Справа №1-268-11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2011 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Гончарука В.М.

при секретарі Шаповал Н.В.

з участю прокурора Коропа С.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, на утриманні дітей не має, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

1. 18.06.1984 року Уманським міським судом за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3, ст.208, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з обовязковим залученням до праці. Звільнений 31.07.1987 року по відбуттю строку покарання;

2. 28.08.1991 року Уманським міським судом за ч.3 ст.215-3, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна;

3. 08.10.1993 року Уманським міським судом за ч.3 ст.140, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 3 місяців 27 днів позбавлення волі. Звільнився 15.02.1997 року по відбуттю строку покарання;

4. 16.04.1998 року Уманським міським судом за ч.2 ст.196-1 КК України (в редакції 1960 року) до 8 місяців 7 днів позбавлення волі. Звільнився 30.04.1998 року по відбуттю строку покарання;

5. 16.09.2004 року Уманським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. 21.12.2004 року ухвалою апеляційного суду Черкаської області вирок скасовано, справу надіслано на новий розгляд в іншому складі суду. Засуджений 12 січня 2005 року Уманським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі. Звільнений 28.07.2006 року по відбуттю строку покарання;

6. 25.12.2006 року Уманським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Верховного суду України від 04.12.2007 року вирок скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд. 24.12.2008 року засуджений Уманським міськрайонним судом до 5 років позбавлення волі. Апеляційним судом Черкаської області 13.10.2009 року вирок змінено, засуджено до 4 років позбавлення волі. Звільнений 30.08.2010 року по відбуттю строку покарання.

Судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3 15 січня 2011 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшовши в палату № 1, урологічного відділення Уманської міської лікарні Черкаської області, що розташована по вул. Шевченка, 50, м. Умань, повторно, намагався відкрито викрасти мобільний телефон «Нокія-7373», вартістю 800 гривень, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора «Life», вартістю 10 гривень, на рахунку якого було 10 гривень, що належать ОСОБА_4, чим міг заподіяти потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 820 гривень, але не зміг довести свого злочинного наміру до кінця в звязку з незалежними від нього обставинами, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину хворими урологічного відділення Уманської міської лікарні Черкаської області.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в предявленому обвинуваченні не визнав повністю та показав, що дана кримінальна справа сфабрикована, працівники міліції змушували потерпілу та свідків писати пояснення. Він 14 січня 2011 року ліг до психіатричної лікарні м. Умань, щоб пролікуватися. 15 січня 2011 року, точного часу не памятає, він самовільно покинув лікарню, щоб придбати цигарок і пішов на автобусну зупинку та сівши на маршрутний автобус поїхав до зупинки ЗОШ № 14 м. Умань, вийшовши з автобуса на ринку «Вечірній» зустрів свого знайомого, який запропонував йому випити горілки, вони пішли до кафе-бару «Едельвейс», де випили по 50 грам горілки, після чого він пішов купив цигарок і вирішив повертатися в лікарню. Коли проходив біля Уманської міської лікарні він вирішив провідати свою знайому ОСОБА_5, яка на той час перебувала на лікуванні в Христинівській районній лікарні. В міській лікарні зайшов в урологічне відділення спочатку в палату № 3, де попросив в одного з лежачих чоловіків телефон щоб зателефонувати, чоловік дозволив і він здійснив дзвінок. Вийшовши з палати № 3 він зайшов в палату № 1, біля ліжка на стільці лежав мобільний телефон, який був підключений до зарядного пристрою і ввімкнений в розетку. Запитавши жінки, яка лежала під вікном, чи можна зателефонувати з даного телефону, вона кивнула головою і він зрозумівши, що можна дав вказаній жінці свій паспорт і взяв телефон відключивши зарядний пристрій від розетки. Інша жінка, побачила, як він взяв телефон почала кричати і підбігши до нього висмикнула телефон, почувши шум до палати зайшов чоловік з палати № 3, який давав йому телефон. Даний чоловік його затримав і викликав працівників міліції. Хто являється власником телефона він не запитував, наміру викрадати телефон у нього не було.

Вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами:

- показами свідка ОСОБА_6 даними в судовому засіданні, про те, що він з 12 січня 2011 року перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Уманської міської лікарні в палаті № 3. 15 січня 2011 року, він перебував в палаті разом з ОСОБА_7, близько 10 год. до них в палату зайшов невідомий чоловік, який попросив телефон, щоб зателефонувати, він дав йому свій телефон і чоловік здійснив дзвінок, після чого він вийшов з палати і пішов на вихід. Приблизно через 2-3 хв. з палати № 1 почувся крик «Віддай телефон», «Тримайте». Він з ОСОБА_7 одразу пішли до палати № 1, де побачили, що ОСОБА_3 стоїть в дверях палати № 1, в правому рукаві його куртки знаходився телефон, а з лівого карману висів зарядний пристрій. Побачивши двох чоловіків ОСОБА_3 викинув телефон на паперовий ящик, який знаходився в коридорі. Вони затримали ОСОБА_2 і тримали до приїзду працівників міліції, ОСОБА_3 просився, щоб його відпустили, паспорта він нікому не передавав;

- показами свідка ОСОБА_7, даними в судовому засіданні, про те, що він з 11 січня 2011 року перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Уманської міської лікарні в палаті № 3. 15 січня 2011 року, він перебував в палаті разом з ОСОБА_6, близько 10 год. до них в палату зайшов невідомий чоловік, який попросив телефон, щоб зателефонувати, ОСОБА_6 дав йому свій телефон і чоловік здійснив дзвінок, після чого він вийшов з палати і пішов на вихід. Приблизно через 2-3 хв. з палати № 1 почувся крик «Віддай телефон», «Тримайте». Він з ОСОБА_6 одразу пішли до палати № 1, де побачили, що ОСОБА_3 стоїть в дверях палати № 1, ОСОБА_6 сказав, що з правого рукава куртки ОСОБА_3 він викинув на картонну коробку мобільний телефон, а з лівого карману зарядний пристрій. Вони затримали ОСОБА_3 і тримали до приїзду працівників міліції, ОСОБА_3 просився, щоб його відпустили, паспорта він нікому не передавав. Він особисто не бачив, як ОСОБА_3 викинув мобільний телефон із зарядним пристроєм;

- показами свідка ОСОБА_8, даними в судовому засіданні, про те, що вона працює лікарем-психіатром Уманської лікарні № 2. ОСОБА_3 приходив до неї і вона 14 січня 2011 року направляла його на стаціонарне лікування Уманської лікарні № 2, де він і лікувався. ОСОБА_3 стоїть на обліку з 1980 року;

- показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, даними в судовому засіданні, які пояснили, що вони працюють дільничними інспекторами міліції Уманського МВ УМВС України в Черкаській області, 15 січня 2011 року, коли вони були на чергуванні, їх викликали в урологічне відділення Уманської міської лікарні, приїхавши на місце встановили, що двоє чоловіків тримали ОСОБА_3, також було дві жінки з палати № 1, через деякий час прийшла потерпіла та повідомила, що в неї намагалися викрасти телефон. Всі присутні підтвердили даний факт, тому ними було зафіксовано подію і відібрані відповідні пояснення, після чого ОСОБА_3 доставили в Уманський міський відділ міліції. Будь-кого з учасників події давати покази вони не примушували, в неприязних стосунках з ОСОБА_3 не перебувають;

- показами потерпілої ОСОБА_4, даними під час досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні, про те, що вона з 10 січня 2011 року знаходилася на лікуванні в урологічному відділенні Уманської міської лікарні в палаті № 1. 15 січня 2011 року вона поставила свій мобільний телефон в палаті щоб підзарядити акумуляторну батарею та поставила на стільці біля вікна, близько 10 год. 00 хв. вийшла з палати на процедури. Через декілька хвилин, коли вона знаходилася біля маніпуляційного кабінету, почула галас, тому повернулася до палати, біля палати вона побачила невідомого чоловіка і ОСОБА_12, яка також лікувалася у палаті № 1, остання їй повідомила, що чоловік намагався викрасти її мобільний телефон, але на коридорі був затриманий пацієнтами урологічного відділення. Після приїзду працівників міліції їй був повернутий телефон, тому вона претензій на має;

