Провадження № 1-кс/127/6530/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді Олійника О.М.,

при секретарі Заселян І.В.,

за участю прокурора Мельниченка В.М.,

слідчого Панчук М.М.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання щодо підозрюваного:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України,

Працюючого оператором ТОВ «Авіс», ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання щодо підозрюваного ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 90004289 від 05.11.2013р. Досудовим розслідуванням ОСОБА_2 підозрюється в тому, що згідно виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниці № 2-4268/11 від 27.10.2011 про стягнення аліментів, ОСОБА_2, повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? усіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2011 до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_2 не бажаючи виконувати рішення суду щодо виплати встановлених аліментів на утримання дитини, а також не бажаючи виконувати свої батьківські обовязки передбачені Законом України щодо утримання малолітньої дитини, почав злісно ухилятися від сплати аліментів, що виражалося у відмові надавати кошти, чи інші матеріальні блага, при цьому працюючи в ТОВ «Авіс» та отримуючи заробітну плату, про своє місце роботи не повідомляв державного виконавця та на його виклики без поважних причин не зявлявся.

Також ОСОБА_2 усвідомлюючи, що він має сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує матеріальної допомоги, свідомо не приймає ніяких мір, щоб надати дитині матеріальні кошти для її повноцінного життя та всебічного розвитку.

В результаті несплати аліментів громадянина ОСОБА_2 утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 30088222 станом на 01.11.2013 складає 16 078, 22 гривень.

Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_2 вчинив злочин невеликої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або виправними роботами на строк до одного року, або обмеження волі на строк до двох років та свою вину у вчиненому злочині не визнає, а також ухилявся від сплати аліментів на протязі 2 років, на виклики державних виконавців до державної виконавчої служби не зявлявся, слідчий просить обрати відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Прокурор клопотання слідчого підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_1 не заперечували щодо застосування відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Під час розгляду даного клопотання судом було зясовано, що підозрюваний ОСОБА_2 має постійне місце проживання. Крім того, суд враховує вік підозрюваного, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення невеликої тяжкості передбаченого ст. 164 ч.1 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи те, що найбільш мяким запобіжним заходом є особисте зобовязання, а також те, що прокурором було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд дійшов до висновку, що дане клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі і може запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання строком на два місяці.

Покласти на ОСОБА_2 наступні обовязки: прибувати до слідчого по першому виклику до службової особи на визначений нею час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала про застосування особистого зобовязання ОСОБА_2 діє шістдесят днів, починаючи з 22.11.2013 року.

У разі не виконання ОСОБА_2 покладених на нього обовязків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: