Справа № 1-66/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2011 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Пісоцького О.М.;

з участю: секретаря - Сіваченко Ю.І.;

прокурора - Фень Н.А.;

підсудної - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, 27.06.1964 р. н., уродженка с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, громадянка України, не судима, одружена, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 164 КК України

В С Т А Н О В И В :

30.11.2009 Арбузинським районним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів № 5 Миколаївської обласної ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, 15.10.1997 р. н., аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття (починаючи з 29 травня 2009 року), яке вступило в законну силу.

17.02.2010 відділом ДВС Арбузинського РУЮ відкрито виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 вказаних аліментів.

Протягом 2010-2011 років ОСОБА_1, маючи постійний дохід від тимчасових заробітків ( допомога сусідам у веденні домашнього господарства ) в середньому 450-500 гривень на місяць, та маючи можливість сплачувати аліменти, від сплати аліментів ухилялась, чим умисно не виконувала рішення Арбузинського районного суду від 30.11.2009 року, яке набрало законної сили.

В результаті злочинних дій ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на користь Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІП ступенів № 5 Миколаївської обласної ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 станом на 01.03.2011 складає 7 800 грн.

У судовому засіданні підсудна вину свою у вчиненні вказаних злочинів визнала повністю та пояснила, що дійсно згідно рішення суду вона повинна сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В звязку з відсутністю постійної роботи, вона дійсно не платила аліменти. Однак можливості платити аліменти вона не мала, оскільки випадкових заробітків, які вона заробляє ледве вистачає на її проживання. Також ОСОБА_1 пояснила, що дійсно допомагає по господарству сусідам та односельцям, за це з нею в основному розраховуються продуктами, якщо і дають гроші, то лише іноді і невеликі суми. Тобто, вказані в обвинуваченні суми її доходів від тимчасових заробітків в розмірі 450-500 грн. не відповідають дійсності. Стосовно ж грошей, які їй пересилала донька, ОСОБА_1 пояснила, що ці гроші дійсно їй надходили, але донька ці кошти давала лише в той період, коли у ОСОБА_1 проживала її онука. Тобто донька підсудної надавала кошти на утримання не підсудної а своєї власної дитини.

Крім показань підсудної, її вина у вчиненні злочинів підтверджується дослідженими судом доказами:

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які в ході досудового слідства пояснили, що платили підсудній за допомогу, яку остання надавала їм в веденні домашнього господарства;

- копією рішення Арбузинського районного суду від 30 листопада 2009 р., яким з ОСОБА_1 на користь Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернату 1-3 ступенів № 5 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2, 15 жовтня 1997 р. н., в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( аркуш 7 );

- розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, з якого вбачається, що станом на 01.03.2011 р. заборгованість по аліментам, які стягуються з ОСОБА_1 на користь Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернату 1-3 ступенів № 5 складає 7800 грн. ( аркуш 22 );

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 382 КК, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, та ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставинами, що помякшують покарання підсудної суд вважає вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин та відсутність судимості. В якості збігу тяжких особистих обставин суд враховує відсутність у підсудної постійної роботи.

Враховуючи, що підсудна вчинила злочин внаслідок збігу тяжких особистих обставин та не має судимості, суд вважає необхідним при призначенні покарання по ч. 1 ст. 382 КК України застосувати ст. 69 КК України, призначивши вид покарання не передбачений санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, а саме в виді громадських робіт.

Враховуючи, що підсудна вчинила злочини невеликої та середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, не судима, суд вважає можливим її виправлення без відбування призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання:

- по ч. 1 ст. 382 КК України застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 100 ( сто ) годин;

- по ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт на строк 80 ( вісімдесят ) годин.

В порядку, передбаченому ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглишення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю вчинених нею злочинів в виді громадських робіт на строк 100 ( сто ) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишити без змін підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд.

Суддя О.М. Пісоцький