- показами свідка ОСОБА_12, даними під час досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні, про те, що з 10 січня 2011 року вона знаходилася на лікування в урологічному відділенні Уманської міської лікарні в палаті № 1. 15 січня 2011 року близько 10 год. 00 хв. в палату зайшов невідомий чоловік, пройшов до вікна біля якого знаходився мобільний телефон однієї із хворих, яка в цей час була на процедурах та запитував про якусь жінку на імя «Валентина». Коли чоловік виходив з палати вона помітила, що із зовнішньої лівої кишені куртки виглядав зарядний пристрій, вона одразу помітила, що телефону ОСОБА_4 не має, тому вона намагалася зупинити невідомого чоловіка, який відповів, що нічого не брав. При виході з палати чоловік викинув з кишені зарядний пристрій, а потім з рукава викинув мобільний телефон на паперовий ящик. На її крик з палати № 3 вибіг чоловік, який допоміг їй затримати невідомого чоловіка, про подію було повідомлено працівників міліції;

- показами свідка ОСОБА_13, даними під час досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні, про те, що з 11 січня 2011 року вона знаходилася на лікування в урологічному відділенні Уманської міської лікарні в палаті № 1. 15 січня 2011 року близько 9 год. 00 хв. їй поставили капельницю і вона заснула. Близько 10 год. 00 хв. вона в палаті почула шум, тому прокинулася і побачила невідомого чоловіка, його намагалася наздогнати ОСОБА_12 вона просила повернути телефон. Потім в коридорі затримали вказаного чоловіка, так як він намагався викрасти телефон;

- заявою ОСОБА_4, яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка намагалася викрасти мобільний телефон з сім карткою /т.1 а.с.4/;

- протоколом добровільної видачі ОСОБА_4 мобільного телефону «Нокія 7373» від 15.01.2011 року /т.1 а.с. 11/;

- протоколом медичного огляду на стан спяніння № 49 від 15.01.2011 року, згідно якого ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного спяніння /т.1 а.с. 12/;

- протоколом огляду предметів: мобільного телефону «Нокія 7373» від 15.01.2011 року /т.1 а.с. 16/;

- актом судово-психіатричної експертизи № 74 від 23.02.2011 року, згідно якого ОСОБА_3 розумів та розуміє значення своїх дій та може керувати ними /т.1 а.с.67-75/;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14, проведеного за судовим дорученням, від 13.10.2011 року, про те, що на початку року вона лікувалася в урологічному відділенні Уманської міської лікарні. Вийшла з палати, щоб придбати ліки, а коли повернулася, то побачила, як пацієнти відділення, що лежали з нею та інші з персоналом тримали невідомого чоловіка. Коли вона зайшла до кімнати, то невідомий чоловік зайшов за нею і дав свій паспорт та попросив передати його матері, вона взяла. Після приїзду працівників міліції вона дізналася, що чоловік намагався викрасти телефон, із зазначеним чоловіком вона не спілкувалася /т.1 а.с. 99/;

Оцінюючи зібрані по справі докази та перевірені в судовому засіданні, суд вважає, що предявлене обвинувачення ОСОБА_3 доказано, підстав для перекваліфікації його дій, в тому числі на ч.2 ст.185 КК України, не має, оскільки судом встановлено, що викрадення розпочалося таємно, але в процесі вчинення злочину переросло у відкрите і це усвідомлювалося ОСОБА_3, так як свідок ОСОБА_12 намагалася зупинити підсудного, але підсудний продовжував свої дії до затримання його свідком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в коридорі, після чого ОСОБА_3 викинув телефон і зарядний пристрій. Дані покази ОСОБА_3 на досудовому слідстві та в судовому засіданні, що про те, що він не вчиняв злочину, а взяв телефон щоб зателефонувати, не знайшли свого підтвердження. Суд вважає, що покази дані з метою уникнення відповідальності.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного ОСОБА_3, який по місцю проживання характеризуються формально позитивно, його стан здоровя, те, що тяжкі наслідки не наступили.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах позбавлення волі та реального відбування покарання в межах санкції статті за якою предявлене обвинувачення, так як менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення підсудного та попередження вчинення ними нових злочинів, тому і підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Речові докази по справі необхідно повернути потерпілій ОСОБА_4 за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання, тобто з 15 січня 2011 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити попередню тримання під вартою.

Речові докази по справі: - мобільний телефон «Нокія 7373» з сім-карткою «Лайф», які передані на зберігання потерпілій, залишити потерпілій ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Суддя: В.М. Гончарук