Провадження № 1-кп/760/172/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарях судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004880 від 08 червня 2014 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Германівка Компаніївського району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, працюючого на посаді прораба в ТОВ "Житлобудсервіс", одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України;-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_11 , 08.06.2014 приблизно о 02:30 годині, знаходячись на балконі квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм знайомим ОСОБА_12 , вчинив конфлікт з останнім. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_11 , умисно наніс декілька ударів руками та ногами в голову, тулуб та кінцівки ОСОБА_12 , тобто в життєво важливі органи людини, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: плямистих синців на обличчі (на верхній повіці лівого ока, біля мочки правого вуха, на підборідді зліва, на слизовій верхньої губи), смугастих синців, що розташовані на обличчі зліва на ділянці від лівого лобного бугра до краю верхньої губи, (вертикальний смугастий синець, що являє собою багрово-фіолетовий внутрішньошкірний крововилив, місцями з симетричним фактурним візерунком подібним до плетіння ланцюжка); на шиї та на передній поверхні грудей справа у верхній частині, синців на лівому та на правому зап`ястку; синців на спині, кожен з яких являє собою симетричний візерунок на ділянках: ліва лопаткова область, ліва підлопаткова область, поперек зліва, поперековий відділ хребта, ділянка крижі, ділянка вертлюга лівої стегнової кістки, ділянка правої лопатки, задня поверхня лівого ліктьового суглоба; які згідно висновку експерта №1771 від 19.07.2014 утворились від множинних травмуючих дій тупим предметом, при чому візерункові синці на спині могли утворитися внаслідок ударів підошовною частиною взутою ногою, коли візерунок підошви відобразився у наявних синцях (не менш як вісім) та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран на нижній губі зліва, які згідно висновку експерта №1771 від 19.07.2014 р. утворились від удару тупими предметом (можливо рукою) та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудей - крововилив в підшкірно-жировій клітковині грудей в ділянці середньої частини грудини, переломи 2,4,5 ребер зліва, розрив серця по правій бічній поверхні, скупчення крові в порожнині перикарду, які згідно висновку експерта №1771 від 19.07.2014 р. утворились від травмуючої дії тупим предметом (ударів) в ділянку передньої поверхні грудей, кількість цих ударів не менше двох, таки удари могли наноситися руками або ногами (удари в ділянку середньої частини грудини) при горизонтальному положенні потерпілого, за механізмом удару-стискання, при чому здатність потерпілого до будь-яких активних дій після її спричинення повністю виключається та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Згідно висновку експерта №1771 від 19.07.2014 між наявною закритою травмою грудей та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Смерть ОСОБА_12 , настала від закритої травми грудей з переломами ребер, розривом серця та гемоперикардом.

Потерплими від кримінального правопорушення є: ОСОБА_13 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянка України та ОСОБА_14 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України.

Потерпіла ОСОБА_13 в підготовчому судовому засіданні заявила цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої їй, як матері ОСОБА_12 , внаслідок даного злочину в сумі 150000,00 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, суду показав, що 07.06.2014 року приїхав до м. Києва на просп. Відрадний, де проживав разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . ОСОБА_12 його повідомив, що вони з ОСОБА_18 будуть випивати. Коли він піднявся в квартиру там був ОСОБА_19 .. Разом вони сходили до магазину. Через п`ять хвилин прийшов ОСОБА_12 , з яким втрьох вони сиділи за столом. Пізніше прийшов ОСОБА_20 зі свої другом Вовою. ОСОБА_20 з товаришем періодично відходили та приходили, а ОСОБА_19 , ОСОБА_12 та він сиділи та спілкувались. Під час даного спілкування у ОСОБА_19 та ОСОБА_12 почався неприємний конфлікт на побутовому ґрунті. ОСОБА_19 був дуже п`яний.

Обвинувачений пішов спати в кімнату, де і заснув. Прокинувся він від криків. Коли відчинив двері то побачив, що ОСОБА_12 та ОСОБА_19 перекочуються по підлозі. Обвинувачений їх розтягнув та вони пішли на балкон. На балконі сутичка між ОСОБА_19 та ОСОБА_12 продовжилася, а ОСОБА_11 знову намагався цьому перешкодити. Тоді ОСОБА_19 почав бити обвинуваченого, а ОСОБА_11 у відповідь також завдав йому удар. Після даного удару у ОСОБА_19 з`явилася кров та він пішов у ванну кімнату.

Разом з тим, конфлікт з ОСОБА_12 продовжувався. ОСОБА_12 почав наносити обвинуваченому удари. Під час сутички вони разом упали на шини, що були на балконі. ОСОБА_12 продовжував наносити удари, а ОСОБА_11 у відповідь також завдав 3-4 удари. Під час боротьби на балконі ОСОБА_12 опинився зверху, а ОСОБА_11 його відштовхнув.

Після чого, ОСОБА_12 схопив якийсь предмет та почав ним бити ОСОБА_11 . Обвинувачений намагався вирвати цей предмет з рук ОСОБА_12 , і під час цього ОСОБА_12 впав та потягнув за собою ОСОБА_11 . Падаючи, ОСОБА_11 виставив коліно та коліном впав на ОСОБА_12 ..

Після цього, на балкон забіг ОСОБА_19 та кричав: "Ему плохо". ОСОБА_11 пішов з квартири, щоб заспокоїтись. Поїхав на вокзал, купити квиток, однак квитків не було. Після цього він телефонував ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , однак ніхто не відповів. Після цього він поїхав назад додому.

На запитання прокурора обвинувачений зазначив, що умисно ОСОБА_12 не бив, тільки відповідав на удари. Скільки таких ударів у відповідь він завдав - не пам`ятає. Переломи у ОСОБА_12 пояснити не може. Обвинувачений також підтвердив наявність конфлікту, однак вказав, що не думав куди бив просто відбивався та не бажав настання смерті ОСОБА_12 .

На запитання захисника, обвинувачений покази підтвердив та додатково зазначив, що у всіх його діях умисел був спрямований на заспокоєння ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , які поводили себе занадто шумно.

В суді вказав, що розкаюється у вчиненому та попросив вибачення у сім`ї потерпілого. Цивільний позов визнав частково на суму 50 000,00 грн.

Захисник обвинуваченого суд повідомив, що тілесні ушкодження ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_11 заподіяв з необережності, оскільки вимушений був захищатися та наносити удари у відповідь. Разом з тим, він не цілився в певні ділянки тіла ОСОБА_16 , силу в удари не вкладав та не намагався завдати йому будь-яких тілесних ушкоджень. Певна частина тілесних ушкоджень в область грудної клітини обвинуваченим була завдана з необережності, оскільки під час штовханини з потерпілим він упав на нього. При цьому ногами обвинувачений удари потерпілому не наносив.

Захисник вважає, що настання смерті ОСОБА_12 не охоплювалося умислом обвинуваченого, а ставлення обвинуваченого до факту його смерті характеризується необережністю. Тому захисник вважає, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, а при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.

Не зважаючи на те, що обвинувачений вину в частині кваліфікації його дій, як умисне вбивство, не визнав, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (в т.ч. і ознака суб`єктивної сторони умисел), повністю підтверджується зібраними в справі та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_19 вказав, що в 2014 році ввечері він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 випили 1 пляшку горілки та взяли другу. Свідок випив ще та пішов спати. Через деякий час його розбудили ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та запросили покурити на балконі. Під час перебування на балконі ОСОБА_11 безпричинно накинувся на свідка, потім на ОСОБА_12 . Всі були п`яні. ОСОБА_19 намагався заспокоїти ОСОБА_11 . Під час конфлікту ОСОБА_11 наносив свідку удари по голові та тулубу. Лобом наніс три ударив обличчя та зламав ніс. Після чого свідок ОСОБА_19 пішов з балкону до ванної кімнати вмитися. Під час перебування в ванній кімнаті не чув, що б хтось приходив чи виходив з квартири.

Через 10-15 хв. свідок вийшов на балкон та побачив лежачого на підлозі ОСОБА_12 та стоячого над ним ОСОБА_11 . ОСОБА_11 вийшов з балкону, відштовхнувши свідка, а свідок підійшов до ОСОБА_12 , який не подавав ознак життя. ОСОБА_12 лежав на спині в природній позі, на обличчі з`явилися синці, яких раніше не було.

Свідок вказав, що не бачив, щоб обвинувачений хотів допомогти ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_19 викликав швидку, яка приїхала через 30 хвилин та констатувала смерть ОСОБА_12 . Крім того, даний свідок вказав, що під час першого нападу обвинувачений говорив ОСОБА_19 та ОСОБА_12 , що йому все набридло та погрожував скинути їх з балкону.

