Справа № 362/2762/14-к
Провадження № 1-кп/362/92/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2015 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
- 13.06.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні в ухиленні від відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю (керувати транспортними засобами) особою,засудженою до цього виду покарання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 13.06.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 389, ч. 1 ст. 164 КК України.
Згідно вироку Таращанського районного суду Київської області від 31 січня 2011 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
16.10.2012 року вказаний вирок надійшов до Васильківського районного підрозділу Фастівського МРВ КВІ управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для виконання в частині позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
05.12.2012 року ОСОБА_4 взято на облік вказаним підрозділом КВІ і йому, у відповідності зі ст.ст. 34,37 КВК України, роз`яснено, що він зобов`язаний додержуватись встановленого порядку та умов відбування покарання, не керувати транспортними засобами строком 3 роки, з`являтись за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
30.01.2014 року Фастівським МРВ КВІ управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області отримано відповідь ДАІ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області про те, що на ОСОБА_4 07.12.2013 року складено два адміністративні протоколи, а саме: протокол серії АГ2 №148645 за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та протокол серії АА2 №674071 за ч. 3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
13.12.2013 року постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення прав керувати всіма видами транспортних засобів терміном на 1 рік. Окрім цього, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, 14.12.2013 року на ОСОБА_4 рішенням начальника Васильківського ВДАІ накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Окрім цього, 05.12.2012 року ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю особою (керувати транспортними засобами), засудженого до цього виду покарання.
Крім того, 14.02.2014 року та 25.02.2014 року ОСОБА_4 не з`явився на виклик до кримінально-виконавчої інспекції, чим знов порушив вимоги ст. 34 ч. 1 КВК України.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2011 року ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 18.03.2011 року.

27.03.2013 року відділом Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_4 аліментів відповідно до вказаного вище рішення суду.

Однак, ОСОБА_4 , починаючи з 27.03.2013 року від сплати аліментів злісно ухиляється, кошти на утримання сина ОСОБА_6 не сплачує, будь-якої іншої допомоги ОСОБА_5 не надає, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, ніде не працює, участі у вихованні сина не приймає, в результаті чого в період з 18.03.2011 року по 01.06.2014 року допустив заборгованість на користь ОСОБА_5 , яка згідно довідки-розрахунку № 182/4 від 02.06.2014 року відділу Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ станом на 01.06.2014 року, складає 31200,00 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила проти призначення справи до судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти призначення справи до судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Під час підготовчого судового засідання у зазначеному кримінальному провадженні встановлено, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 зазначено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 164, ч. 1 ст. 389 КК України.

Зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме ч. 2 ст. 42 КПК України, відповідно до якої обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України. Тобто, особа набирає статусу обвинуваченого тільки після обвинувачення у відповідному процесуальному рішенні слідчого, затвердженого прокурором, - обвинувальному акті.

В обвинувальному акті зазначено, що вищезазначена особа підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а не обвинувачується, а тому обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, враховуючи наведене, суд вважає, що він підлягає поверненню прокурору.

Керуючись п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 42, п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000587 від 30.05.2014 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 389 КК України Васильківському міжрайонному прокурору Київської області.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки до 16 березня 2015 року.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовувались.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1