Провадження номер 1/2516/415/12
Справа № 1-16/12
ВИРОК

іменем України

02 березня 2012 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

прокурора Єременка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

6 листопада 2011 року ОСОБА_2 прийшов до помешкання своєї знайомої ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі перебували, крім господарки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після спільного розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_2 таємно викрав мобільний телефон марки «Sony Erickson-S320» вартістю 1000 гривень, SIM-картку мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_1 вартістю 30 гривень та гроші в сумі 900 гривень, які належали ОСОБА_4, та зник з місця крадіжки.

Носівським РВ УМВС України в Чернігівській області по даному факту в порядку ст. 426 КПК України складено протокол, який разом з матеріалами направлено до прокуратури Носівського району. 20 лютого 2012 року прокуратурою Носівського району порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні як підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину по ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та дав показання, що ввечері 6 листопада 2011 року йому зателефонувала ОСОБА_3 та попросила принести мінеральної води. Він погодився. Удома в ОСОБА_3, крім неї, також знаходилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ОСОБА_2 випив разом з ними 50 грамів горілки. Потім із сумки ОСОБА_4 він викрав гроші в сумі 900 гривень, зі столу мобільний телефон. Жінки цього не бачили, тому що знаходилися в іншій кімнаті. Приблизно о 23 год. ОСОБА_2, забравши викрадене, покинув квартиру ОСОБА_3. Украдені гроші він витратив на власні потреби.

Допитана в судовому засіданні як потерпіла ОСОБА_4 дала показання, що 6 листопада 2011 року в центрі м. Носівка вона зустріла свою знайому ОСОБА_5, і вони разом пішли в гості до ОСОБА_3. Увечері цього ж дня до них прийшов ОСОБА_2. ОСОБА_3 запросила його за стіл. Деякий час ОСОБА_2 провів разом з ними у квартирі ОСОБА_3, потім зник. Вона разом з ОСОБА_5 залишилися ночувати у ОСОБА_3. Уранці наступного дня вони виявили зникнення грошей та телефону. ОСОБА_2 відшкодував потерпілій 1600 гривень. Претензій до нього ОСОБА_4 не має.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 дала показання, що 6 листопада 2011 року в центрі м. Носівка вона зустріла ОСОБА_4. Разом вони пішли до ОСОБА_3. Увечері того ж дня до них прийшов ОСОБА_2, побув з ними деякий час, а потім зник. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишилися у ОСОБА_3 на ніч. Уранці наступного дня ОСОБА_4 сказала, що в неї пропали гроші та мобільний телефон.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 дала показання, що 6 листопада 2011 року до неї в гості прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Разом вони розпили пляшку горілки. Увечері хтось із них зателефонував до ОСОБА_2. Після цього останній приніс їм пляшку мінеральної води. Після цього він пішов. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишилися ночувати у свідка. Уранці наступного дня ОСОБА_3 поїхала на роботу. Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_5 та сказала, що у ОСОБА_4 зникли телефон та гроші.

Вислухавши показання підсудного, потерпілої та свідків, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчинив крадіжку, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні цього злочину також підтверджується:

заявою ОСОБА_4 (а. с. 3);

явкою з повинною ОСОБА_2 (а. с. 6).

Беручи до уваги вищевикладене, суд робить висновок, що ОСОБА_2 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і підлягає покаранню за вчинений злочин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2, не виявлено.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_2, є щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування збитків, завданих злочином.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину, обставини, що помякшують покарання, те, що за місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно, раніше не судимий, а також ту обставину, що він не працює, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів буде призначення йому покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину по ч. 1 ст. 185 КК України й призначити йому покарання у виді 150 (ста пятдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подано апеляцію протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя В.М. Дикий