Справа № 587/838/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працездатного, учня СПТУ №2 м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, 19 лютого 2015 року, приблизно о 12.30 годині, ОСОБА_7 , знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попросив у свого знайомого ОСОБА_8 належний потерпілому мобільний телефон марки «LG G2 mini D618», мотивуючи це необхідністю скопіювати з нього інформацію, на що потерпілий ОСОБА_8 погодився та добровільно передав мобільний телефон ОСОБА_7 . Заволодівши мобільним телефоном, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 503 від 10.03.2015 р. складає 3079 грн. та картою пам`яті, яка малась у телефоні, вартістю 77 грн., ОСОБА_7 повідомив потерпілому ОСОБА_8 , що йому необхідно піти додому, щоб скопіювати інформацію з телефону на комп`ютер та пішов додому, при цьому запевнивши ОСОБА_8 , що він віддасть йому мобільний телефон. Після цього ОСОБА_7 пішов до себе додому. Через деякий час ОСОБА_8 почав шукати ОСОБА_7 стукати в двері та телефонувати на свій мобільний телефон. На телефоні дзвінки ОСОБА_7 не відповідав, ховаючись від потерпілого в квартирі. Не дочекавшись повернення ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 попрямував до себе додому, а ОСОБА_7 виліз з квартири через вікно, поїхав в м. Суми, де продав належний потерпілому мобільний телефон, розпорядившись грошима на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 19 лютого 2015 року, приблизно о 12.30 годині, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , він зустрів ОСОБА_8 , якого знав як мешканця села. Він попросив в нього мобільний телефон, щоб зателефонувати, а коли ОСОБА_8 передав йому телефон, в нього виник умисел на заволодіння телефоном потерпілого. З цією метою він попросив ОСОБА_8 скопіювати з телефону інформацію на комп`ютер і коли ОСОБА_8 погодився, вони пішли разом до квартири ОСОБА_7 , де ОСОБА_8 залишився чекати біля під`їзду, а він зайшов в квартиру, запевнивши потерпілого, що невдовзі віддасть телефон. Не дочекавшись, ОСОБА_8 постукав в двері квартири, а потім пішов, через деякий час кілька разів телефонувавши на свій телефон з інших телефонів. На телефоні дзвінки він не відповідав, ховаючись від потерпілого в квартирі. Не дочекавшись повернення телефону, потерпілий ОСОБА_8 попрямував до себе додому, а він, ОСОБА_7 , виліз з квартири через вікно, поїхав в м. Суми, де продав належний потерпілому мобільний телефон, а на отримані кошти купив запчастини для мопеду.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, оскільки він шляхом зловживання довірою незаконно заволодів належним потерпілому ОСОБА_8 мобільним телефоном та карткою пам`яті загальною вартістю 3156 грн.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом*якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, вчинив злочин, будучи неповнолітнім.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.
З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства.
Заявлений по справі цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 3156 гривень підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у завданні потерпілому шкоди на зазначену суму встановлена в судовому засіданні, підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №503 від 10 березня 2015 року і не оспорюється обвинуваченим.
Судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 100 (ста)годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_7 в доход держави (місцевий бюджет) 184 гривні 14 копійок витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи ( код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 3156 гривень завданої шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя