Справа № 1-4/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2011 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Крамаря В.М.

при секретарі Осадці М.Ю.

з участю прокурора Сливінського Р.М.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2; українця, громадянина України; освіта вища, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, безробітного, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого; на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5

в злочині, передбаченому ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_5, працюючи відповідно оперуповноваженим по боротьбі з незаконним обігом наркотиків КМ Козівського РВ управління МВС України в Тернопільській області та оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей КМ Козівського РВ управління МВС України в Тернопільській області і, будучи службовими особами, 14 січня 2009 року в смт. Козова перевищили владу та службові повноваження, вчинивши умисні дії, які явно виходили за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувались заподіянням істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого, а також насильством, болісними діями та діями, що ображали особисту гідність потерпілого.

Вказані дії ними були вчинені за таких обставин.

14 січня 2009 року близько 14 години ОСОБА_3 в приміщенні Козівського РВ УМВСУ зустрівся з ОСОБА_1, якого викликав у райвідділ міліції дільничний інспектор міліції ОСОБА_6 для дачі пояснень з приводу сімейного скандалу.

Далі ОСОБА_3 з метою проведення профілактичної бесіди попросив ОСОБА_7 після завершення ним перевірки відвести ОСОБА_1 в його службовий кабінет.

Після того, як ОСОБА_1 зайшов в кабінет №9, який розташований на другому поверсі приміщення райвідділу міліції, що в смт. Козова по вул. Січових Стрільців, 2, то ОСОБА_3 зачинив ключем двері кабінету на замок. Перебуваючи на одинці з ОСОБА_1, ОСОБА_3 почав розпитувати його про осіб, причетних до реалізації наркотичних засобів на території району. Однак ОСОБА_1 відповів, що з цього приводу йому нічого не відомо і він особисто до наркотичних засобів ніякого відношення не має. Тоді ОСОБА_3, принижуючи особисту честь та гідність ОСОБА_1, почав висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою, а потім, явно перевищуючи надані йому службові повноваження працівника правоохоронного органу, застосовував до нього фізичну силу, вдаривши ОСОБА_1 кулаком правої руки в область грудної клітки. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_1 впав зі стільця на підлогу. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, не даючи можливості потерпілому підвестись з підлоги, почав наносити ОСОБА_1 численні удари ногами в різні частини тіла, завдаючи тим самим йому фізичного болю і страждань.

Згодом через декілька хвилин ОСОБА_3 припинив побиття ОСОБА_1 і наказав йому підвестися з підлоги та сісти на стілець. Надалі ОСОБА_3 знову став вимагати від потерпілого надати йому відомості про осіб, причетних до реалізації наркотичних засобів. Не одержавши з цього приводу будь-яких відомостей, ОСОБА_3 ліктем своєї руки наніс потерпілому ОСОБА_1 близько 3-4 ударів по задній частині шиї.

В цей час в двері кабінету хтось постукав, і після того, як ОСОБА_3 відкрив двері, в приміщення кабінету зайшов старший оперуповноважений кримінальної міліції у справах дітей Козівського РВ УМВСУ, старший лейтенант міліції ОСОБА_5

Переслідуючи мету одержати незаконним шляхом відомості про осіб, причетних до реалізації наркотичних засобів, ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_4, принижуючи особисту честь та гідність ОСОБА_1, наказав йому підійти до столу, поставити на нього руки та нагнутись вперед. Після того як ОСОБА_1 виконав вимогу ОСОБА_3, останній, перевищуючи свої службові повноваження, наніс близько 4-5 ударів металевою трубою по сідницях та лівому стегні ОСОБА_1, завдаючи йому тим самим фізичного білю та страждань.

Надалі, таким самим чином, явно перевищуючи свої службові повноваження, ОСОБА_5, принижуючи особисту честь та гідність ОСОБА_1 та завдаючи йому фізичного болю і страждань, наніс близько 3-4 ударів металевою трубою по сідницях та лівому стегні ОСОБА_1, вимагаючи при цьому надати необхідні їм відомості.

Не одержавши бажаної інформації, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_1 стати біля стіни, а коли потерпілий виконав його вказівку, ОСОБА_3 схопив руками голову ОСОБА_1 і силою вдарив декілька раз головою потерпілого об стіну.

В подальшому, після того як ОСОБА_3 та ОСОБА_5 припинили побиття металевою трубою ОСОБА_1, ОСОБА_5 наніс удар ногою в спину ОСОБА_1, від якого той впав на підлогу. А далі ОСОБА_3, продовжуючи свої злочинні дії та вчиняючи фізичне насильство, в присутності ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_1 удари ногами в різні частини тіла, від яких потерпілий, знаходячись на підлозі, намагався закритись руками.

Побиття ОСОБА_1 вказаними працівниками міліції тривало приблизно 1 години і лише після того, як ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за вказівкою начальника СКР Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_8 виїхали в службових справах в один з населених пунктів району, гр. ОСОБА_1 зміг залишити приміщення Козівського РВ УМВСУ і уникнути подальшого побиття та приниження його особистої честі та гідності зі сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В результаті перевищення службових повноважень, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді 12 синяків (підшкірних крововиливів) на спині, правій половині грудей, обох плечах, обох сідницях та обох стегнах розмірами від 1,5 см. в діаметрі до 18х13,5 см., двох саден на правій гомілці розмірами 2,5х1,5 см. і 6х2 см. Припухлість (забій) мяких тканин у правій лобно-скроневій ділянці розмірами 4,5х2,5 см., які супроводжувались ознаками закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому 8-го ребра в ділянці розташування синця на правій передньо-боковій поверхні грудей на рівні 8-9 ребер, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Ступінь травматизації та характер вказаних вище тілесних ушкоджень, у відповідності до висновку експерта за № 48, характерні для побиття і могли утворитись внаслідок неодноразової дії тупих предметів і за наведених вище обставин.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину в скоєному злочині визнав частково. Пояснив, що 14 січня 2009 року близько 14 години в приміщенні Козівського РВ УМВСУ зустрівся з ОСОБА_1, якого викликав у райвідділ міліції дільничний інспектор міліції ОСОБА_6 З метою проведення профілактичної бесіди, попросив ОСОБА_7 після завершення ним перевірки відвести ОСОБА_1 в його службовий кабінет.

Після того, як ОСОБА_1 зайшов в його кабінет №9, який розташований на другому поверсі приміщення райвідділу міліції, що в смт. Козова по вул. Січових Стрільців, 2, він розпитував того про осіб, причетних до реалізації наркотичних засобів на території району. Однак ОСОБА_1 почав висловлювати невдоволення запитаннями, висловлювався в його сторону нецензурною лайкою. Тоді він не стримався і вдарив долонею руки декілька разів по обличчю ОСОБА_1, потім ногами копнув по сідницях. Після цього він продовжив розпитувати ОСОБА_1 про осіб, причетних до реалізації наркотичних засобів на території району і в кабінет зайшов ОСОБА_5, в присутності якого він продовжував бесіду з потерпілим. Згодом він вийшов з кабінету і з ним залишився ОСОБА_5 ОСОБА_9 деякий час, повернувшись до кабінету, він побачив там ОСОБА_4, який розпитував ОСОБА_1, про реалізацію наркотичних засобів на території району. Потім за вказівкою начальника СКР Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_8 він з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виїхали в службових справах в один з населених пунктів району, а ОСОБА_1 залишився в кабінеті. Коли повернулись до кабінету, в кабінеті ОСОБА_1 вже не було.

Підсудний ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав частково. Пояснив, що близько 14 години 14.01.2010 року він перебував в своєму службовому кабінеті №12, де займався оформленням документів, йому потрібен був дирокол і він пішов за ним до ОСОБА_3 в кабінет. Коли зайшов в кабінет, там за столом сиділи ОСОБА_3 та, як згодом зясувалось, ОСОБА_1 Він взяв дирокол і запитав в ОСОБА_1, хто той такий і що робить. ОСОБА_1 у відповідь на запитання почав висловлюватись в його сторону та в сторону ОСОБА_3 нецензурною лайкою. Він спробував словесно заспокоїти ОСОБА_1 однак, це не дало ніякого результату, після чого він того штовхнув руками в груди, від чого ОСОБА_1 вдарився головою об стіну. Однак ОСОБА_1 і надалі продовжував висловлювати своє невдоволення, проте вже в його адресу, після чого він долонею руки наніс ОСОБА_1 два чи три удари по обличчю. Потім ще недовго побув в кабінеті і пішов в свій кабінет, щоб хтось ще, зокрема ОСОБА_3, бив ОСОБА_1, не бачив.

Приблизно через 30 хвилин, він разом зі ОСОБА_3, ОСОБА_10 поїхав за вказівкою керівництва на виїзд в один з населених пунктів району.

Такі показання підсудних суд оцінює критично, їх покази спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що 14 січня 2009 року зранку перебував у квартирі свого батька ОСОБА_11, що в смт. Козова по вул. Грушевського 30/22. Близько 9.00 години він вийшов з квартири в магазин, щоб купити цигарки.

В підїзді будинку, де проживає його батько, він зустрів дільничного інспектора Гніздюха В., який попросив потерпілого пройти в Козівський РВ УМВСУ для дачі пояснень з приводу сімейного скандалу, який мав місце передодні між ним та батьком. Він погодився і пішов разом із вказаним працівником міліції. Це було близько 9.30-10.00 год.

В райвідділі міліції ОСОБА_6 відібрав в нього пояснення з приводу скандалу, який виник між ним та його батьком 8 чи 9 січня 2009 року, та склав протокол про вчинення потерпілим адміністративного проступку.

Дальше йому прийшлось деякий час чекати, щоб начальник міліції підписав ще якісь документи з цього приводу.

Коли він стояв перед центральним входом в РВ міліції і чекав на ОСОБА_6, з приміщення райвідділу міліції вийшов ОСОБА_3, і запитав, чого він стоїть. Він відповів, що чекає на дільничного інспектора Гніздюха В.П., після чого ОСОБА_3 нічого не сказавши, знову зайшов у райвідділ міліції.

Через хвилин 15-20 ОСОБА_3 повернувся разом з ОСОБА_6, і сказав, щоб ОСОБА_6 завів його в службовий кабінет ОСОБА_3 для бесіди.

Після цього він в супроводі ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 повернувся в РВ міліції, і в подальшому піднялись на другий поверх. Дальше він разом зі ОСОБА_3 зайшов в кабінет, що розташований в кінці коридору з правої сторони. Вони сіли за стіл і ОСОБА_3 запитав в нього, де «зелень». Не зрозумівши запитання, він перепитав, що саме має на увазі ОСОБА_3 під словом «зелень». На що ОСОБА_3 відповів, що він має на увазі наркотичні засоби.

Оскільки він ніколи не вживав наркотичні засоби і не мав ніколи з ними справи, то сказав, що не розуміє, про що той запитує. Після цього ОСОБА_3 відповів, що з цього приводу на нього є інформація. Дальше ОСОБА_3 почав запитувати його, де хлопці беруть наркотичні засоби, і хто їх продає. Він відповів, що йому з цього приводу нічого не відомо.

Дальше ОСОБА_3 підвівся і наніс йому два удари кулаком в область грудної клітки. Від нанесених ударів потерпілий впав зі стільця на підлогу, після чого ОСОБА_3 наніс йому 3 чи 4 удари ногою в область лівого коліна. Дальше ОСОБА_3 підняв його, і допоміг сісти на стілець, і знову почав з ним вести розмову, зясовуючи, хто продає наркотичні засоби. Потерпілий постійно наполягав на тому, що йому з цього приводу нічого не відомо, після чого ОСОБА_3 підійшов до нього і ліктем руки наніс йому декілька ударів по шиї.

ОСОБА_9 деякий час в двері кабінету хтось постукав, і після того, як ОСОБА_3 відкрив двері, в приміщення кабінету зайшов, як згодом стало відомо ОСОБА_5 Останній запитав в ОСОБА_3, що той робить, на що той пояснив, що проводить з ним профілактичну бесіду.

ОСОБА_5 присів за стіл, а ОСОБА_3 підійшов до потерпілого й долонею руки наніс йому удар в область чола. При цьому ОСОБА_3 знову почав наполягати на тому, щоб він розповів все відоме йому з приводу незаконного продажу наркотичних засобів. Він продовжував наполягати на тому, що нічого не може розказати, оскільки будь-якого відношення до наркотичних засобів не має і йому з цього приводу нічого не відомо.

Після цього ОСОБА_3 вийшов з приміщення кабінету, і він залишився в кабінеті наодинці з ОСОБА_4, останній розпитував, що йому відомо з приводу реалізації наркотичних засобів.

Приблизно через 5-7 хв. повернувся ОСОБА_3, в руках тримав металеву трубу. Після цього ОСОБА_3 наказав йому встати зі стільця, підійти до стола, поставити руки на стіл і нагнутись. Коли він виконав вимогу, ОСОБА_3 почав наносити йому удари металевою трубою по сідницях. Загалом таких ударів він наніс близько чотирьох.

Дальше ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4, сказавши, що на деякий час вийде, а ОСОБА_5 щоб продовжував розмову. Після цього ОСОБА_5 взяв в руку металеву трубу, підійшов до столу, і почав наносити йому удари металевою трубою по лівій нозі від коліна до бедра. ОСОБА_5 наніс йому близько 5 ударів металевою трубою. Потім ОСОБА_5 поставив металеву трубу, і почав йому наносити удари руками в область грудної клітки, внаслідок чого він упав на землю, а дальше почав наносити удари ногами по його нижніх кінцівках.

Через деякий час повернувся ОСОБА_3, і наказав йому стати біля стіни, коли він виконав наказ той зловив потерпілого за голову руками, і вдарив об стіну задньою частиною голови. Після цього ОСОБА_3 ще наніс йому один удар своєю головою в ділянку лобної кістки.

ОСОБА_9 5-10 хв. зайшов ОСОБА_12 і сказав ОСОБА_13 і ОСОБА_4, щоб ті їхали на виклик.

ОСОБА_9 деякий час після того, як підсудні вийшли, він звернувся до ОСОБА_8 з приводу того, що його сильно болить ліва нога і біль є нестерпним. На що ОСОБА_8 сказав, що його взагалі не тримає, і він може іти додому.

На виході з райвідділу міліції йому сказали написати в журналі, що він претензій не має та проставити підпис. Оскільки він боявся, що його не випустять з міліції, він написав, що претензій не має і поставив свій підпис.

Коли вийшов з райвідділу міліції, відразу пішов додому. Після того, як вийшов з райвідділу міліції, він відчував біль практично по всьому тілі, в тому числі і в області грудної клітки, однак не придав цьому значення. Лише після обстеження в лікарні в нього було виявлено перелом ребра. По дорозі додому нікого з своїх знайомих він не зустрічав і з ніким не розмовляв. Так як його сильно боліла нога, що створювало йому певні незручності при ходьбі, додому він прийшов приблизно о 16 годині 30 хвилин. Вдома на той час були ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9 Вдома приліг на диван, однак головна біль та біль у нозі посилювалась й десь приблизна через 10-15 хвилин після того, як він прийшов додому, його батько по телефону викликав швидку. Після приїзду карети швидкої допомоги медичні працівники дали знеболююче і запропонували госпіталізувати його в лікарню, однак він від цього відмовився. Проте наступного дня нога ще більше набрякла, що супроводжувалось відчуттям болю, і він змушений був звернутись в Козівську ЦРКЛ за медичною допомогою.

Згодом на поверхні спортивної балонової куртки чорного кольору, в якій він був одягнутий, виявив сліди крові ОСОБА_3, оскільки, коли той наносив йому удари, ОСОБА_3 дещо пошкодив собі руку, внаслідок чого в подальшому забруднив куртку кровю при нанесені ударів.

Незважаючи на відшкодування йому підсудними шкоди в загальному розмірі 2500 доларів США, і що ним написано розписки про те, що він претензій до підсудних не має, у звязку із зміною стану здоровя, вважає, що підсудними шкода відшкодована йому не в повному розмірі.

Вищенаведені показання потерпілого суд визнає достовірними, такими, що відповідають дійсності, оскільки вони є послідовними, давались неодноразово на попередньому слідстві і в судовому засіданні, в тому числі на очних ставка з підсудними. Крім цього, показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків та іншими доказами.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 14.01.2009 року він перебував на службі в Козівському РВ УМВСУ, близько 9 години 30 хвилин він пішов за місцем проживання ОСОБА_1, який проживав в свого батька в смт. Козова по вул. Грушевського 30/22. В підїзді вказаного будинку він побачив ОСОБА_1 і запропонував тому пройти в приміщення Козівського РВ УМВСУ для дачі пояснень з приводу сімейного скандалу, який мав місце напередодні. Після цього вони разом пішли в Козівський РВ УМВСУ, в приміщені дільничних інспекторів, відібрав пояснення у ОСОБА_1 з приводу сімейного скандалу та склав протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 ОСОБА_17.

Зареєструвавши протокол в секретаріаті Козівського РВ УМВСУ, він разом з ОСОБА_1 пішов в Козівський районний суд для того, щоб суд розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, однак на той час нікого з суддів не було, і він після того, як залишив адмінматеріали в канцелярії суду, разом з потерпілим повернувся в Козівський РВ УМВСУ.

Біля входу в Козівський РВ УМВСУ вони зустріли ОСОБА_3, який на той час працював в Козівському РВ УМВСУ, і на прохання останнього, зареєструвавши ОСОБА_1 в книзі запрошених в Козівський РВ УМВСУ за ОСОБА_3, піднявся разом з ОСОБА_1 на другий поверх. В цей час з кабінету вийшов ОСОБА_3, і він залишив ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3, що відбувалось дальше, йому не відомо.

Впродовж всього періоду, починаючи з того часу, коли він зустрів ОСОБА_1 в приміщені житлового будинку, де останній проживає, і до того часу як той пішов разом з ОСОБА_3 в один з службових кабінетів, нічого незвичного в ході ОСОБА_1 він не помітив і жодних скарг на погане самопочуття та болі в різних ділянках тіла останній не висловлював.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що 14.01.2009 року о 9 годині ранку він заступив на службу в чергову частину разом з оперативним черговим Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_19 Десь близько 14 години чи 14 години 30 хвилин в приміщення райвідділу міліції зайшов дільничний інспектор Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_6, з яким зайшов також гр. ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_6 сказав йому, щоб він зареєстрував вказаного громадянина в книгу запрошених за о/у БНОН ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_6 разом з гр. ОСОБА_1 піднялись на другий поверх, де розташований кабінет ОСОБА_3, а свідок в свою чергу зробив власноручно відповідний запис в книзі запрошених.

О 15 годині 30 хвилин гр. ОСОБА_1 зійшов з другого поверху разом з начальником СКР Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_8 При цьому ОСОБА_8 сказав, щоб він випустив ОСОБА_1 На запитання чи є в ОСОБА_1 будь-які претензії до працівників міліції, останній відповів, що претензій немає, і в книзі запрошених власноручно зробив запис, що претензій немає. Після цього ОСОБА_1 вийшов з приміщення РВ міліції, а ОСОБА_8 піднявся на другий поверх, де розташований його службовий кабінет.

Нічого дивного в ході чи зовнішньому вигляді ОСОБА_1 після того, як той зійшов на перший поверх разом з ОСОБА_8, він не помітив. Одяг на ОСОБА_20 був охайний.

Свідок ОСОБА_19 дав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_18

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що 14 січня 2009 року він перебував на своєму робочому місці в Козівському РВ УМВСУ і займався виконанням покладених на нього обовязків. Приблизно близько 14 чи 15 години він зайшов в службовий кабінет начальника СКР для того, щоб погодити деякі документи. В приміщенні службового кабінету ОСОБА_8 побачив останнього, який сидів за столом і щось читав, а збоку біля нього, за сусіднім столом, сидів о/у БНОН Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_3 і розмовляв з невідомим свідкові молодим чоловіком, якому було близько 25 років.

Пробувши у кабінеті близько 1-2 хвилини та погодивши із ОСОБА_8 документи, він вийшов з кабінету і повернувся в кабінет №11.

ОСОБА_9 деякий час, коли він вийшов в коридор, ОСОБА_8 сказав йому збиратися і їхати в с. Денисів для того, щоб доставити жителя цього села в Козівський РВ УМВСУ. Після цього він разом зі ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 автомобілем останнього поїхали в с. Денисів.

Після того, як він разом з вказаними працівниками міліції повернувся в Козівський РВ УМВСУ, вони доповіли про виконану роботу, після чого він поїхав додому. Чим в подальшому займались ОСОБА_3 та ОСОБА_5, йому не відомо.

Нічого дивно в поведінці та в зовнішньому вигляді гр. ОСОБА_1 за час перебування в кабінеті ОСОБА_12 він не помітив.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що 14.01.2009 року, він перебував на навчально-екзаменаційній сесії КНУВС, що в м. Тернополі, по вул. Липова. Після закінчення навчальних пар, в другій половині дня він повернувся в смт. Козова, де в подальшому перебував в приміщені чергової частини Козівського РВ УМВСУ. Коли він виходив з Козівського РВ УМВСУ, на виході зустрівся з ОСОБА_1. Вказаний громадянин в присутності чергового робив відмітки в журналі запрошених чи доставлених. Нічого дивного в ході та зовнішньому вигляді ОСОБА_1 він не помітив.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 14.01.2009 року він до обіду займався виконанням покладених на нього обовязків дільничного інспектора Козівського РВ УМВСУ. Десь близько 15 чи 16 години він зайшов в службовий кабінет начальника СКР Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_8 В кабінеті він побачив ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Коли він зайшов у службовий кабінет, ОСОБА_8 сидів за столом, і щось писав. ОСОБА_3 ходив по кабінету й шукав якісь документи, а ОСОБА_1 сидів на кріслі за столом, ОСОБА_1 сидів на стільці. В його присутності працівники міліції фізичну силу чи психологічний тиск по відношенню до ОСОБА_1 не застосовували.

ОСОБА_8 сказав, щоб він нікуди не відлучався, оскільки потрібно буде поїхати в с. Денисів. Пробувши в кабінеті близько 2-3 хвилин, він вийшов на вулицю. ОСОБА_9 деякий час з приміщення Козівського РВ УМВСУ вийшли ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_21 і він разом з ними поїхав у вказаний населений пункт.

З с. Денисів вони повернулись близько 18 години, після чого він поїхав додому.

Судом взяті до уваги показання свідка ОСОБА_22, що дані ним під час досудового слідства, досліджені і оголошені в судовому засіданні, який пояснив, що з приводу подій, які мали місце 14 січня 2009 року за участю ОСОБА_1 в приміщені Козівського РВ УМВСУ, нічого пояснити не може, оскільки на той час свідок перебував не на службі і поза межами адміністративного будинку Козівського РВ УМВСУ (Том №3 а.с.24-28, а.с. 122-125).

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що в середині літа 2009 року, в суботній день, він на прохання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 привозив з м. Івано-Франківська - ОСОБА_1 в прокуратуру Козівського району.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 14.01.2009 року зранку він заступив на чергування відповідальним від керівництва, в складі слідчо-оперативної групи в Козівському РВ УМВСУ. Разом з ним в склад слідчо-оперативної групи також заступили ОСОБА_24, ОСОБА_25 Оперативним черговим по РВ заступив ОСОБА_19О, а його помічником - ОСОБА_18

До обіду він займався виконанням покладених на нього обовязків начальника СКР Козівського РВ УМВСУ і практично постійно перебував в своєму службовому кабінеті №9, який розташований на 2 поверсі Козівського РВ УМВСУ в кінці коридору. Проте час від час йому у справах доводилось виходити з свого службового приміщення до начальника райвідділу чи інших працівників.

Близько 14 години 14.01.2009 року, коли він зайшов в свій службовий кабінет, то побачив в ньому о/у БНОН Козівського РВ УМВСУ ОСОБА_3, який сидів і розмовляв з ОСОБА_1

Коли він зайшов, ОСОБА_3 сидів на стільчику за столом біля вікна (спиною до вікна), а гр. ОСОБА_1 сидів на стільці навпроти нього за столом. При цьому ОСОБА_1 сидів спиною до деревяної шафи та вхідних дверей. Будь-кого іншого з працівників міліції в цей час в приміщені службового кабінету не було.

Після того, як він зайшов в приміщення службового кабінету, він сів на стілець за свій робочий стіл, який розташований вздовж стіни з лівої сторони від вхідних дверей і почав працювати над справами. ОСОБА_9 другим столом, який прилягає до його робочого стола у формі літери «Т»один навпроти одного сиділи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 вів бесіду з ОСОБА_1 по лінії БНОН, а саме: зясовував в ОСОБА_1, що тому відомо з приводу реалізації наркотичних засобів на території Козівського району. Приблизно через 10 хвилин він пішов до начальника Козівського РВ УМВСУ. В його службовому кабінеті залишився ОСОБА_3 з ОСОБА_1, більше на той час в кабінеті нікого не було.

В той час, коли він сидів за своїм робочим столом, в приміщення службового кабінету №9 зайшов ОСОБА_5, однак він перебував в цьому кабінеті недовго, і через 1-2 хвилини вийшов з кабінету. Як йому здалось, він приходив за степлером чи дироколом.

В кабінеті начальника Козівського РВ УМВСУ він перебував близько 20-25 хвилин, коли він повернувся в свій кабінет, то в приміщенні були ОСОБА_3 та ОСОБА_1, кожен з них сидів на тому ж самому місці і між ними велась розмова.

Після того, як він повернувся від начальника, в приміщення кабінету зайшов ОСОБА_10 При цьому він сказав ОСОБА_13 та ОСОБА_10 щоб вони збиралися на виїзд в с. Денисів Козівського району. Після чого вони разом вийшли з кабінету і поїхали на виїзд, а ОСОБА_1 залишився в службовому кабінеті.

Чому ОСОБА_3 не вивів ОСОБА_1 з райвідділу, коли їхав на виїзд, сказати не може. Однак через 5 хвилин після того як ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_10І, поїхали на виїзд, ОСОБА_1 запитав його, чи можна піти додому, на що він відповів, що того не тримає. Після цього ОСОБА_1 зійшов до чергового на перший поверх, а він в свою чергу подзвонив до чергового, щоб того випустили.

Нічого незвичного в поведінці чи по вимові ОСОБА_1 після того, як він повернувся від начальника Козівського РВ УМВСУ в свій службовий кабінет, не помітив, той сидів і спокійно розмовляв з ОСОБА_3 Будь-якої фізичної сили в його присутності працівники міліції по відношенню до ОСОБА_1 не застосовували.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що з батьком ОСОБА_1 ОСОБА_11 близько 9 років проживає в цивільному шлюбі в квартирі останнього за адресою: смт. Козова, вул. Грушевського 30/22. 14 січня 2009 року близько 9 години ОСОБА_1 вийшов з приміщення вказаної вище квартири для того, щоб піти в магазин купити собі цигарки.

Після того як син її співмешканця ОСОБА_11 - ОСОБА_1 вийшов з квартири, він впродовж дня був відсутній досить тривалий час. Тривала відсутність ОСОБА_1 викликала занепокоєння, і вона зі своїм співмешканцем вже хотіли іти на пошуки. Вона неодноразово пропонувала ОСОБА_11Й звернутись в Козівський РВ УМВСУ, на що він заперечував, мотивуючи тим, що, можливо він затримався десь з знайомими. Близько 16 години чи 16 години 30 хвилин вона побачила ОСОБА_1, який йшов в напрямку будинку, де вона проживає з ОСОБА_11

ОСОБА_9 декілька хвилин ОСОБА_1 зайшов в квартиру, після чого ОСОБА_11 запитав в того, де останній був впродовж всього часу, на це ОСОБА_1 відповів, що був в міліції і йому дуже погано, після цих слів потерпілий пішов в сусідню кімнату де ліг на диван. В квартирі в цей час були присутні ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9 Під час розмови з ОСОБА_1 останній розповів, що перебував в приміщені Козівського РВ УМВСУ, де його побили працівники міліції.

Впродовж всієї розмови ОСОБА_1 постійно висловлював скарги на погане самопочуття та біль по всьому тілу, а тому за хвилин 15-20 після того, як останній прийшов додому, вони викликали карету швидкої допомоги.

ОСОБА_9 деякий час приїхали працівники швидкої допомоги, які надали першу невідкладну допомогу ОСОБА_1, однак від госпіталізації той відмовився, мотивуючи тим, що, якщо його стан погіршиться, то після цього він ляже в лікарню.

Дальше працівники швидкої допомоги поїхали, а ОСОБА_1 залишився в сусідній кімнаті, де в подальшому заснув.

Наступного дня гр. ОСОБА_1 сказав, що його сильно болить нога і голова, після чого разом з ОСОБА_11 пішли в Козівську ЦРКЛ, де його після обстеження було госпіталізовано в травматологічний відділ.

Також 15.01.2009 року, ОСОБА_11Й разом з ОСОБА_1 поїхали в м. Тернопіль на судово-медичну експертизу для проходження обстеження.

Також їй відомо, що в серпні 2009 року, коли ОСОБА_11 перебував на лікуванні в наркологічному відділенні Тернопільської обласної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_5М на відшкодування заподіяної шкоди відшкодував ОСОБА_1 1000 доларів США.

Свідок ОСОБА_11 дав пояснення, аналогічні по змісту поясненням свідка ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що 14.01.2009 року вона в обідній час разом з чоловіком ОСОБА_16 зайшла в гості до ОСОБА_11 та його співмешканки ОСОБА_14 На той час, коли вони перебували в гостях, то в квартирі був лише ОСОБА_11 його співмешканка ОСОБА_14, вона та ОСОБА_16, а також гр. ОСОБА_9 Сина гр. ОСОБА_11- ОСОБА_1 в цей час вдома не було. Ввечері ОСОБА_1 повернувся додому, при цьому було помітно, що він шкутильгає.

Після того, як ОСОБА_1 зайшов у квартиру, він відразу пішов у сусідню кімнату. ОСОБА_11 та ОСОБА_14 про щось розмовляли з потерпілим. Після цього приблизно за 15 хвилин ОСОБА_11 викликав до потерпілого швидку допомогу. ОСОБА_9 деякий час приїхали працівники швидкої допомоги і пішли в кімнату, де перебував ОСОБА_1 Через деякий час працівники швидкої допомоги вийшли з кімнати, де перебував гр. ОСОБА_1, і пішли на вихід з квартири.

Згодом їй стало відомо від ОСОБА_11 та ОСОБА_14, що під час розмови з ними та лікарями ОСОБА_1 повідомив, що близько обіду того в приміщені Козівського РВ УМВСУ побили працівниками міліції.

Хто саме з працівників міліції побив ОСОБА_1 і за яких обставин - їй не повідомили.

Свідок ОСОБА_9, дав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_15, окрім цього пояснив, що коли гр. ОСОБА_1 зняв з себе одяг до трусів, то на сідницях і на нозі були видні синяки.

Свідок ОСОБА_16, пояснив, що за час перебування в квартирі ОСОБА_11 14 січня 2009 року ОСОБА_1 не бачив, проте за цей час йому стало відомо, що ОСОБА_1 повернувся додому з приміщення Козівського РВ УМВСУ, де його побили 2 працівники міліції. Однак які саме працівники міліції - йому не відомо.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що він свідком подій, які мали місце 14.01.2009 року стосовно його брата ОСОБА_1 не був, однак в серпні 2009 року, коли ОСОБА_11 перебував на лікуванні в наркологічному відділенні Тернопільської обласної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_5М на відшкодування заподіяної шкоди відшкодував ОСОБА_1 1000 доларів США, про що написав розписку, в якій його брат розписався.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що десь приблизно в кінці листопада 2009 року він перебував в гаражі гр. ОСОБА_11, де здійснював ремонт свого автомобіля. Близько 12 години до гаражу підїхав легковий автомобіль марки ВАЗ і з нього вийшли 2 чоловіка. Один з цих чоловіків зайшов в гараж, після чого запитав, де ОСОБА_11, на що він покликав ОСОБА_11 Дальше останній разом з цими чоловіками вийшов з гаражу на вулицю, а він залишився всередині гаражу. Про що конкретно відбувалась розмова, сказати не може.

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що 14 січня 2009 року зранку о 9 годині він заступив на чергування в відділення швидкої допомоги Козівської ЦРКЛ. О 16 годині 40 хвилин у відділення швидкої допомоги поступило повідомлення від ОСОБА_11 з приводу того, що його сина було побито. При цьому відразу ніхто не уточняв, коли саме і за яких обставин було побито ОСОБА_1 Бригада швидкої допомоги відразу виїхала на виклик за адресою смт. Козова вул. Грушевського, 30/22, разом з ним поїхала фельдшер швидкої допомоги ОСОБА_29

Коли вони приїхали за викликом, то в квартирі в одній з кімнат, на дивані, вони побачили молодого хлопця віком близько 20-25 років. Під час спілкування з ним стало відомо, що його звати ОСОБА_1 і що в обідню пору цього дня в приміщені Козівського РВ УМВСУ того побили працівники міліції.

Після того, як він оглянув гр. ОСОБА_1, в того було виявлено значне садно на задній лівій половині стегна та лівій частині грудної клітки, а також синці на сідницях. При цьому впродовж всього часу, коли він оглядав гр. ОСОБА_1, той перебував в напівпритомному стані і постійно висловлював скарги на загальне самопочуття, головну біль та біль в ділянці лівого стегна. ОСОБА_1 пяний не був і запаху спиртного він від того не чув.

Після цього ОСОБА_1 було надано першу медичну допомогу і запропоновано проїхати в Козівську ЦРКЛ для госпіталізації. Однак ОСОБА_1 від госпіталізації відмовився.

Присутній при огляді гр. ОСОБА_1 - ОСОБА_11 повідомив, що, якщо стан сина погіршиться, то він обовязково зателефонує в відділення швидкої допомоги.

Після цього працівники швидкої допомоги вийшли з приміщення квартири, однак знову змушені були повернутись на прохання рідних ОСОБА_1 оскільки стан останнього знов погіршився. Надавши ОСОБА_1 медичну допомогу, бригада швидкої допомоги повернулась назад в Козівську ЦРКЛ.

Свідок ОСОБА_29, дала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_28, окрім цього, пояснила, що після того, як лікар ОСОБА_28 оглянув ОСОБА_1, лікар сказав, щоб вона зробила хворому маніпуляцію анальгін, дімідрол в/м. При цьому, коли ОСОБА_1 дещо приспустив штани та труси для того, щоб вона могла зробити укол, вона на сідницях останнього помітила декілька поперечних саден.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що 15 січня 2009 року близько 10 години в травматологічне відділення Козівського ЦРКЛ разом з батьком ОСОБА_11 звернувся ОСОБА_1 щодо отриманих останнім тілесних ушкоджень.

