АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретері ОСОБА_5

17 лютого 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000050 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, яка раніше не судима, працюючої провідним інженером з питань охорони праці КЗ Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром ДОР, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_6 .

В апеляції прокурор прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська просить вирок суду змінити, виключивши посилання суду про обернення грошових коштів у сумі 6000 грн, в дохід держави в порядку застосування спеціальної конфіскації та повернути грошові кошті у сумі 6000 грн, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження їх законному володільцю ОСОБА_8 . Вважає рішення суду у цій частині помилковим, так як відповідно до ч.4 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок за ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю щодо організації та контролю за охороною праці на підприємствах, організаціях та установах будь-якої форми власності строком на 1 рік, а також зі спеціальною конфіскацією. На підставі ст.ст. 75,76 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного їй основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_6 визнана винною за те що вона обіймаючи посаду провідного інженера з питань охорони праці у відповідності до наказу №29 від 22.03.2000р головного лікаря КЗ Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром ДОР. та згідно з посадовою інструкцією здійснювала покладанні на неї обов`язки по оперативно-методичному керівництву всією роботою з охорони праці. 13 жовтня 2014р до ОСОБА_6 , як провідного інженера з питань охорони праці звернувся ОСОБА_8 з метою одержання актів перевірки технічного стану зовнішніх протипожежних джерел, Актів здачі-приймання робіт ВАТ Диса-2ДА, де ОСОБА_6 повідомила йому, що зазначені документи він зможе отримати лише за умови надання їй особисто неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 6000грн. Тим самим ОСОБА_6 створила умови, за яких ОСОБА_8 з метою запобігання настання для себе та ВАТ Диса-2ДА негативних наслідків був змушений погодитися виконати вимогу ОСОБА_6 щодо передачі їй грошей.

14 жовтня 2014 року о 12-15 год, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі КЗ Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром Дніпропетровської обласної ради, який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна,17, будучи службовою особою, ОСОБА_6 отримала від працівника ВАТ Диса-2ДА ОСОБА_8 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 6 000 грн за надання йому підписаних нею та заступником головного лікаря з технічних питань ОСОБА_9 оригіналів актів перевірки технічного стану зовнішніх проти пожарних джерел. Одразу після чого вона була затримана працівниками міліції.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляцію прокурора та просив задовольнити її в повному обсязі

Обвинувачена ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення апеляції прокурора.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, пояснення обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, підлягає, задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання, за заявою обвинуваченої ОСОБА_6 та згодою інших учасників процесу, кримінальне провадження було розглянуто за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, так як, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація її дій за ч. 3 ст. 368 КК України у апеляційній скарзі прокурором, а також ніким з учасників процесу не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів прокурора про безпідставне звернення в дохід держави грошових коштів в сумі 6000 грн. які були отримані обвинуваченою як неправомірна вигода від ОСОБА_8 є слушними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, гр. ОСОБА_8 надав для огляду співробітникам міліції грошові кошти в сумі 6000 грн, тобто суму яку з нього вимагала гр-ка ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди, про що працівниками міліції був складаний протокол огляду, помітки та вручення грошових купюр від 14.10.2014р (т.1а.п.35). Зазначена слідча дія була проведена під час досудового розслідування з дотриманням чинного кримінального процесуального закону. Надалі зазначені грошові кошти були вилучені у гр-ки ОСОБА_6 які вона отримала від ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди та постановою слідчого були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження (т.1а.п.75-76,78)

Отже, як вірно зазначив у своїй апеляційні скарзі прокурор, грошові кошти в сумі 6000 грн, належали ОСОБА_8 , а тому вони, у відповідності до ч. 4 ст. 96-2 КК України, підлягають поверненню власнику (законному володільцю).

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність обернення грошових коштів в сумі 6000грн в дохід держави, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, з вказівкою на те що грошові кошти приєднані в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження підлягають поверненню власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407,408 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 змінити. Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про обернення в дохід держави в порядку застосування спеціальної конфіскації грошових коштів в сумі 6 000 гривень.

Грошові кошти у сумі 6 000 гр, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

В іншій частині вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Апеляції прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська задовольнити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення їй копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3