Справа № 357/5849/14-к
1-кп/357/420/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві

кримінальне провадження,внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 006148 від 04.10. 2013 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця села Горошків Тетіївського району Київської області, громадянина України, освіта середня, непрацює, неодруженого , проживаючого АДРЕСА_1 ,зареєстрований в АДРЕСА_2 ,ідентифікаційни код НОМЕР_1 , раніше не судимого - в скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ст.. 190 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ

Обвинувачений ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин:.

25.09.2013 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 біля магазину « СВ»,що по вулиці П.Запорожця 107 в місті Білій Церкві,умисно, маючи намір незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вирішив заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 шляхом обману. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою потерпілого, з яким домовився про продаж йому автомашини марки « ЗАЗ 1102 за 9000 грн, повідомив останнього, що він тимчасово від`їде у власних справах, а ОСОБА_5 повинен перерахувати гроші за вказану автомашину в сумі 9000 грн на банківський рахунок відкритий у ПАТ « Приват Банк, належний знайомій обвинуваченого ОСОБА_6 та повідомив номер рахунку потерпілому.Обвинувачений пообіцяв,повернувшись через деякий час віддати потерпілому автомашину ЗАЗ, дійсно не маючи наміру віддавати автомашину потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 , добросовісно помиляючись в намірах обвинуваченого та довіряючи йому, 25.09.2013 року перерахував кошти в сумі 9000 грн, як плату за автомашину, на банківський рахунок ОСОБА_6 , відкритий у ПАТ « Приват Банк» та залишився чекати обвинуваченого біля магазину « СВ»,що по вулиці П.Запорожця в місті Білій Церкві Київської області

25.09.2013 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_7 , не маючи наміру віддавати потерпілому автомашину ЗАЗ,зняв з банківського рахунку ОСОБА_8 кошти в сумі 9000грн, але автомашину ЗАЗ 1102 потерпілому не передав.

Злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в сумі 9000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення,передбаченого ст. 190 ч.1 КК України не визнав та пояснив,що 25 вересня 2013 року близько 11 год. він зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 біля магазину « СВ»,що по вулиці П.Запорожця в місті Білій Церкві Київської області. У них з потерпілим була домовленість по телефону про продаж автомашини марки « ЗАЗ 1102»,шляхом передачі документів на автомашину та самої автомашини,без оформлення юридично,за 9000 грн. З потерпілим вони домовилися про перерахунок грошей в сумі 9000 грн. на карточку « ПриватБанку» на ім`я ОСОБА_6 .

Разом з потерпілим вони їздили в гараж по вул. Фадеєва, в місті Білій Церкві, а потім знову повернулися до магазину « СВ» ,що по вулиці П, Запорожця в місті Білій Церкві. Там він залишив потерпілого, а сам поїхав по справам . Близько 14 годин йому ОСОБА_9 повідомив про те,що поступили гроші на карточку його дружини

ОСОБА_6 . Він зателефонував потерпілому, вони домовилися зустрітися біля залізничного вокзалу. На залізничний вокзал обвинувачений приїхав разом з ОСОБА_9 , деякий час вони чекали потерпілого, а коли той приїхав,то сказав, що передумав купляти машину, обвинувачений віддав йому гроші в сумі 9000 грн., з своїх коштів і разом з ОСОБА_9 вони поїхали в» Приват Банк,»що на Гоголя в місті Білій Церкві та зняли гроші з рахунку.

Після цього він потерпілого більше не бачив, через декілька днів йому повідомили,що потерпілий написав заяву в міліцію,що ніби- то він його обманув,незаконно забрав гроші.

Незважаючи на невизнання винуватості в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення обвинуваченим, його винуватість в повному обсязі доведена показами свідків, матеріалами кримінального провадження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила,що обвинуваченого вона знає,користувалася його послугами, як таксиста.