При огляді гр. ОСОБА_1 було виявлено наступні тілесні ушкодження: синці обох сідниць, обширний синець на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна, синець правого плеча, а також набряк (припухлість) лівого коліна.

Крім цього, ОСОБА_1 також висловлював скарги на легкий головний біль та незначну слабкість.

Після обстеження ОСОБА_1 було проведено рентгенографію грудної клітки, оскільки при огляді той також висловлював скарги на біль в правій половині грудної клітки, а також рентгенографію лівого колінного суглобу. Після цього останнього було госпіталізовано в травматологічне відділення Козівської ЦРКЛ.

При лікуванні хворого, на рентгенограмах колінного суглоба патології виявлено не було. Що стосується грудної клітки, то виникла підозра на перелом восьмого ребра справа.

Під час розмови з ОСОБА_1 зі слів останнього йому стало відомо, що 14.01.2009 року близько 15 години того в приміщені службового кабінету на другому поверсі Козівського РВ УМВСУ побили 2 працівники міліції, прізвищ яких ОСОБА_1 не знає.

Після цього про тілесні ушкодження кримінального характеру було повідомлено чергового Козівського РВ УМВСУ.

Протоколом допиту підсудного ОСОБА_4 (т. 3 а.с. 222-224), під час якого ОСОБА_5 пояснив, що близько 14 години 14.01.2010 року він перебував в своєму службовому кабінеті №12, де займався оформленням документів, почув якийсь шум, що лунав зі сторони сусідніх кабінетів під №9-№11, які розташовані на тому ж поверсі райвідділу міліції, що і його службовий кабінет. Згаданий вище шум за своїх характером був схожий на шум від падаючих предметів.

Коли він вийшов зі свого службового кабінету в коридор, то зрозумів, що вказаний вище гуркіт доносився з кабінету №9. Щоб зясувати в чому справа, він зайшов в цей кабінет і побачив, що біля стола на почіпках сидить невідомий йому на той час молодий чоловік віком близько 20-25 років, який закривався руками від ударів які йому наносив ногами ОСОБА_3 Як в подальшому зясувалось, це був ОСОБА_1 Тоді він спробував словесно заспокоїти ОСОБА_3, намагаючись при цьому відсторонити того від ОСОБА_1 Коли це йому вдалось, ОСОБА_1 почав висловлюватись в його сторону та в сторону ОСОБА_3 нецензурною лайкою. Він спробував словесно заспокоїти ОСОБА_1 однак, це не дало ніякого результату, після чого він того штовхнув руками в груди, від чого ОСОБА_1 вдарився головою об стіну. Однак ОСОБА_1 і надалі продовжував висловлювати своє невдоволення, проте вже в його адресу, після чого він долонею руки наніс ОСОБА_1 два чи три удари по обличчю.

Потім ОСОБА_3 наказав ОСОБА_1 стати біля столу і поставити руки на стіл. Коли ОСОБА_1 виконав його наказ, ОСОБА_3 почав металевою трубою наносити йому удари по сідницях та ногах. Обвинувачений ОСОБА_5 спробував знову словесно заспокоїти ОСОБА_3, проте той не реагував на його зауваження. Після цього він вийшов з приміщення кабінету. Що в подальшому відбувалось в кабінеті, де ОСОБА_3 залишився наодинці з ОСОБА_1, сказати не може, оскільки повернувся в свій службовий кабінет.

Приблизно через 30 хвилин він разом зі ОСОБА_3, ОСОБА_10 поїхав за вказівкою керівництва на виїзд в один з населених пунктів району.

Протоколом огляду місця події від 20 січня 2009 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_1, згідно якого встановлено, що побиття потерпілого ОСОБА_1 проводилось 14 січня 2009 року працівниками райвідділу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в службовому кабінеті №9 Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області (т. 1 а.с.24-25).

Висновком службової перевірки по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_1 працівниками Козівського РВ УМВС України в області від 27 січня 2009 року, згідно якого встановлено, що 14 січня 2009 року ОСОБА_1 працівниками Козівського РВ УМВС України в області оперуповноваженим БНОН лейтенантом міліції ОСОБА_3 та оперуповноваженим КМСД старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 безпідставно було спричинено тілесні ушкодження різного роду шляхом нанесення йому ударів руками, ногами, а в подальшому металевою трубою в різні частини тіла (т. 1 а.с.67-73).

При проведенні відтворення обстановки та обставин події 7 липня 2009 року /т.2 а.с. 90-105/, потерпілий ОСОБА_1 розповів та показав місце та обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень 14 січня 2009 року підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Дані, отримані під час проведення цієї слідчої дії, в деталях узгоджуються з показаннями потерпілого та свідків.

Висновком судово-медичної експертизи № 48 від 10 квітня 2009 року (т. 1 а.с. 222-228), встановлено, що потерпілому були заподіяні такі ушкодження: дванадцять синяків (підшкірних крововиливів) у різних ділянках тіла (на спині, правій половині грудей, обох плечах, обох сідницях та обох стегнах), розмірами від 1,5 см в діаметрі до 18x13,5 см; два садна на правій гомілці розмірами 2,5x1,5 см і 6x2 см; припухлості (забій) м'яких тканин у правій лобно-скроневій ділянці розмірами 4,5x2,5 см, які супроводжувались ознаками закритої черепно-мозкової травми у вигляді її найлегшої форми - струсу головного мозку, а також в ділянці лівого колінного суглобу з розвитком за клінічними даними після травматичного синовіїту (запалення внутрішніх оболонок) цього суглобу; закритий перелом правого 8-го ребра в ділянці розташування на правій передньо-боковій поверхні грудей.

Ступінь вираженості припухлості (набряку) м'яких тканин в ділянці ушкоджень, колір синяків та його зміни ("цвітіння"), наявність на саднах засохлих виступаючих кірочок з гіперемією шкіри по їхніх краях вказують на те, що всі вищеперераховані ушкодження утворились у ОСОБА_1 не більш як за три доби до моменту його судово-медичного огляду, тобто - цілком можливо 14 січня 2009 року.

Розташування ушкоджень у різних ділянках тіла (голова, груди, верхні та нижні кінцівки) і на різних їхніх поверхнях (бокових, задніх, передніх), ступінь травматизації та характер ушкоджень тощо у своєму поєднанні характерні для побиття, тобто нанесення окремих ударів тупими предметами з обмеженою та циліндричною поверхнями, до яких належать кулак, лікоть, ребро долоні, коліно, взута нога, металева труба, гумовий "міліцейський" кийок, палиця з циліндричною поверхнею тощо.

Не менш шести синяків на обох сідницях, задніх та задньо-зовнішніх поверхнях обох стегон заподіяні дією тупих предметів з травмуючою циліндричною поверхнею, до яких належить і металева труба та інші аналогічні предмети. На це вказують: видовжено-овальна форма синяків у зазначених ділянках тіла, їхні розміри від 5,5x3,5 см до 18x13,5 см та, - що особливо характерно, - смуги мало травматично зміненої шкіри вздовж центральної частини цих синяків розмірами до 7,5x2 см. Не виключено, що два синяки аналогічної форми та розмірів на зовнішніх поверхнях обох плечей також утворились від ударів тупими предметами циліндричної форми.

Усі виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження заподіяні неодноразовим впливом на його тіло тупих предметів, на що вказують їхня чисельність, локальна вогнищевість, морфологічна характеристика тощо

Синяк правої половини грудей на рівні 8-9 ребер по середньо-ключичній лінії разом із закритим переломом 8-го правого ребра в його передньо-боковій ділянці належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Ушкодження в ділянці голови, що супроводжувалось закритою черепно-мозковою травмою у вигляді струсу головного мозку; припухлість м'яких тканин лівого колінного суглобу, його об'ємне збільшення, деяке обмеження рухів у ньому та суб'єктивне відчуття болю, які клінічно визнані як післятравматичний синовіїт цього суглобу; решта травматичних уражень (кожне окремо чи їхня сукупність), - належать до легких тілесних ушкоджень.

Висновком судово-медичної експертизи № 99 від 30 листопада 2009 року (т. 2 а.с. 169-177) підтверджено висновки, що містяться в судово-медичній експертизі № 48 від 10 квітня 2009 року, а також встановлено, що утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 за обставин, описаних у протоколі відтворення обстановки та обставин події, тобто при його побитті 14 січня 2009 руками, ногами та металевою трубою, не виключається.

Вказані висновки судово-медичних експертиз належно аргументовані з наукової точки зору, узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому суд не має підстав сумніватися в їх обєктивності. Висновками судово-медичних експертиз № 48, 99 спростовуються показання підсудних та обєктивно підтверждуються показання потерпілого ОСОБА_1 щодо часу заподіяння, механізму утворення та способу спричинення йому тілесних ушкоджень.

Крім цього, судом береться до уваги висновок судово медичної експертизи речових доказів № 417 від 17.07.2009 року, згідно якого встановлено, що походження виявленої на куртці потерпілого ОСОБА_1 крові від особи з групою крові АВ (4) ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і від громадянина ОСОБА_3 Походження крові від гр. ОСОБА_1 виключається (т. 2 а.с.68-71). Речовий доказ куртка чорного кольору, на якій містяться сліди крові ОСОБА_3, яку останній залишив шляхом пошкодження своєї руки, коли спричиняв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у службовому кабінеті Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області (т. 2 а.с.74-81)

Згідно наказу № 203 о/с від 22 вересня 2009 року підсудний ОСОБА_3 був звільнений з посади оперуповноваженого по боротьбі з незаконним обігом наркотиків КМ Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області з 22.09.2009 (т. 2 а.с. 243).

Згідно наказу № 271 о/с від 15.12.2009 року підсудний ОСОБА_5 був звільнений з посади оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей КМ Кохівського РВ УМВС України в Тернопільській області з 15.12.2009 (т. 3 а.с. 82).

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, які супроводжувались насильством, болісними діями і діями, що ображають особисту гідність потерпілого та заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_13, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину та його особу у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України: те, що останній позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Ті обставини, що ОСОБА_3 визнав, що спричинив потерпілому тілесні ушкодження та передав гроші для відшкодування потерпілому спричиненої шкоди, суд визнає за помякшуючі його покарання обставини.

Обставин, які би обтяжували вину підсудного, під час судового розгляду справи не встановлено.

З урахуванням обставин, які помякшують покарання підсудного та його особи, суд вважає за необхідне обрати щодо останнього покарання в межах санкції ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, притягується до кримінальної відповідальності вперше, вчинив дії по відшкодуванню шкоди потерпілому, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування призначеного покарання, вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до вимог п. п. 2, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на підсудного обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_31, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину та його особу у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України: те, що останній позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Ті обставини, що ОСОБА_5 визнав, що спричинив потерпілому тілесні ушкодження та вчинив дії по відшкодуванню шкоди потерпілому, суд визнає за помякшуючі його покарання обставини.

Обставин, які би обтяжували вину підсудного, під час судового розгляду справи не встановлено.

З урахуванням обставин, які помякшують покарання підсудного та його особи, суд вважає за необхідне обрати щодо останнього покарання в межах санкції ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, притягується до кримінальної відповідальності вперше, вчинив дії по відшкодуванню шкоди потерпілому, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування призначеного покарання, вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до вимог п. п. 2, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на підсудного обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323,324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 (пять) років з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій терміном на три роки.

Відповідно до вимог ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Згідно п. п. 2, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 (пять) років з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій терміном на три роки.

Відповідно до вимог ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Згідно п. п. 2, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_4 обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_31 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Речовий доказ: куртку потерпілого ОСОБА_1 (т.2 а.с. 81) повернути власнику.

На вирок можуть бути подані апеляції в апеляційний суд Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя