
цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані співробітниками УБОЗ ГУ МВС України у
м. Києві, а при огляді місця події у останнього виявлено та вилучено 5000
доларів США.

Слідство вважаючи що, ОСОБА_2.,
перебуваючи на волі, буде перешкоджати встановленню істини у справі,
намагатиметься ухилитися від слідства та суду і від виконання процесуальних
рішень, а також продовжуватиме злочинну діяльність, оскільки раніше вже був
притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 368 ч.1 КК України, порушує
питання про обрання відносно ОСОБА_2. запобіжний захід у вигляді взяття під
варту.

Постановою Печерського районного
суду м. Києва від 17.07.2008 року в задоволенні обрання такого запобіжного
заходу відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 22.07.2008 року вказана постанова суду скасована, а справа направлена на
новий судовий розгляд.

Вивчивши матеріали кримінальної
справи, допитавши підозрюваного, вислухавши думку слідчого, прокурора та
адвоката, суд прийшов до наступного.

Виходячи зі
змісту ст. 155 КПК України взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом,
у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші
запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити
виконання підозрюваним процесуальних обов'язків, що випливають із ч.2 ст. 148
КПК України, і його належної поведінки.

Тяжкість злочину
при відсутності інших підстав не може бути підставою для обрання міри
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Враховуючи
обставини вчинення дій, в яких підозрюється ОСОБА_2. оцінюючи надані матеріали,
його вік, стан здоров'я, сімейний стан, те що він має постійне місце
проживання, вважаю, що у відношенні останнього нема достатніх підстав для
обрання такої міри запобіжного заходу як взяття під варту, оскільки із
матеріалів кримінальної справи та подання не вбачаються данні із яких можливо
зробити висновок, що ОСОБА_2. перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства
і суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальній справі та забезпеченню
виконанню процесуальних дій.

При цьому, судом
також враховується та обставина, що вчинення інкримінованого ОСОБА_2
злочину тісно пов'язане з виконанням ним
своїх службових обов'язків, але даних на підтвердження того, що останнім свій
статус буде використатись з метою ухилення від слідства та суду або від
виконання процесуальних дій із матеріалів кримінальної справи та подання не
вбачається та не наведено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 148, 149,150, 151, 156, 165-2, 165-3 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання
залишити без задоволення.

. В
обранні ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - відмовити.

На
постанову судді до апеляційного суду протягом трьох діб з дня її винесення може
бути подана апеляція.

Суддя