АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Кримінальне провадження №1 кп/620/756/14-к Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11кп/790/95/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1,ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0000113 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та прокурора прокуратури Зачепилівського району Харківської області на вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2014 року, відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Руновщина Зачепилівського району Харківської області, освіта середня, непрацюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,2001 та 2009 років народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.125 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Зачепилівка Харківської області, українки, громадянки України, освіта неповна вища, непрацюючої, заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.383, ч.2 ст.342 КК України,

встановила:

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України з призначенням покарання за ч.1 ст.125 КК України штраф 850,00 грн., за ч.2 ст.125 КК України штраф 1020,00 грн.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

ОСОБА_10 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.383, ч.2 ст.342 КК України з призначенням покарання за ч.1 ст.125 КК України штраф 850,00 грн., за ч.1 ст.383 КК України 1 рік позбавлення волі, ч.2 ст.342 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, з іспитом 1 рік.

Позовні заяви потерілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 задоволені частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_10 2000,00 грн. моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_14 , з ОСОБА_9 3000,00 грн. моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_14 .

На користь потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 постановлено стягнути з ОСОБА_9 по 500,00 грн.

На користь потерпілої ОСОБА_15 постановлено стягнути з ОСОБА_10 2000,00 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_9 300,00 грн.

Як встановлено судом, 21 травня 2014 року, приблизно о 19:50 годині, на вулиці Котовського в смт.Зачепилівка Харківської області, ОСОБА_10 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_15 , під час сварки з ОСОБА_15 , яка виникла на ґрунті існуючих тривалий час між ними неприязних стосунків, шляхом захватів своїми руками за волосся на голові ОСОБА_15 , завдала їй удари руками в обличчя та розшкрябування нігтями пальців своїх рук шкіряних покривів на голові, обличчі та шиї, заподіяла тілесні ушкодження.

В той же день, приблизно о 20-00 годині, знаходячись за тією ж адресою, на місці події, після того, як на місце події на виклик ОСОБА_15 прибули працівники міліції Зачепилівського РВ ГУ МВС України в Харківській області, під час припинення працівниками міліції неправомірних дій її батька ОСОБА_16 , вчинила активну протидію опір працівникам міліції під час виконання ними службових обов`язків, що полягало у перешкоджанні законному застосуванню працівниками міліції заходів фізичного впливу та прийомів рукопашного бою відносно ОСОБА_16 , а саме, захоплюючи руками за формений одяг, ОСОБА_10 відтягувала дільничного інспектора міліції ОСОБА_17 від її батька ОСОБА_16 , відносно якого працівник міліції застосовував заходи фізичного впливу, завдала один удар кулаком у спину дільничному інспектору міліції ОСОБА_17 .

Після того, як лейтенант міліції ОСОБА_18 та лейтенант міліції ОСОБА_19 почали припиняти розпочатий нею опір, продовжила чинити опір працівникам міліції, хватала їх за формений одяг, внаслідок чого відносно неї працівниками міліції було застосовано заходи фізичного впливу та прийом рукопашного бою «загин руки за спину».

Крім того, 22 травня 2014 року ОСОБА_10 звернулась до Зачепилівського райвідділу міліції з письмовою заявою про заподіяння ОСОБА_14 їй тілесних ушкоджень. Під час прийму ОСОБА_10 була попереджена працівниками міліції про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, про що власноручно поставила підпис у бланку заяви.

Відомості за заявою ОСОБА_10 були внесені до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України, та в ході досудового розслідування було отримано достатні об`єктивні дані, які повністю спростовують факт заподіяння ОСОБА_14 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , та на підставі яких встановлено, що ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження внаслідок правомірного захисту ОСОБА_15 від її протиправних дій та внаслідок припинення працівниками Зачепилівського РВ ГУ МВС її протиправних дій, що вказує на те, що заява ОСОБА_10 про вчинення відносно неї ОСОБА_14 кримінального правопорушення є завідомо неправдивим повідомленням про вчинення злочину.

ОСОБА_9 21 травня 2014 року, приблизно о 19-00 годині, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_15 , під час сварки з ОСОБА_15 , яка виникла на ґрунті існуючих тривалий час між ними неприязних стосунків, завдав один удар кулаком в обличчя ОСОБА_15 .

Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , обхопивши один одного руками, впали на землю, де під час боротьби ОСОБА_9 один раз вкусив ОСОБА_14 за правий бік тулубу, в результаті чого у ОСОБА_14 утворились легкі тілесні ушкодження.

Крім того, тієї ж дати о 19-00 годині, знаходячись за місцем подій, також завдав під час сварки ОСОБА_15 один удар кулаком по голові, в результаті чого у ОСОБА_15 утворились легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження відносно нього, вважаючи що в його діях відсутній склад кримінальних правопорушень, за якими його засуджено.

При цьому вказав, що в день подій він разом зі своїм сином гнав додому корів, а на нього вискочив ОСОБА_20 і почав його бити кулаками, та вдарив його два рази ножем по лівій руці. Потім вибігла ОСОБА_15 зі своєю матір`ю, також почала його бити і обзивати нецензурною лайкою дружину ОСОБА_9 . Після чого прийшла дружина ОСОБА_9 , забрала його додому.

Автор апеляції вказує, що він не бив родину ОСОБА_21 та працівників міліції при ньому не було на місці подій.

Вказує також, що суд заздалегідь обрав відносно нього обвинувальний ухил.

Обвинувачена ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження, вважаючи себе невинуватою.

Вказує, щосуд віднісся до неї упереджено, не прийняв до уваги всі обставини, те що бійка, коли вона приїхала на місце подій, вже тривала, працівникам міліції вона опір не чинила, до неї першої битися кинулась ОСОБА_15 ; вважає себе теж постраждалою. Показання потерпілої ОСОБА_15 вважає суперечливими, оскільки вона свої покази міняла.

За фактом визнання винною за ч.2 ст.342 КК України, автор апеляційної скарги зазначає, що вона намагалася припинити затримання її батька, ОСОБА_16 , коли працівники міліції повалили його на землю та почали заламувати йому руки, але працівнику міліції ОСОБА_17 вона удари не наносила. Сам ОСОБА_17 зазначив, що не бачив, хто наносив йому удари ззаду в область спини і хто тягнув його за формений одяг. Вказує, що свідок ОСОБА_22 , як на доказ її невинуватості, надавав пояснення, якими спростовується факт чинення опіру працівникам міліції. Показання свідка ОСОБА_23 вважає неконкретними. Зазначає, що самі працівники міліції надавали пояснення, що за формений одяг їх хватав хтось з родини ОСОБА_24 .

За фактом кримінального правопорушення за ч.1 ст.383 КК України зазначає, що в неї в процесі бійки утворилися тілесні пошкодження, які підтверджуються експертним висновком ,і вона мала усі підстави до звернення з заявою про кримінальне правопорушення до правоохоронних органів.

В апеляційній скарзі з додатковими доводами прокурор просить вирок суду скасувати, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів, вважаючи його занадто м`яким.

Ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.125, ч.1 ст.383, ч.2 ст.342 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України 850,00 грн. штрафу, за ч.1 ст.383 КК України 2 роки обмеження волі, за ч.2 ст.342 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, з іспитом 1 рік. На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України 200 годин громадських робіт, за ч.2 ст.125 КК України 2 роки обмеження волі. З урахуванням ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитом 1 рік. В порядку ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи дії та кваліфікацію кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вказує, що судом обвинуваченій ОСОБА_10 призначено покарання в порушення вимог ч.3 ст.72 КК України, оскільки покарання у виді штрафу повинно виконуватися окремо і не підлягає складанню.

Також зазначив, що судом при ухваленні вироку не конкретизовано вид призначеного ОСОБА_9 покарання за ч.1 та ч.2 ст.125 КК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених; представника потерпілих, яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу і заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених;вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.373 КПК України мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені, з чітко зазначеними обставинами, за яких був вчинений злочин і відповідність його конкретному складу злочину.

Зміст мотивувальної частини вироку визначається предметом доказування у кримінальному провадженні, також складом кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченим і який визнано судом доведеним.

Проте суд при постановленні вироку в мотивувальній частині не зробив висновку щодо кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ст.ст.370,374 КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тому таке рішення підлягає скасуванню.

Ці підстави скасування судового рішення унеможливлюють ухвалення вироку судом апеляційної інстанції, а статтею 415 КПК України з наведених підстав не передбачено призначення нового розгляду в суді першої інстанції. При таких обставинах, колегія суддів, вважаючи необхідним призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначеними п.2 ч.1 ст.7, п.6 ст.9 КПК України.

Оскільки вирок підлягає скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційних скарг прокурора та обвинувачених не розглядаються, а підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

Керуючись ст.ст.7,9,404,405,407,412,418,419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-

Судді: