В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.12.2014 Справа №607/14775/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі під час судового засідання обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000061 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , 26.07.2014 року близько 13.00 год., перебуваючи по вул. Живова, 28 в м. Тернополі, маючи в наявності заздалегідь незаконно придбаний прозорий поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться частина таблетки білого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено бупренорфін, маса якого в частині таблетки становить 0,0024 грама, збув його ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), за що отримав від нього грошові кошти в сумі 600,00 грн.

16 грудня 2014 року між прокурором прокуратури м. Тернополя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України. Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту а також незаконний збут наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Крім того, згідно даної угоди прокурор, та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.307 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.307 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України ОСОБА_4 роз`яснені та йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту а також незаконний збут наркотичного засобу.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому укладення угоди між прокурором, обвинуваченим, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена 16.12.2014 року відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, його особу, обставини, які пом`якшують покарання, є те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинувачем і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази у справі, а саме: поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться частина таблетки білого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено бупренорфін, маса якого в частині таблетки становить 0,0024 грама необхідно знищити.
З ОСОБА_4 підлягають стягненню в користь держави процесуальні витрати за проведення судовохімічної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,469,472,473,474,475 КПК України, Суд,-
з а с у д и в :
затвердити укладену 16 грудня 2014 року між прокурором прокуратури м. Тернополя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік шість місяців.

Згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у справі, а саме: поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться частина таблетки білого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено бупренорфін, маса якого в частині таблетки становить 0,0024 грама необхідно знищити, після набрання вироком законної сили.
Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судовохімічної експертизи, на загальну суму 491,92 грн. в користь держави.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1