Вона працює продавцем продуктових товарів з намету, який розташований біля магазину « СВ»,що по вулиці П.Запорожця в місті Білій Церкві. В вересні 20013 року в першій половині дня, до магазину « СВ»,що по вулиці П.Запорожця в місті Білій Церкві приїхав обвинувачений ОСОБА_4 з якимось чоловіком. Тепер вона знає,що це був потерпілий.. Через деякий час чоловіки кудись поїхали, а потім знову повернулися. Потім ОСОБА_4 знову поїхав, а потерпілий залишився біля магазину. Уже після обіду до неї підійшов потерпілий, та просив зателефонувати ОСОБА_4 сказати,що він його чекає. Повідомив,що на його дзвінки ОСОБА_4 не відповідає. Вона декілька разів телефонувала ОСОБА_4 , той обіцяв приїхати через годину, але не приїхав. Потім він деякий час не відповідав навіть на її дзвінки, На прохання потерпілого вона розказала йому, де проживає ОСОБА_4 , але знала лише район його проживання, про що розповіла потерпілому, після чого бачила,що потерпілий пішов до ОСОБА_4 , повернувся через деякий час,сказав,що знайшов квартиру ОСОБА_4 ,але вдома його небуло.

Вона знову телефонувала ОСОБА_4 , той їй не відповідав, у відповідь написав їй СМС,щоб потерпілий приїхав до залізничного вокзалу, було це вже близько 15 годин

40 хв.

Про те,що потерпілого ОСОБА_4 чекає на вокзалі, вона останньому не сказала, бо того вже не було біля магазину. Куди він пішов їй невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що обвинуваченого знає. Це його кум.

25 вересня 2013 року близько 12 годин до нього зателефонував ОСОБА_4 та попросив повідомити розрахунковий номер його платіжної картки,щоб перерахувати на неї гроші. У нього картки « Приват Банку «немає,тому він повідомив номер картки своєї дружини ОСОБА_6 . ОСОБА_4 сказав,що він продає автомашину і хоче,щоб на платіжну картку були перераховані гроші покупцем. За згодою дружини він повідомив йому номер платіжної картки дружини в «Приват Банку,» та пообіцяв повідомити,коли прийдуть гроші.

Після 14 годин цього ж дня, свідок зателефонував ОСОБА_4 про те,що гроші поступили на картку.

Ще через деякий час ОСОБА_4 знову зателефонував йому, попросив приїхати на залізничний вокзал,розповів,що покупець відмовився від купівлі автомашини і ОСОБА_4 хоче повернути йому гроші в присутності свідка .

Він приїхав на залізничний вокзал, де вже знаходилися ОСОБА_4 з потерпілим і обвинувачений в салоні автомашини ЗАЗ червоного кольору віддав гроші в сумі 9000 грн. потерпілому. Після цього вони з ОСОБА_4 поїхали до банкомату « ПриватБанк`що на вулиці Гоголя в місті Білій Церкві та зняли з платіжної картки його дружини гроші в сумі 9000 грн, які ОСОБА_4 забрав. Потерпілого він більше не бачив.

Відповідно до інформації про рух коштів абоненту ОСОБА_6 по банківській картці № НОМЕР_2 станом на 25 вересня 2013 року .25.09.2013 року рахунок було поповнено на 9000 грн. о 12 год. 40хв та знято гроші в сумі 8000 грн. та 1000 грн. о 16.08 год. та 16.09 год. 25.09.2013 року в банкоматі банку по вулиці Гоголя 23а в місті Білій Церкві

А.с.33-34-35

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує отримання ним з картки банкомату 9000 грн.,які перерахував ОСОБА_5 за автомашину.

Постановою слідчого судді Білоцерківського міськрайсуду від 17 лютого 2014 року а.с. 44-48 надано доступ до інформації,яка перебуває в оператора мобільного зв`язку ПрАТ КиївСтар ,яким користувалися номери мобільного оператора № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 в період з 24.09.2013 року по 26.09.2013року з даними, на які номери телефонували по даному телефону, направлялися СМС повідомлення та отримували дзвінки та надати тимчасовий доступ до інформації,яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку « МТС»,що належить ПрАТ « МТС Україна про зв`язок

Абонента мобільних терміналів,якими користується номер мобільного оператора МТС НОМЕР_6 в період з 24.09.2013 року по 26.09.2013 року

Постановою слідчого судді Білоцерківського міськрайсуду від 3 квітня 2014 року а.с. 61-66 надано доступ до інформації,яка перебуває в оператора мобільного зв`язку ПрАТ КиївСтар ,яким користувалися номери мобільного оператора № НОМЕР_1 , № НОМЕР_7 та № НОМЕР_5 в період з 24.09.2013 року по 26.09.2013 року з даними, на які номери телефонували по даному телефону, направлялися СМС повідомлення та отримували дзвінки

Інформація надана на СВ дисках переглянута та досліджена в судовому засіданні

А.с. 54,55,75,89

Обвинувачений підтвердив в судовому засіданні, що має у користуванні номери ОМЗ:

НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , а його кум ОСОБА_11 користується номером НОМЕР_7

На протязі дня 25.09.2013 року він часто телефонував ОСОБА_9 ,потерпілому та спілкувався по телефону зі свідком ОСОБА_12 .

Покази свідка ОСОБА_10 повністю підтверджуються інформацією, отриманою в ході тимчасового доступу до документів ОСОБА_13 та МТС, послугами яких користуються ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Зокрема згідно даних наданих ОСОБА_13 мобільний телефон (кінцеве обладнання), яким користується ОСОБА_4 номер НОМЕР_9 ) об 12.31 год.25.09.2013 року знаходився в районі вул.. Петра Запорожця (сид 27028., лак 38461) та об 12.51год 25.09.2013 року він знаходився уже в районі Шинного заводу «Росава»

Об. 14.49 год. 25.09.2013 року на його мобільний телефон (номер НОМЕР_9 ) зателефонувала ОСОБА_12 , розмова тривала 45 с.

Об. 15.42 год.25.09.2013 року на його мобільний телефон (номер НОМЕР_9 ) повторно подзвонила ОСОБА_14 , розмова тривала 24 с.

(У цей час мобільний телефон Дідика фіксувався радіовишкою в районі П.Запорожця) (сид 27028., лак 38462).

О 15.48 год 25.09.2013 року на мобільний телефон ОСОБА_14 надійшло СМС повідомлення від ОСОБА_4 .

В цей час мобільний телефон ОСОБА_4 зафіксовано радіовишкою в районі масиву Піщана та бул. 50-р. Перемоги в місті Білій Церкві (сид 27028., лак 9791)

Також правдивість показів свідка ОСОБА_14 підтверджується інформацією отриманою в ході тимчасового доступу до документів ОМЗ «МТС», послугами якого користуються ОСОБА_5 ..

Так, мобільний телефон яким користується ОСОБА_5 25.09.13 в період з 11.43 по 12.06 фіксувався вишкою, що розташована по АДРЕСА_3 та охоплює радіус дії до вул.. П. Запорожця.

Телефон ,яким користується ОСОБА_5 25.09.13 в період з 14-30год по 16.02 год. фіксувався вишками, що розташовані по вул.. Леваневського, 53, 83 та Глиняна, 49, що мають радіус дії до вул.. П. Запорожця. З показів свідка ОСОБА_17 видно,що у вказаний час ОСОБА_5 пішов за місцем проживання ОСОБА_18 ,який проживав в даному районі та повернувся назад до кафе на АДРЕСА_4 ).

Тому даними доказами повністю заперечуються покази обвинуваченого ОСОБА_4 про те,що він близько 15 годин на залізничному вокзалі в місті Білій Церкві особисто віддав потерпілому ОСОБА_16 кошти в сумі 9000 грн, отримані ним за проданий автомобіль ЗАЗ червоного кольору.

Крім того, цими ж доказами заперечуються покази обвинуваченого ОСОБА_15 про повернення коштів, поскільки він показав, що віддав кошти ОСОБА_16 близько 15 годин на залізничному вокзалі, попередньо зателефонувавши йому на його мобільний телефон про місце зустрічі,але на той час дзвінки на мобільний телефон Шинкарюка МТС № 093-389-1959 від ОСОБА_4 не поступали. ОСОБА_4 направив СМС повідомлення на ім.»я ОСОБА_14 лише 0 15 год.48 хв про те,щоб потерпілий прийшов на вокзал для отримання автомашини, хоча як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 в суді він 0 15 год повернув ОСОБА_16 кошти,отже повідомляти про його приїзд на вокзал не було необхідності.

ісля 14 годин ніяких дзвінків від ОСОБА_4 на мобільний телефон потерпілого Шинкарюка не поступало, В період з 14.30 по 16.02 телефон яким користується ОСОБА_5 25.09.13 фіксувався вишками, що розташовані по АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 , що мають радіус дії до вул.. П. Запорожця.

Як пояснив в суді сам обвинувачений ОСОБА_16 не являється жителем міста Білої Церкви, як видно з роздруківок його мобільного телефону, 25.09.2013 року він взагалі не був на залізничному вокзалі міста Білої Церкви, весь час перебування в місті Білій Церкві знаходився у зовсім іншому районі міста / вул. П.Запорожця, Глиняній, Леваневського і не міг отримати у обвинуваченого кошти на залізничній станції міста Білої Церкви, розташованого в районі Вокзальна. Це пояснив в суді допитаний як спеціаліст ОСОБА_19 після перегляду СВ дисків.

В період з 11 год. 43 хв, 25.09.2013 року,коли ОСОБА_5 приїхав до міста Білої Церкви, по 18.30год.25.09.2013 року мобільний телефон Шинкарюка не фіксувався вишками ОМЗ «МТС», що розташовані в районі Залізничного вокзалу, я видно з диску інформації оператора мобільного зв`язку А.С. а.с. 53-54.що підтверджує факт того, що ОСОБА_5 не зустрічався із ОСОБА_4 , на вказаному місці близько 15 год.цього ж дня, та, відповідно, не отримав 9000 грн. від останнього.

Дані про передачу потерпілим свого телефону іншим особам, або про те,що він зустрічався з іншими особами, крім ОСОБА_4 в місті Білій Церкві відсутні.

Показами свідка ОСОБА_9 про обставини передачі Дідиком коштів в сумі 9000 грн Шинкарюку на залізничному вокзалі міста Білої Церкви заперечують покази обвинуваченого в цій частині.

Так в судовому засіданні обвинувачений показав,що на залізничний вокзал він приїхав разом з свідком ОСОБА_9 на автомашині свідка бежевого кольору , свідок ОСОБА_9 ж в суді показав про те,що на вокзал він приїхав сам на своїй автомашині АУДІ синього кольору після дзвінка ОСОБА_18 . Наявність телефонного дзвінка підтверджується роздруківками мобільного оператора по телефону ОСОБА_4 .. З показів свідка ОСОБА_12 ,яка являється сторонньою,незацікавленою особою,близько 15 годин потерпілий знаходився біля магазину « СВ,що по вулиці П.Запорожця, чекаючи ОСОБА_4 з автомашиною.

З показів свідка ОСОБА_9 видно,що він приїхав до залізничного вокзалу на свїй автомашині АУДІ синього кольору.Обвинувачений ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_16 уже знаходилися на залізничному вокзалі та чекали вони в автомашинІ ЗАЗ червоного кольору, і в салоні цієї автомашини ОСОБА_4 передав гроші ОСОБА_20 . Перед передачею грошей, перерахував гроші в присутності потерпілого.З показів самого ОСОБА_4 видно,що на залізничний вокзал він приїхав разом з свідком ОСОБА_9 на автомашині ОСОБА_9 бежевого кольору і гроші передав потерпілому не в салоні автомашини, а на капоті цієї автомашини, гроші не перераховував в присутності ОСОБА_16 .

Обвинувачений не підтвердив факт наявності автомашини ЗАЗ червоного кольору в момент повернення ,з його слів ,коштів потерпілому

Як видно з наведених раніше матеріалів кримінального провадження , потерпілий ОСОБА_16 того дня не перебував на протязі часу з 12-00 годин до 18.00 годин на залізничній станції в місті Білій Церкві, весь час знаходження в місті Білій Церкві знаходився в районі вул.. П.Запорожця , Глиняній, а потім в районі вул. Брестської в місті Білій Церкві, де о 18 год.30 хв. ним була подана заява про незаконне заволодіння його грошима наглядно знайомим на ім.»я ОСОБА_21 а.с.42-43.

Це підтверджується інформацією,наданою оператором мобільного зв`язку МТС з картами розташування вишок МТС в Білій Церкві та СД диску А.С. 54,переглянутий в судовому засіданні разом з спеціалістом Зикіним

Тому суд, вважає,що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в незаконному заволодінні шляхом обману коштами потерпілого в сумі 9000 доведена в повному обсязі.

Покази обвинуваченого про те,що він повернув кошти потерпілому ОСОБА_5 суд визнає неправдими та такими,що заперечуються раніше наведеними доказами,зокрема інформацією наданих ОМЗ Київстар . Обвинувачений

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив,що мобільний телефон НОМЕР_1 25.09.2013 року він не передавав нікому, користувався ним і сам назвав даний номер мобільного зв» язку в судовому засіданні.

В той же час отримання коштів від ОСОБА_16 він не заперечує.

Під час дачі показів обвинувачений неодноразово змінював показання, вказуючи різні обставини та дати скоєння злочину,ці покази протирічать показам свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 мотивовані судом раніше, Його покази суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано по ст.. 190 ч.1 КК України як незаконне заволодіння коштами потерпілого шляхом обману.

Маючи намір на незаконне заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 зарані домовився зі своїм кумом ОСОБА_9 про перерахунок коштів потерпілого на платіжну картку його дружини, а не на свою. Знаючи,що потерпілий не являється мешканцем міста Білої Церкви, домовився про зустріч з потерпілим у віддаленому районі міста Білої Церкви, від приводом невідкладних справ поїхав, від магазину « СВ» на вул.. П.Запорожця,де його продовжував чекати потерпілий ,і з часу отримання грошей з платіжної картки перестав отримувати дзвінки з мобільного телефону потерпілого та телефонувати йому.

Призначаючи покарання суд враховує обставини скоєння кримінального правопорушення, особу обвинуваченого

Обвинувачений винуватість у скоєному не визнав, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлені.

Як особа, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально позитивно. На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.

Суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 не пов`язане з позбавленням волі, але в умовах контролю за ним з боку КВІ,застосувавши ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Відповідно до ст. 76 КК України в період умовного строку зобов`язати засудженого

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції

повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання роботи чи навчання

систематично з`являтися на реєстрацію в кримінально - виконавчу інспекцію

Для забезпечення виконання вироку до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід ОСОБА_4 в вигляді особистого зобов`язання.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 9000 грн. підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 шляхом обману незаконно заволодів коштами потерпілого ОСОБА_5 в сумі 9000 грн. Не визнаючи вину в скоєнні шахрайства, ОСОБА_4 не заперечує сам факт отримання по платіжній картці від потерпілого коштів в сумі 9000 грн. але суду не надано доказів, передбачених ст.208 ЦК України передачі ОСОБА_4 коштів потерпілому.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними діями фізичної особи відшкодовується особою,яка її завдала

Тому суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану шкоду в сумі 9000 грн.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_5 від 30.04.2014 року / а.с. 8 / він просив розглядати цивільний позов в його відсутності

Керуючись ст. 368,373,374,376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначити покарання по ст. 190 ч.1 КК України два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 міс.

Відповідно до ст. 76 КК України в період умовного строку зобов`язати засудженого

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції

повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання роботи чи навчання

систематично з`являтися на реєстрацію в кримінально - виконавчу інспекцію

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 обрати запобіжний захід особисте зобов`язання.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдані збитки в сумі 9000 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Київської області на протязі тридцяти днів з моменту проголошення

Суддя: ОСОБА_1