Справа № 309/1245/13-к
Провадження № 1-кп/309/92/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2013 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: Кемінь В.Д.

при секретарі: Орос В.М.

з участю прокурора: Молнар М.П.

захисника ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 120 0348 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 27 грудня 2012 року , близько 18 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «NISSAN PRIMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Незалежності в с. Горінчево , Хустського району в напрямку села Іза, порушуючи п. 1.10 ПДР України щодо дотримання інтервалу під час руху, та порушуючи п.13.3 ПДР України, яким визначено порядок обгону, обїзду перешкоди із дотриманням безпечного інтервалу, біля магазину «Будівельних матеріалів», не впорався з керуванням автомобіля та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5, що рухався на зустріч автомобілю по краю проїзної частини дороги. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: лінійного перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під мякі оболонки мозку, дрібно крапкових крововиливів в речовину головного мозку; садна : чола зліва, лівої акулової ділянки, середньої третини правої гомілки по передньобоковій поверхні, від яких по дорозі в лікарню в кареті швидкої медичної допомоги помер.

Окрім цього, ОСОБА_2 27 грудня 2012 року близько 18 години 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по вулиці Незалежності в с. Горінчево , Хустського району в напрямку села Іза, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобовязують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, після скоєння даного наїзду, з місця події втік, чим грубо порушив вимоги п.2.10 ПДР України, залишив без допомоги у небезпечному для життя стані травмованого ОСОБА_5 та не надав йому допомогу, не доставив його у

медичний заклад, хоча мав таку реальну змогу, чим залишив потерпілого у безпорадному, небезпечному для його життя становищі. Внаслідок вказаної ДТП потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які були несумісними з життям.

По сукупності ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, за які передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст.286 КК України визнав у повному обсязі, в своїх поясненнях зазначив, що обставини про вказану в обвинуваченні ДТП він виклав у своїх показах під час допиту органами досудового слідства. Дійсно, 27.12.2012 року під час керування вище вказаним транспортним засобом в с. Горінчево по вул. Незалежності, Хустського району він через погані погодні умови, повязані з поганою видимістю, допустив наїзд на пішохода, що рухався по краю проїзної частини дороги. Відчувши стук в крайню праву сторону лобового скла на його автомобілі, зупинився. Коли відкрив двері автомобіля, то почув як позаду за декілька метрів на нього хтось кричить нецензурними словами, тому він, перелякавшись, поїхав далі. Через деякий час працівниками міліції його було повідомлено, що він зробив ДТП та смертельно травмував пішохода ОСОБА_5 На даний час ним повністю відшкодовано завдані матеріальні та моральні збитки, які просила стягнути потерпіла у своїй позовній заяві. Просив суд суворо його не карати, обіцяє у майбутньому не допускати таких порушень і просив надати йому можливість залишатися на волі та здійснювати трудову діяльність.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що своїми діями, повязаними з порушеннями ПДР України, 27.12.2012 р. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по вулиці Незалежності в с. Горінчево, Хустського району в напрямку села Іза, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.135 КК України, тобто завідомо залишивши без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний стан та передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Потерпіла у справі ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні подали письмову заяву про те, що обвинувачений ОСОБА_2 повністю відшкодував їм матеріальну та моральну шкоду, визначену у позовній заяві, поданій до матеріалів кримінального провадження. Жодних претензій до обвинуваченого з приводу ДТП, що сталася 27.12.2012 р. по вулиці Незалежності в с. Горінчево, Хустського району вони не мають. Потерпіла ОСОБА_3 не надавала додаткових пояснень та доповнень до показів, наданих під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню. Заявлений цивільний позов потерпіла та ї представник просили залишити без розгляду. Питання призначення покарання обвинуваченому залишили на вирішення суду.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує обставини, які помякшують покарання визнав вину та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, повністю в добровільному порядку відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду. По місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання і приходить до висновку про можливість

призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі, заявлений потерпілою, слід залишити без розгляду на прохання самої потерпілої та її представника, які подали в судовому засіданні таку заяву з інформацією про відшкодування обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди.

Речовий доказ по справі тампон з речовиною червоно-бурого кольору, вилучений з місця пригоди знищити.

Транспортний засіб автомобіль марки «NISSAN PRIMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу залишити в розпорядженні та користуванні власника ОСОБА_6

У кримінальному провадженні відомості про судові витрати відсутні.

На підставі наведенного, та керуючись ст. ст. 349 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_2 за предявленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на два роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_2 до відбуття покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування основного покарання із встановленням іспитового строку на 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

Речовий доказ по справі, зазначений в постанові слідчого від 23.03.2013 р. (а.с. матеріалів кримінального провадження 79) - тампон з речовиною червоно-бурого кольору, вилучений з місця пригоди знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обрані ухвалою слідчого судді від 29.12.2012 р. (а.с. матеріалів кримінального провадження 54) - у вигляді заборони на користування, розпорядження та відчуження транспортного засобу «NISSAN PRIMERA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання обраний ухвалою слідчого судді від 13.03.2012 р. (а.с матеріалів кримінального провадження 130) скасувати.

Транспортний засіб, автомобіль марки - «NISSAN PRIMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу залишити в розпорядженні та користуванні власника ОСОБА_6.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_7

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_7