Справа № 1311/1196/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/55/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора ОСОБА_9 та захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 8 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бенева Теребовлянського району Тернопільської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 364 КК України до покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 /один/ рік.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, а провадження в кримінальній справі закрито.

Цивільний позов ВАТ Державний ощадний банк України в особі Кам`янка-Бузького ВОБ № 6327 до ОСОБА_8 про відшкодування завданих збитків залишено без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_8 підписку про невиїзд скасувати після вступу вироку в законну силу.

Доля речових доказів по справі вирішена відповідно до вимог чинного законодавства.

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що працюючи на посаді директора ТзОВ Атек в період з 1995 по 1998 р.р., будучи службовою особою, здійснюючи загальне керівництво фінансово-господарською діяльності товариства, 14 серпня 1996 року у відповідності до укладеного кредитного договору № 35 отримав у Кам`янка-Бузькому відділенні Ощадбанку № 6327 кредит в сумі 100 000 грн. на виробничі потреби із сплатою 50 % річних і в забезпечення виконання даного кредитного договору уклав нотаріально посвідчений договір застави майна від 15.08.1996 року, згідно якого передав у заставу майно /мастильні матеріали в кількості 88 тонн/ на суму 110 000 грн., яке був зобов`язаний зберігати на виконання кредитного договору.

Після укладення кредитного договору ОСОБА_8 отримав в банку 72 513,27 гривень, які використав у відповідності до складених ним платіжних доручень на виробничі потреби, також 3853,41 гривень було списано банком з поточного рахунку позичальника меморіальними ордерами на сплату процентів за користування кредитом і 23 633,32 гривень було списано банком меморіальними ордерами на погашення відсотків за користування іншими кредитами без заяви позичальника.

Однак, ОСОБА_8 , незважаючи на умови кредитного договору, умови договору застави, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів служби, з корисливих мотивів не повернув суму наданого йому кредиту і відсотків за користування кредитом та без дозволу Ощадбанку № 6327, реалізував заставлене майно на суму 110 000 грн., використавши отримані кошти на власні потреби, що призвело до неповернення кредиту і відсотків за користування кредитом за рахунок заставного майна, чим було спричинено тяжких наслідків державі в особі Кам`янка-Бузького відділення Ощадбанку № 6327.

Крім того, ОСОБА_8 у відповідності до кредитного договору № 34 від 29 серпня 1997 року отримав в Кам`янка-Бузькому відділенні Ощадбанку № 6327 кредит на виробничі потреби в сумі 50 800 гривень із сплатою 30% річних і в забезпечення даної кредитної угоди, уклав нотаріально посвідчений договір застави майна від 29 серпня 1997 року, згідно якого передав у заставу майно на суму 195 100 грн.

Після укладення даного кредитного договору ОСОБА_8 було отримано і використано 14 900 грн. по власних платіжних дорученнях на виробничі потреби, 12 679,13 грн. було списано банком з поточного рахунку позичальника по платіжних дорученнях позичальника на сплату процентів за користування кредитом згідно кредитного договору № 35 від 14.08.1996 року, 12 515 грн. було списано банком з поточного рахунку позичальника на погашення відсотків за користування кредитом № 33 від 14.02.1996 року по платіжних дорученнях підписаних позичальником, 1 267,93 грн. було списано банком з поточного рахунку позичальника по його власних платіжних дорученнях на сплату відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору № 30 від 17.11.1995 року, 2 103,95 грн. було списано банком з поточного рахунку позичальника по його власних платіжних дорученнях на сплату відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору № 34 від 29.08.1997 року, 5690,78 грн. було списано банком з поточного рахунку позичальника по його власних платіжних дорученнях на погашення відсотків за користування інших кредитів.

