печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001758, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2014, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження суду надійшов вказаний обвинувальний акт.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України. Зокрема вказав, що підсудність даного провадження визначена Апеляційним судом м. Києва Печерському районному суду м. Києва, обвинувальний акт є таким, що відповідає вимогам закону, підстав для закриття кримінального провадження немає.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та просили його повернути прокурору. Зазначили, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, які передбачені ст. 291 КПК України та вказали про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України. Зокрема зазначили, що в обвинувальному акті зазначено про виділення даного кримінального провадження з іншого кримінального провадження, проте дані про це в реєстрі відсутні, реєстр сформовано фрагментарно. Крім того, посилались на те, що суть звинувачення викладена незрозуміло. Враховуючи, що в обвинувальному акті містяться посилання щодо переслідування учасників Всеукраїнського громадського руху «Автомайдан», вказана організація як юридична особа мала би бути визнана потерпілою особою, чого зроблено не було.

Потерпілий ОСОБА_7 просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокуророві, зазначивши, що він є цивільною особою і не має жодного відношення до Руху «Автомайдан», а діями ОСОБА_8 було порушено його права як громадянина.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України, в тому числі й з огляду на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24.04.2015 (а. с. 92-94).

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Разом з цим, відповідно до положень п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого визнана зокрема за ст. 366 КК України, проте ст. 366 КК України змінювалась та викладалась в редакціях згідно із Законами: № 1508-VI від 11.06.2009 - № 2808-VI від 21.12.2010; № 3207-VI від 07.04.2011; № 222-VII від 18.04.2013, № 1261-VII від 13.05.2014. Отже посилання в обвинувальному акті на норму Закону без визначення редакції, з урахуванням положень ст. 5 КК України, є некоректним та не відповідає вимогам ст. 291 КК України.

Окрім того, зміст формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 зводиться виключно до обвинувачення останнього у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 КК України, натомість як останній обвинувачується в тому числі й за ст. 340 КК України, об`єктивна сторона якого в направленому на адресу суду обвинувальному акті, не розкрита.

А саме: не зазначено яким чином, де, коли і в який спосіб обвинувачений вчинив незаконне перешкоджання організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій. Крім цього не вказано, в чому саме обвинувачується ОСОБА_6 , тобто чи в незаконному перешкоджанні організації зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій чи у їх проведенні, а також не конкретизовано вид мирного зібрання, в незаконному перешкоджанні організації чи то проведенні якого обвинувачується ОСОБА_6 , оскільки збори - це зібрання у певному місці обмеженого кола осіб, об`єднаних спільними інтересами, ідеями тощо, з метою розгляду чи вирішення певних питань.
Мітинг - масове зібрання людей для публічного обговорення політичних чи інших невідкладних питань соціального, економічного характеру, висловлення ставлення до дій органів державної влади, місцевого самоврядування, окремих службових осіб і організацій, певних подій суспільно-політичного життя.
Вуличні походи - організований масовий рух людей по вулицях (по пішохідній або проїзній частині) з метою демонстрування певного громадсько-політичного настрою, висловлення солідарності, протесту або незгоди з чим-небудь.
Демонстрація - масовий рух великої кількості людей для публічного висловлення суспільно-політичних, релігійних та інших настроїв (солідарності, протесту тощо) з використанням плакатів, транспарантів та інших засобів наочної агітації.
Вказані обставини, грубо порушують положення ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції).
Крім цього, відповідно до ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акта та повинен відповідати положенням ст. 109 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту, вказаний документ складено та затверджено в кримінальному провадженні № 0001758, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2014, однак згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до даного обвинувального акту, жодних даних про внесення відомостей до ЄРДР за № 0001758 від 30.12.2014, про те, з якого провадження виділено вказане провадження, чи призначалась в ньому група прокурорів, група слідчих, які дії в ньому проводились, що вказує на невідповідність реєстру вимогам ст. 109 КПК України.

Так, в Розділі ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування, пункти 2, 3, 4, 5, містяться дані від 30.12.2014 про виділення матеріалів досудового розслідування, об`єднання матеріалів досудового розслідування, повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, постанова про призначення групи прокурорів, при цьому не зазначено номерів кримінальних проваджень, які та з яких було виділено, а також номерів проваджень, які було об`єднані, та під яким номером.

В Реєстрі відсутні будь-які дані щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи те, що процесуальні дії, включені до Розділу І Реєстру за пунктами 1-17, 20-24, а також процесуальні рішення, включені до Розділу ІІ Реєстру за пунктами 6-19 датовані числами, які передують зазначеній в обвинувальному акті даті внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне провадження № 0001758 30.12.2014, то за відсутності в Реєстрі даних про внесення відомостей в ЄРДР, а також відсутності посилань на номери кримінальних проваджень, які виділялись та об`єднувались згідно даного реєстру, вказане в подальшому при розгляді справи по суті позбавить суд можливості надати оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам з огляду на їх допустимість.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України та вважає за доцільне повернутий означений акт прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт з наведених підстав, суд додатково вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, і`мя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Разом з цим, як вбачається з матеріалів провадження, потерпіла ОСОБА_9 не отримує поштову кореспонденцію за зазначеною в обвинувальному акті адресою (а. с. 70, 76, 141), жодного разу в судові засідання не з`явилась, інших контактних даних потерпілої не наведено. Зазначене може свідчити про неналежне встановлення особи потерпілої ОСОБА_9 в частині зазначення місця її проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 293, 314 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001758, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2014, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1