АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
10-109- 2007 р. Головуюча
інст.:Нікітіна Ю.О.,
Категорія : запобіжний захід Доповідач
апел.інст.:Тимошевський В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у
кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого Карпія
В.М.,

суддів Войтовського С.А., Тимошевського В.П.,

за участю
прокурора ОСОБА_6,

захисника ОСОБА_1

14 травня 2007 року розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи за апеляцією
захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2, на постанову
Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2007 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженцю М.Миколаєва, українцю, громадянину України, з
неповною середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому АДРЕСА_1, проживаючому
АДРЕСА_2, не судимому

-обвинуваченому
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307
КК України обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 27 квітня 2007 року в 14 год. 40хв., та 04.05. 2007 року о 18-й год., на території
Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру, розташованого в с. Надбузьке Миколаївського
району Миколаївської області, незаконно
збув особливо небезпечний
наркотичний засіб-

ацетильований опій:
по першому епізоду,
ОСОБА_3 1,0
мл. ацетильованого опію( в перерахунку на суху речовину -0,021 грама);

-по другому епізоду, збув ОСОБА_4 1,0
мл. -ацетильованого опію( в перерахунку на суху речовину -0,031 грама).

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 04.05. 2007 року під час
обшуку санкціонованого прокурором Миколаївського району Миколаївської області
за адресою с. Надбузьке Миколаївського
району в відділенні №6 ,палаті №19 Миколаївського
протитуберкульозного диспансеру, виявлено та вилучено 8,5мл. особливо
небезпечного наркотичного засобу -ацетильованого опію, який ОСОБА_2 незаконно
зберігав за місцем свого лікування з метою збуту.

В поданні, погодженому з виконуючим обов'язки прокурора Миколаївського
району Миколаївської області, слідчий Миколаївського РВ УМВС України- ОСОБА_5 , просить обрати
ОСОБА_2 міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, обґрунтовуючи
тим,що ОСОБА_2 досудовим слідством обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину,
за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше
трьох років, крім того вказує є достатні дані вважати, що обвинувачений може
ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини по справі та
продовжити злочинну діяльність.

Обираючи ОСОБА_2 міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, суд
зазначив в постанові, що досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні
злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк
більше трьох років, ніде не працює, перебуваючи на волі, може продовжити
злочинну діяльність, перешкодити встановленню істини по справі.

В апеляції, захисник ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2, просить,
скасувати обрану обвинуваченому міру запобіжного заходу і обрати останньому
міру запобіжного заходу -у вигляді підписки про невиїзд.

Захисник зазначає, що ОСОБА_2, вину у вчиненні злочину визнав повністю,
сприяє розкриттю злочину, має постійне місце проживання, не виявляв наміру
ухилитися від слідства і суду, оскільки він є інвалідом першої групи через стан
свого здоров'я не має такої можливості, страждає на захворювання туберкульозом,

Апелянт вважає, обгрунтування судом обраної ОСОБА_2 міри запобіжного заходу
у вигляді взяття під варту посиланням лише на тяжкість інкримінованого злочину
суперечить вимогам закону з цього приводу, а висновок суду щодо можливості
вчинення ОСОБА_2 нових злочинів та ухилитися від виконання процесуальних дій є
необгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 на
підтримку апеляції, думку прокурора ОСОБА_6
про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає
з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2007 року досудовим
слідством було порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого
ч.2ст. 307 КК
України за фактом збуту ОСОБА_2 наркотичного засобу-опію на території Миколаївського
обласного протитуберкульозного диспансеру в с. Надбузьке, 3, Миколаївського району.

04.05.
2007 року підозрюваний ОСОБА_2 затриманий та поміщений до ІТТ ММУ УМВС України в
Миколаївській області, слідчим СВ Миколаївського РВ УМВС України, в порядку ст.
115 КПК
України.

Відповідно до ч.І ст. 148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до
підозрюваного, обвинуваченого, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства
або суду , перешкодити
встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а
також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно ч.І ст. 150 КПК
України, при вирішенні питання про застосування міри запобіжного заходу крім
обставин, зазначених у ст.148 цього Кодексу, враховується тяжкість злочину, у
вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний і
матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її
характеризують.

Зі змісту ст.155 КПК України видно, що взяття під варту як запобіжний захід
застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк понад З роки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 досудовим слідством
обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України , за вчинення
якого передбачено покарання позбавлення волі на строк від 5 до десяти років
з конфіскацією майна.

З матеріалів справи видно, що постановою слідчого від 07.05. 2007 року ОСОБА_2
пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнає
вину у вчиненні злочину, сприяє досудовому слідству у розкритті злочину, слід
визнати безпідставними на цій стадії розгляду.

Згідно роз'яснень п.
10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.
2003 року, з доповненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 11.06. 2004 року «Про
практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та
продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», при розгляді подання про взяття під варту суд не вправі досліджувати
докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини
підозрюваного, обвинуваченого, розглядати й вирішувати ті питання, які повинен
вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Колегія суддів вважає, що такі питання не можуть вирішуватися і при
апеляційному провадженні щодо запобіжного заходу.

Крім того, в матеріалах кримінальної справи є дані
досудового слідства, які свідчать, що ОСОБА_2 за місцем проживання
характеризується негативно, на протязі тривалого часу з літа 2006 року займався
незаконним придбанням та збутом наркотичних засобів, активно сприяв незаконному
обігу наркотичних засобів в Україні.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_2 міри запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту, суд обгрунтовано врахував тяжкість злочину у
вчиненні якого досудовим слідством обвинувачується останній і те, що
перебуваючи на волі останній може ухилитися від слідства і суду.

Судом виконані вимоги ст.ст.148,150,155 КПК України, тому підстав до
скасування чи зміни постанови суду немає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області
від 07 травня 2007 року про обрання
ОСОБА_2 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, залишити без зміни.