Однак, ОСОБА_8 , незважаючи на умови кредитного договору, договору застави, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересів служби, з корисливих мотивів не повернув суму наданого йому кредиту і відсотків за користування кредитом та без дозволу Ощадбанку № 6327 реалізував заставлене майно, а саме: заправочні станції - 2 шт., вартістю 10200 грн., комплект обладнання для АЗС - 3 шт., вартістю 17400 грн., бензин марки А-76 185 т, вартістю 88 800 грн., ємкості для нафтобази в кількості 7 шт., вартістю 21700 грн., автомобіль ГАЗ-53 в кількості - 2 шт., вартістю 10600 грн., дошку необрізну в кількості 290 м. куб. вартістю 46 400 грн., використавши кошти на суму 195 100 грн. від реалізації майна на власні потреби, що призвело до неповернення кредиту і відсотків за користування кредитом за рахунок заставленого майна, чим було спричинено тяжких наслідків державі в особі Кам`янка-Бузького відділення Ощадбанку № 6327.

В апеляції прокурор просить вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 8 серпня 2014 року щодо ОСОБА_8 у зв`язку з істотним порушенням норм процесуального закону скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду. В доводах, покликаючись на положення ст. 306 КПК України 1960 року, яка передбачає вичерпний перелік підстав для оголошення показань свідка, зазначає про недопустимість оголошення показань ряду свідків, які вказали, що зі спливом значного проміжку часу вони нічого не пам`ятають.

Оскаржив вирок і захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 . Просить такий скасувати, постановивши щодо ОСОБА_8 виправдувальний вирок. Вважає вирок незаконним та необґрунтованим з зв`язку з наступними обставинами: дана кримінальна справа порушена 27.02.2001р.; слідство тривало до 25.04.2012р., при цьому строки слідства ні разу не продовжувались, а переважна більшість доказів на які опирався суд, отримані поза межами строків слідства, а відтак є нелегітимними; зупинення досудового слідства у зв`язку з розшуком обвинуваченого, на думку захисту, є фікцією з огляду на те, що ОСОБА_8 постійно проживав по АДРЕСА_2 та направлено таке на штучну легалізацію законності проведення слідчих дій та надання їм статусу законності.

Покликається в доводах на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за 2000р. щодо ОСОБА_10 керуючої відділенням Ощадбанку, яка надавала кредити ОСОБА_8 . Однак, даний вирок судом не переглядався, а встановлені ним факти суперечать фабулі обвинувачення, пред`явленому ОСОБА_8 .

Звертає увагу суду і на неконкретне обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , без вказівки на час, місце, спосіб, кому, за скільки він продав заставне майно; відсутність оригіналів банківських та бухгалтерських документів по отриманих кредитах.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який підтримав свою апеляцію, думку захисника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_8 на підтримку поданої захисником апеляції, вивчивши матеріали кримінальної справи та проаналізувавши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають.

Матеріалами справи, зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами, вина засудженого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованому йому злочині, при вказаних у вироку обставинах повністю доведена. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованому йому злочині не визнав, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України доведена зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , представника цивільного позивача ОСОБА_19 , даними кредитних договорів № 35 від 14.08.1996р. та № 34 від 29.08.1997р., додатковими угодами, укладеними між ТзОВ Атек в особі директора ОСОБА_8 і Кам`янка-Бузьким відділенням Ощадбанку № 6327, даними протоколу огляду від 07.06.2001р., актом документальної ревізії та іншими, перевіреними у судовому засіданні доказами у справі, оцінка яких судом першої інстанції не викликає сумнівів у їх об`єктивності та обґрунтованості.

Твердження в апеляції захисту про однобічність та неповноту досудового і судового слідства є необґрунтованими та надуманими. З матеріалів справи видно, що органи досудового слідства і суд дослідили всі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі. Судом, при цьому, дана оцінка в сукупності всім доказам по справі, в тому числі і показанням свідків, зазначено мотиви, з яких він відкидає одні докази та бере до уваги інші.

Доводи апеляцій про те, що оголошення показань свідків, які зі спливом значного проміжку часу нічого не пам`ятають, суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, є необґрунтованими, так як свідки підтримали показання, котрі давали на досудовому слідстві.

Оскільки ОСОБА_8 заперечив щодо звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною на підставі ст. 49 КК України /закінчення строків давності/ його підставно звільнено в порядку визначеному ч.5 ст.74 КК України, від покарання.

У зв`язку з наведеним колегія суддів не вбачає істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, та вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Постановлений у справі вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для задоволення поданих по справі апеляцій - немає.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
апеляції прокурора ОСОБА_9 та захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 8 серпня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий:
Судді: