У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 11 грудня 2007
року кримінальну справу за касаційною
скаргою законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_1 на вирок
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 січня 2006 року, яким
засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця

та
мешканця смт. Вороніж Шосткинського району

Сумської
області, раніше не судимого -

за ст. 185 ч. 3
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 2
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст. 289 ч. 2
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки і 6 місяців позбавлення
волі без конфіскації майна, а на підставі ст. 70 ч. 1 КК України ОСОБА_2
призначено покарання - 2 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Цим же вироком
засуджено ОСОБА_3, вирок щодо якого у касаційному порядку не оскаржується.

В апеляційному
порядку справа не переглядалася.

ОСОБА_2
засуджено за те, що він на протязі вересня-листопада 2005 року за попередньою
змовою з ОСОБА_3, шляхом проникнення в житло і сховище вчинив чотири епізоди
таємного викрадення чужого майна.

Крім того вони,
за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення в приміщення, незаконно
заволоділи транспортним засобом -
мотоциклом.

Також ОСОБА_2 за
попередньою змовою з ОСОБА_3, із застосуванням насильства, що не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілої ОСОБА_4, викрав чуже майно.

У касаційній
скарзі законний представник неповнолітнього засудженого ОСОБА_1, посилається на
тяжкі сімейні обставини, що вона сама виховувала сина, просить вирок змінити,
пом'якшити призначене ОСОБА_2 покарання.

Заслухавши
доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за
обставинах, викладених у вироку, підтверджується сукупністю зібраних по справі,
вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку доказів,
зокрема, показаннями самих засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які під час
досудового та судового слідства визнавали себе винними, а також показаннями
потерпілих щодо викрадення їхнього майна, в тому числі щодо вартості цього
майна.

Таким чином, суд
повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам належну оцінку і
правильно застосував матеріальний закон.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону по справі не встановлено.

Доводи скарги
про те, що засудженому ОСОБА_2 призначене суворе покарання, є безпідставними,
оскільки це покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене з
урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинених ним злочинів, даних щодо
особи засудженого.

Саме з
урахуванням наведених пом'якшуючих обставин, суд застосував до засудженого
положення ст. 69 КК України, призначивши більш м'яке покарання, ніж передбачено
законом.

Підстав для
призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у
ст. 384 КПК України, немає.

Виходячи з
наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а:

відмовити
у задоволенні касаційної скарги законного представника неповнолітнього
засудженого ОСОБА_1.

судді: