Справа №1-53/2007р.
ВИРОК

ім'ям УКРАЇНИ

4 травня 2007
року Корюківський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Крапивного В.І.,

при секретарі - Осипенко Л.І.,

з участю
прокурора - Кузюри А.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1,
українця, освіта професійно-технічна, неодруженого, але має одну неповнолітню
дитину, військовозобов'язаного, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст.
89 КК України, громадянина України,

за ст.ст. 296
ч.1,122 ч.1,129 ч.1 КК України, -

встановив:

22 січня 2007 року близько 1-ї год. ночі підсудний,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прийшов до будинку ОСОБА_2. в АДРЕСА_2, де
з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно
почав безпричинно стукати у двері, а коли ОСОБА_2
відкрив двері, то підсудний почав ображати його непристойними брутальними
словами, декілька разів ударив його в обличчя.

Заштовхавши ОСОБА_2 в будинок, підсудний продовжував його
бити, наносив удари стільцем по різних частинах тіла, вдвох вони падали на
ґанок та на підлогу, внаслідок чого потерпілому були заподіяні середньої
тяжкості тілесні ушкодження у вигляді вивиху голівки лівої плечової кістки з
відривом великого бугра.

Зваливши потерпілого ОСОБА_2на підлогу, підсудний сів
зверху на нього, стягнув з ліжка простирадло, накинув його на голову та шию
потерпілому і з погрозами вбивства почав душити його, однак потерпілому вдалося
скинути підсудного з себе і втекти з будинку та звернутися за допомогою, після
чого підсудний був затриманий.

Як у ході досудового слідства, так і в судовому засіданні
підсудний вину свою визнав частково, у скоєному розкаявся, вибачився перед потерпілим
і пояснив, що пізно ввечері 22.01.2007р. після вживання спиртних напоїв на
святкуванні дня народження у своєї сестри він у нетверезому стані пішов додому,
але заблукав на кладовищі. Помітивши світло у вікні якогось будинку, він пішов
туди і почав стукати у двері, щоб зорієнтуватись, де він знаходиться. Коли йому
відкрили двері, то між ним та господарем виникла словесна перепалка із-за того,
що вже пізня ніч. Оскільки підсудний був дуже п'яний, то декілька разів ударив
потерпілого в обличчя, вони почали боротися і таким чином потрапили в будинок,
де впали на підлогу. Бійка продовжилася в кімнатах будинку, однак підсудний
стверджує, що стільцем потерпілого не бив. Коли вони впали на підлогу поряд з
ліжком, то підсудний стягнув з ліжка простирадло, витер кров на своєму обличчі
і кинув простирадло на обличчя потерпілого. Підсудний стверджує, що вбивством
потерпілому не погрожував і не душив його простирадлом. Коли ж потерпілий
вирвався від нього і заявив, що викличе міліцію, то підсудний сказав, що йому
все одно і ліг на ліжко чекати приїзду працівників міліції. Через деякий час
його розбудив

дільничний
інспектор міліції і вдягнув йому на руки наручники. Вину свою підсудний визнає
лише в частині скоєння хуліганства по відношенню до потерпілого, а в частині
заподіяння йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості та погрози вбивством вини
своєї він не визнає. При цьому підсудний просить суворо не карати його і не
позбавляти волі.

Окрім часткового визнання своєї вини самим підсудним, його вина
підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2
С.В. показав,
що близько 1-ї год. ночі
22.01.2007р. він готувався лягати спати, світло горіло в усіх кімнатах, коли
почув стукіт у двері. Він вийшов у веранду і почув голос підсудного, якого він
добре знав. ОСОБА_2 відкрив
йому двері, однак ОСОБА_1,
нічого не кажучи, вдарив його кулаком в обличчя. Втримавшись на ногах, він
почав виштовхувати підсудного з веранди, але той продовжував битись, схопив
його за руку і різко потягнув до себе. Вони впали, при цьому потерпілий відчув
нестерпний біль у лівому передпліччі, рука відмовилась працювати. Брутально
лаючись, підсудний продовжував його бити, при цьому вони зайшли в будинок, де
підсудний схопив стілець і вдарив ним його по спині та голові, від чого він на
деякий час втратив свідомість. Схопившись з підлоги, ОСОБА_2 побіг у другу
кімнату, сів на ліжко, але підсудний знову наздогнав його, вдарив стільцем у
обличчя, звалив його спочатку на ліжко, а потім на підлогу, сів на нього
зверху, стягнув з ліжка простирадло, намотав його на голову і шию потерпілому
та з криками, що вб'є і задушить його, почав душити простирадлом. Потерпілий
реально сприйняв цю погрозу і, відштовхуючись здоровою рукою та ногами, скинув
підсудного з себе і зміг втекти з будинку. Спочатку він прибіг до сусіда, а
потім до дільничного інспектора ОСОБА_3, який також проживав неподалік.
Дільничний викликав „швидку допомогу", після чого разом з понятими пішов
до будинку потерпілого, де затримав підсудного, який п'яний спав на ліжку.
Потерпілому була надана невідкладна допомога, а вранці його відправили до
Корюківської райлікарні, де наклали гіпс на весь тулуб. З гіпсом він проходив
півтора місяця, йому допомагали сторонні люди, а підсудний жодного разу навіть
не поцікавився його здоров'ям та не надав ніякої допомоги. На даний час він не
ставить питання про відшкодування йому завданої матеріальної та моральної
шкоди, однак, якщо підсудний навіть після розгляду справи судом не відшкодує
її, то він буде змушений звертатися до суду з позовом у порядку цивільного
судочинства. Потерпілий просить не позбавляти підсудного волі, а призначити
йому інше менш суворе покарання.

Допитані як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були понятими
при огляді будинку потерпілого, показали, що коли близько 3-ї год. ночі
22.01.2007р. їх запросив дільничний інспектор до будинку ОСОБА_2, то вони бачили
потерпілого, обличчя якого було все в крові, він тримався за ліву руку, яка
безпорадно звисала з плеча, на дверях будинку, на стінах, на підлозі, на ліжку,
на ковдрі, на простирадлі були плями крові. Речі в будинку були розкидані, один
стілець та будильник були розбиті, телевізор валявся на підлозі. У їх
присутності на питання дільничного підсудний, який лежав на ліжку в наручниках,
пояснював, що нічого не пам'ятає. Він був у п'яному стані і ледве стояв на
ногах і хитався, коли його підвели з ліжка.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що близько 1 год. 15-20 хв. ночі в
лікарню зателефонував дільничний інспектор ОСОБА_3 і викликав „швидку
допомогу". Він, як фельдшер „швидкої допомоги", негайно виїхав на виклик.
У будинку ОСОБА_3а знаходився ОСОБА_2,
обличчя якого було дуже побите, на голові була гематома, він тримався за
ліву руку, яка звисала з тулуба. Надавши йому невідкладну допомогу, вони всі
поїхали до його будинку, де знаходився підсудний. До будинку ОСОБА_6 не
заходив, потім доставив потерпілого до дільничної лікарні, а вранці, після
огляду лікарем, ОСОБА_2відправили до районної лікарні.

Також вина підсудного підтверджується заявою потерпілого
та рапортами працівників міліції (а.с.8-10), протоколом огляду місця події про
те, що в будинку ОСОБА_2на вхідних дверях є бурі п'ятна, схожі на кров, такі ж
п'ятна виявлені на шафі, на підлозі кімнати хаотично розкидана постільна
білизна, простирадло скручене, все в плямах крові, від нього відірваний шматок,
телевізор знаходиться на підлозі, один дерев'яний стілець поламаний, ліжко
здвинуте посеред кімнати, з нього звисає скручена

ковдра (а.с.11),
актом судово-медичного обстеження № 039 та висновком експерта (експертиза живої
особи) № 048 про те, що у потерпілого виявлені тілесні ушкодження - вивих
головки лівої плечової кістки з відривом великого бугра, що відноситься до
тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу
здоров'я, а також множинні крововиливи та садна обличчя, забій м'яких тканин
обличчя, які утворилися в ніч з 21 на 22.01.2007р. в результаті ударних дій
твердих тупих предметів або при ударах об такі; вивих голівки лівої плечової
кістки з відривом великого бугра, найбільш вірогідно, утворився в результаті
падіння на площину на витягнуту ліву руку, решта легких тілесних ушкоджень
утворилися від множинних ударів твердими тупими предметами (а.с.17, 28),
протоколом очної ставки між підсудним та потерпілим (а.с.35), висновком
наркологічної експертизи про те, що підсудний має психічні та поведінкові
розлади внаслідок зловживання алкоголем, синдромом залежності від алкоголю,
потребує примусового лікування, протипоказів для такого лікування не має
(а.с.56), які повністю відповідають вищевикладеним фактичним обставинам.

Таким чином, підсудний скоїв хуліганство, тобто грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, а також погрозу вбивством, тому за цими
епізодами дії підсудного вірно кваліфіковані органом досудового слідства за
ст.ст. 296 ч.1 та 129 ч.1 КК України.

Однак з кваліфікацією дій підсудного за ст. 122 ч.1 КК
України - умисне заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень,
суд не може погодитись, оскільки в ході судового слідства не знайшло свого
підтвердження дане обвинувачення, тому суд перекваліфіковує дії підсудного з
цієї статті на ст. 128 КК України - необережне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, так як з показань підсудного та потерпілого вбачається, що вони
неодноразово падали на ґанку та на підлогу в будинку, а згідно висновку
експерта вивих голівки лівої плечової кістки з відривом великого бугра,
найбільш вірогідно, утворився в результаті падіння на площину на витягнуту ліву
руку.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує характер і
ступінь тяжкості скоєних злочинів, конкретні обставини їх вчинення, наслідки
від скоєного злочину - тривалий розлад здоров'я потерпілого, особу підсудного,
який раніше був двічі судимий, однак його судимості погашені в установленому
законом порядку, він не притягувався до адміністративної відповідальності
протягом останнього року, скоїв злочини невеликої тяжкості, за місцем
проживання характеризується з негативного боку, має одну неповнолітню дитину,
працездатний, але ніде не працює, обтяжуючу його вину обставину - скоєння
злочину в стані алкогольного сп'яніння, пом'якшуючу його вину обставину - щире
каяття, прохання потерпілого не позбавляти підсудного волі, а також інші
обставини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підсудному слід призначити
покарання в межах санкції статей обвинувачення, які знайшли своє підтвердження
у ході судового слідства, - у виді обмеження волі на досить тривалий строк
шляхом часткового складання призначених покарань, однак при цьому суд вважає за
доцільне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням на досить тривалий іспитовий строк та з
покладенням на нього ряду обов'язків на час іспитового строку відповідно до ст.
76 КК України, в тому числі й пройти курс лікування від алкоголізму в умовах
лікувального закладу, бо його виправлення можливе і без ізоляції від
суспільства.

Запобіжний захід підсудному за таких обставин слід
залишити той же - підписку про невиїзд.

Речових доказів та судових витрат по справі немає,
цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.
323-324 КПК України, суд -

засудив:

Визнати ОСОБА_1 винним за ст.ст. 296 ч.1, 128 та 129 ч.1
КК України і призначити йому:

за ст. 296 ч.1 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

за ст. 128 КК
України - 2 (два) роки
обмеження волі;

за ст. 129 ч.1
КК України - 1 (один) рік
обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом
часткового складання призначених покарань остаточно до відбування
засудженому ОСОБА_1. призначити - 3 (три) роки обмеження волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_1 ст. 75 КК України і
звільнити його від відбування призначеного вироком суду покарання з
випробуванням на іспитовий строк - 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1. протягом
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання чи роботи, пройти курс лікування від алкоголізму.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1. залишити той же -
підписку про невиїзд.

На вирок суду протягом 15 діб з часу його проголошення
може бути подана апеляція.