Свідок ОСОБА_21 суду повідомила, що з 2009 року проживала разом з ОСОБА_12 , потім вони посварилися та він переїхав на квартиру. Дану квартиру знімали вчотирьох: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 (прізвища не знає).

Зазначила, що була в квартирі напередодні смерті. Конфліктів у них не було. Обвинувачений був спокійний. ОСОБА_12 не пив.

Крім показів свідка ОСОБА_19 , вина обвинуваченого ОСОБА_11 в умисному вбивстві ОСОБА_12 підтверджується також зібраними в провадженні та вивченими в судовому засіданні доказами, це, зокрема:

1) даними рапорту слідчого Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_23 про те, що 08.06.2014 р. приблизно о 03:17 год. на балконі кв. АДРЕСА_4 виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками тілесних ушкоджень (Т.1, а.с. 213);

2) протоколом огляду місця події (трупа) від 08.06.2014 року та фототаблицею до нього, яким зафіксовано, що в квартирі АДРЕСА_4 знаходиться труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з видимими тілесними ушкодженнями, які відображені в плані-схемі розташування тілесних ушкоджень на трупі (Т.1, а.с. 214-225);

3) актом констатації смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1, а.с.225-а);

4) протоколом огляду місця події від 08.06.2014 р., в ході якого було вилучено резиновий коврик чорного кольору на балконі; резинові шльопанці чорного кольору на балконі; паспорт громадянина, виданий на ім`я ОСОБА_24 НОМЕР_1 ; шорти чорного кольору з логотипом OFFICIAL (Т.1, а.с.232-234);

5) лікарським свідоцтвом про смерть № 1771 від 08.06.2014 р. ОСОБА_12 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 та довідкою № 1771 про причину смерті, згідно якої смерть потерпілого настала внаслідок: травматичного розриву серця з гемоперикардом, закритої травми грудей, нападу з використанням тупого предмету. Дані травми отримані в квартирі (Т.1, а.с. 235);

6) висновком експерта № 1771 від 08.06.2014-19.07.2014, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , 1983 р.н., виявлені наступні ушкодження:

- Закрита травма грудей - крововилив в підшкірно-жировій клітковині грудей в ділянці середньої частини грудини, переломи 2,4,5 ребер зліва, розрив серця по правій бічній поверхні, скупчення крові в порожнині перикарду;

- Плямисті синці на обличчі (на верхній повіці лівого ока, біля мочки правого вуха, на підборідді зліва, на слизовій верхньої губи ). Смугасті синці - розташовані на обличчі зліва на ділянці від лівого лобного бугра до краю верхньої губи, (вертикальний смугастий синець, що являє собою багрово-фіолетовий внутрішньошкірний крововилив, місцями з симетричним фактурним візерунком подібним до плетіння ланцюжка); на шиї та на передній поверхні грудей справа у верхній частині. Синці на лівому та на правому зап`ястку.

- Синці на спині кожен з яких являє собою симетричний візерунок на ділянках: ліва лопаткова область, ліва підлопаткова область, поперек зліва, поперековий відділ хребта, ділянка крижі, ділянка вертлюга лівої стегнової кістки, ділянка правої лопатки, задня поверхня лівого ліктьового суглоба.

- Дві забійні рани на нижній губі зліва.

Смерть ОСОБА_12 , 1983 р.н., настала від закритої травми грудей з переломами ребер, розривом серця та гемоперикардом. Така причина смерті підтверджується наявністю ушкоджень, що вище вказані, скупченням крові в порожнині перикарда, морфологічними ознаками шоку.

Виявлена закрита травма грудей з переломами ребер, розривом серця та гемоперикардом має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя. Між наявною закритою травмою грудей та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок.

Така травма грудей з розривом серця утворилась від травмуючої дії тупим предметом (ударів) в ділянку передньої поверхні грудей, кількість цих ударів не менше двох. Такі удари могли наноситися руками або ногами (удари в ділянку середньої частини грудини) при горизонтальному положенні потерпілого, за механізмом удару-стиснення. При чому, здатність потерпілого до будь-яких активних дій після її спричинення повністю виключається.

Наявні множинні синці на тілі потерпілого утворились від множинних травмуючих дій тупим предметом. При чому візерункові синці на спині могли утворитися внаслідок ударів підошовною частиною взутою ногою, коли візерунок підошви відобразився у наявних синцях (не менш як вісім). Смугасті синці з симетричним фактурним візерунком подібним до плетіння ланцюжка на обличчі зліва, на шиї та на передній поверхні грудей справа могли утворитись внаслідок дій при зриванні ланцюжка з шиї, та ударами цим ланцюжком в ділянку обличчя та передню поверхню грудей. Ці ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Забійні рани на нижній губі зліва утворились від удару тупими предметом (можливо рукою) та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Всі наявні ушкодження мають ознаки прижиттєвих, встановити їх послідовність не є можливим. Виходячи з ступеня розвитку клітинної реакції у зоні ушкоджень (за даними судово- гістологічного дослідження) можна вважати, що наявні ушкодження наносилися на протязі 10-20 хвилин. Характер, локалізація та розташування ушкоджень на різних поверхнях тіла вказує, що під час їх спричинення положення потерпілого змінювалося.

Виходячи з даних судово-гістологічного дослідження, після спричинення закритої травми грудей з розривом серця і до настання смерті пройшов проміжок часу що обчислюється декількома хвилинами (Т. 1 а.с. 236-240);

7) даними акту судово-медичного дослідження № 1283 від 08 червня 2014 р., згідно висновків якого, в результаті судово-токсикологічного дослідження крові та сечі від ОСОБА_25 , 1983 р.н. знайдено етиловий спирт в концентрації в крові 3,85 проміле, в сечі 4,14 проміле. В крові та сечі не знайдено метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери (Т.1, а.с.243);

8) даними висновку експерта від 18.06.2014 р. № 763, згідно якого сліди папілярних узорів пальців рук №№3,4, з найбільший розмірами вісей: 18x23 мм, 19x22 мм, виявлені та вилучені з дверей в ванну кімнату, в ході огляду місця події по АДРЕСА_1 , залишені вказівним правої та середнім пальцем лівої руки гр. ОСОБА_12 1983 р.н., а сліди папілярних узорів №1,2, виявлені та вилучені; з пляшки з-під горілки «Козацька Рада», в ході огляду місця події по АДРЕСА_1 ,з найбільшими розмірами вісей: 18x23 мм, 19x22 мм, залишені не гр. ОСОБА_12 , не ОСОБА_19 1978 р.н., і не ОСОБА_20 1990 р.н., а іншою особою(ами) (Т.2, а.с. 2-9);

9) даними акту судово-психіатрічного експерта № 621 від 24.07.2014 р. яким встановлено, що ОСОБА_11 на психічні захворювання не страждає і не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в період діяння 08.06.2014 р. в якому він підозрюється, він не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність (Т.2, а.с. 46-47).

Дані докази суд визнає належними та допустимими.

Таким чином, виходячи із здобутих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає доведеною вину ОСОБА_11 у вчиненні злочину, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, оскільки він умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_12 , тобто вчинив умисне вбивство останнього.

Разом з тим, мотивом зміни обвинувачення прокурором стала необхідність внесення в обвинувальний акт технічних правок, не змінюючи при цьому суті обвинувачення.

Так, допитаний свідок ОСОБА_19 стверджує, що він та обвинувачений разом з ОСОБА_12 в день смерті останнього розпивали спиртні напої. Обвинувачений факт розпиття ним алкогольних напоїв заперечує, однак підтвердив, що був присутній під час розпиття даних напоїв ОСОБА_19 та ОСОБА_12 .

Крім того, і свідок ОСОБА_19 , і сам обвинувачений підтвердили той факт, що під час розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 раптово виник конфлікт на побутовому ґрунті. Внаслідок даного конфлікту між ними відбулася бійка, в ході якої ОСОБА_11 завдавав ударів ОСОБА_12 та ОСОБА_19 .

Як зазначає свідок ОСОБА_19 , під час вбивства ОСОБА_12 він перебував в ванній кімнаті, а на балконі залишалися тільки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Крім них, в квартирі нікого більше не було. Коли ОСОБА_19 повернувся на балкон, ОСОБА_12 вже лежав на підлозі із видимими тілесними пошкодженнями, яких раніше не було, а ОСОБА_11 стояв над ним.

Покази свідка ОСОБА_19 повністю узгоджуються із зібраними під час провадження доказами, не суперечать висновкам експертиз, наявних в матеріалах справи та підтверджуються дійсними обставинами події.

Таким чином, у суду не виникає сумнівів в тому, що умисне вбивство ОСОБА_12 , було вчинено саме ОСОБА_11 . Це, в певній мірі, підтверджується також і показами самого обвинуваченого, який стверджує, що відбивався від нападу ОСОБА_12 , завдаючи йому удари, але не бажаючи настання смерті останнього. Разом з тим, як випливає з експертного висновку № 1771 від 08.06.2014р. - 19.07.2014р., між наявною закритою травмою грудей та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок.

Суд не довіряє показам обвинуваченого в частині відсутності умислу (прямого чи непрямого) на завдання смерті ОСОБА_12 , оскільки виходячи із змісту зазначеного експертного висновку, така травма грудей з розривом серця утворилась від травмуючої дії тупим предметом (ударів) в ділянку передньої поверхні грудей, кількість цих ударів не менше двох. Такі удари могли наноситися руками або ногами (удари в ділянку середньої частини грудини) при горизонтальному положенні потерпілого, за механізмом удару-стиснення. При чому, здатність потерпілого до будь-яких активних дій після її спричинення повністю виключається.

Наявні множинні синці на тілі потерпілого утворились від множинних травмуючих дій тупим предметом. При чому візерункові синці на спині могли утворитися внаслідок ударів підошовною частиною взутою ногою, коли візерунок підошви відобразився у наявних синцях (не менш як вісім).

Виходячи з ступеня розвитку клітинної реакції у зоні ушкоджень (за даними судово- гістологічного дослідження) можна вважати, що наявні ушкодження наносилися на протязі 10-20 хвилин. Характер, локалізація та розташування ушкоджень на різних поверхнях тіла вказує, що під час їх спричинення положення потерпілого змінювалося.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений досить тривалий час умисно руками та ногами наносив множинні удари ОСОБА_12 , а деякі з них, що викликали травму з переломами ребер та розривом серця (їх не менше двох), знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Твердження ж обвинуваченого, про те що він випадково один раз упав коліном на груди ОСОБА_12 оскільки той його потягнув на себе, не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам і суперечать зібраним доказам та розцінюються судом як спроба обвинуваченого ввести суд в оману з метою уникнення кримінального покарання за вчинений злочин.

Виходячи з цього, суд вважає встановленим та доведеним в судовому засіданні такий елемент суб`єктивної сторони складу злочину, як умисел обвинуваченого на завдання смерті потерпілому, оскільки обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав або свідомо припускав їх настання.

Крім того, як стверджує свідок ОСОБА_19 , обвинувачений не намагався допомогти ОСОБА_12 , а відразу залишив житло. Як зазначається в експертному висновку, обвинувачений в стані афекту не перебував. Що також свідчить про повне сприйняття обвинуваченим обставин події.

З тих же мотивів, суд скептично сприймає і твердження захисника, висловлені в судових дебатах про те, що заподіяння смерті потерпілому сталося внаслідок необережних дій обвинуваченого, оскільки кількість, локалізація та морфологія тілесних ушкоджень свідчать про зворотнє, про що вже зазначалося вище. Дані обставини підтверджують також і покази свідка ОСОБА_26 , в яких він повідомив суд про погрози, які висловлював обвинувачений в бік його та ОСОБА_12 .

В підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_13 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди в сумі 150000,00 грн. Пізніше даний позов був доповнений в мотивувальній частині.

Обвинувачений, що є цивільним відповідачем, визнав цивільний позов частково в сумі 50000,00 грн. В решті сум позов заперечував, пославшись на його безпідставність.

Порядок та правові підстави відшкодування моральної шкоди визначаються ст. 23 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права захищаються законом і є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Тому обов`язок відшкодування моральної шкоди виникає із самого факту протиправної поведінки щодо потерпілого і надання додаткових доказів не потребує. Цілком зрозуміло, що протиправна поведінка обвинуваченого по відношення до ОСОБА_12 викликала в потерпілої ОСОБА_13 , що є його матір`ю, обурення, фізичні та душевні страждання, що підтверджує сама потерпіла в своєму позові.

Представник потерпілої вказує, що душевну травму вона отримала також внаслідок того, що обвинувачений не вживав заходів щодо полегшення її страждань, не намагався допомогти матеріально при організації поховання, а наслідки завданої ним моральної травми, як випливає із змісту позовної заяви, суттєво вплинули на моральне та фізичне здоров`я потерпілої ОСОБА_13 .

Відповідно до ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначених норм Конституції України та Цивільного кодексу України, суд вважає, що потерпілий (цивільний позивач) має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому злочинними діями обвинуваченого (цивільного відповідача).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_11 в умисному вбивстві встановлена в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд з`ясував, що за своїм характером правопорушення вчинене у формі прямої дії, що виражається в умисному протиправному заподіянні смерті сину потерпілої.

Глибина фізичних страждань позивачки, на думку суду, є відчутною, оскільки втрата сина суттєво вплинула на її стан морального здоров`я та самопочуття.

Фізичні здібності позивача частково погіршилися, оскільки, як вона зазначила в позовній заяві, внаслідок душевних страждань в неї суттєво знизилась працездатність.

Визначаючи ступінь вини заподіювача, суд визначив, що кримінальне правопорушення є умисним, оскільки обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння.

Обвинувачений частково відшкодував потерпілій моральну шкоду, виплативши суму в розмірі 1000,00 грн., про що надав суду відповідний чек.

Виходячи із вищезазначеного, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем, із врахуванням розміру, заявленого позивачем та часткового відшкодування їй шкоди, повинен бути встановлений судом на рівні 99000,00 грн.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання.

Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_11 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_11 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, служби та роботи, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Суд також бере до уваги наявність на утриманні у обвинуваченого двох малолітніх дітей, а також стан здоров`я обвинуваченого, а саме: те, що він страждає на туберкульоз легень.

В судових дебатах захисник обвинуваченого просив суд визнати обставиною, що пом`якшує відповідальність щире каяття обвинуваченого.

Відповідно до абз. 4 п. 3 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Виходячи з показань обвинуваченого, він визнав свою вину лише частково, стверджуючи про відсутність умислу на заподіяння смерті ОСОБА_12 , що однак, повністю спростовується матеріалами справи, а представник потерпілого в судовому засіданні заявив, що обвинувачений не пропонував потерпілій ОСОБА_13 допомоги. Крім того, представник потерпілого вказав, що обвинувачений раніше ніколи навіть не вибачався перед сім`єю загиблого.

В даному випадку суд погоджується з позицією представника потерпілого та з огляду на відсутність повного визнання вини, вважає висловлення розкаяння не щирим, а зробленим з метою пом`якшити покарання.

Разом з тим, обвинувачений добровільно частково відшкодував потерпілій моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження належними та допустимими доказами факт перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, а сам обвинувачений дану обставину категорично заперечує. Таким чином, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, а дій, щоб свідчили про його щире розкаяння не вчинив та враховуючи думку представника потерпілого і за відсутності інших обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд не вбачає можливості для застосування ст.69 КК України та вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, виходячи із вимог ст. 65 Кримінального кодексу України та врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати в сумі 5743,92 грн., пов`язані із залученням експертів, слід покласти на обвинуваченого.

Таким чином, виходячи із зазначеного, керуючись ст. ст. 122, 124, 129, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ст. 23, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді десяти років позбавлення волі.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_11 вважати 10 липня 2014 року, зарахувавши у строк покарання строк його затримання та досудового тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_11 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 99000,00 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч грн. 00 коп.) відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- килимок чорного кольору, мікронакладення з правої та лівої руки ОСОБА_27 , змиви речовини бурого кольору з миски на балконі, дерев`яну дошку з слідами бурого кольору на ній, змиви речовини бурого кольору з лівої ноги ОСОБА_12 , змиви речовини бурого кольору з підвіконня, зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_20 , зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_19 , шорти чорного кольору, зразок крові трупа ОСОБА_12 , букальні епітелії ОСОБА_20 та ОСОБА_19 та гумові шльопанці чорного кольору знищити.

- мобільний телефон "Нокиа С-2" та мобільний телефон "Сасмунг" повернути власнику ОСОБА_19 ;

- мобільний телефон "Нокіа" повернути власнику ОСОБА_20 .

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експертів 5743,92 грн. (п`ять тисяч сімсот сорок три грн. 92 коп.)

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_11 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3