ЄУН 331/1364/15-к
Провадження № 1-кп/331/154/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«18» березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованої, сімейний стан одружена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка має судимості:
- 16.02.1994 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України (1961 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 14 КК України лікування від наркоманії; звільнена 11.12.1995 року за відбуттям строку покарання;
- 05.06.1997 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України (1961 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України застосовано випробувальний термін строком на 1 рік;
- 16.11.1998 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. ст. 42, 43 КК України (1961 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнена 13.12.2000 року за відбуттям строку покарання;
- 15.09.2005 року постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звільнена від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію»;
- 10.11.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 01.06.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. ст. 69, 71, 72 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та штрафу в сумі 850 гривень;
- 17.12.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 850 гривень; ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2014 року несплачена сума штрафу замінена на 50 годин громадських робіт; знята з обліку 04.02.2015 року за відбуттям покарання;
- 06.05.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт; знята з обліку КВІ 20.08.2014 року за відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не стала, належних висновків не зробила та знову вчинила аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 04 лютого 2015 року, о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Ашан», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 1-Б, діючи з корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгівельних полиць майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме:
- упаковку кави «Якобс» вагою 140 гр., вартістю 66 гривень 47 копійок (без врахування ПДВ);
- жіночі труси в кількості 1 шт., вартістю 23 гривні 20 копійок (без врахування ПДВ);
- жіночі труси в кількості 2 шт., вартістю 17 гривень 00 копійок за 1 шт. на загальну суму 34 гривні 00 копійок (без врахування ПДВ), а всього викрала майна на загальну суму 123 гривні 67 копійок (без врахування ПДВ), чим заподіяла ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальну шкоду на вказану суму.
Вищевказане майно ОСОБА_4 сховала під куртку, після чого вийшла з торгового залу через касу гіпермаркету, не оплативши вищевказаний товар.
Однак, ОСОБА_4 не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки, була зупинена співробітниками служби охорони ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» та запрошена до службового приміщення, де по приїзду співробітників міліції, був проведений огляд, в ході якого, вищевказаний товар супермаркету, був вилучений.
Так, ОСОБА_4 , намагалася заподіяти ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальний збиток на загальну суму 123 гривні 67 копійок (без врахування ПДВ).
Таким чином, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення свого умислу до кінця, проте, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, повністю визнала, у вчиненому щиро розкаялася та пояснила суду, що 04 лютого 2015 року, о 14 годині 50 хвилин вона прийшла до гіпермаркету «Ашан», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 1-Б, з метою подивитися на асортимент товару. Пересуваючись серед прилавків вказаного магазину, вона вирішила викрасти каву та жіночі труси. Взявши з торгівельної полиці пачку кави та, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, вона поклала її собі під куртку. Далі, взяла з торгівельної полиці три пари жіночих трусів та, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, поклала їх собі до лівої кишені своєї куртки, після чого пройшла вздовж каси, не оплативши вищевказаний товар. За периметром торгівельного залу, вона була зупинена службою безпеки гіпермаркету та запрошена до службової кімнати, де по приїзду співробітників міліції добровільно видала викрадений товар.
Окрім цього, вказала, що їй дуже соромно за вчинене, вона усвідомила свою протиправну поведінку, зробила для себе відповідні висновки та зобов`язалася в подальшому не вчиняти подібні дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченої.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачена ОСОБА_4 має судимості за вчинення корисливих злочинів, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинила злочин середньої тяжкості, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, офіційно не працевлаштована, проте має джерело прибутку працюючи нянькою за наймом, одружена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, перебуває на диспансерному обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», на диспансерному обліку в інших спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає те, що вона вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяла встановленню істини у справі, усунула заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілій особі не завдано, усвідомила свою протиправну поведінку, зробила відповідні висновки.
Обставин, які обтяжують вину обвинуваченій суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченою суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, оскільки викрадене майно повернуто власнику, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються її діяння із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування, призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає, покладені на неї обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази:
- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD-диск, що містить відеозапис вчинення крадіжки в приміщенні гіпермаркету «Ашан», який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 27-28);
- кава «Якобз», три пари жіночих трусів, які передані на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» залишити у законного власника за належністю (а.п. 32-33).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1