11-кп/775/311/2015(м)
241/711/15-к

Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Приазовське Першотравневого району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3
визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання частково зараховано покарання за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 09.04.2015 року у виді позбавлення волі і остаточно визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та покладено зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, -

Відповідно до вироку суду, 27.03.2015 року близько 20.00год., ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , маючи умисел на викрадення чужого майна, заздалегідь взявши з собою лопату та металеву тачку, з території домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно для ОСОБА_9 , викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 435 гривень.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, перший заступник прокурора прокуратури Донецької області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та зміни до неї, просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з резолютивної частини вироку другий абзац щодо застосування звільнення останнього від відбування призначеного за ст. 185 ч.2 КК України покарання та вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання покаранням за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 09.04.2015 року остаточно визначити покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирок щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Прокурор вказує, що суд правильно встановив підстави для призначення ОСОБА_9 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, у резолютивній частині вироку безпідставно вказав про часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 09.04.2015 року, тобто визначив принцип призначення покарання за правилами ст. 71 КК України, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Крім того, суду необхідно було спочатку застосувати положення ст. 70 ч.4 КК України, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів, після чого звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційна скарга прокурора містить в собі лише доводи для зміни вироку у частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у зв`язку з чим інші питання колегією суддів не обговорюються та не перевіряються.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія судів вважає, що вони заслуговують на увагу.

Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме правильно встановив підстави для призначення ОСОБА_9 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, у резолютивній частині вироку безпідставно вказав про часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 09.04.2015 року, тобто визначив принцип призначення покарання відповідно до вимог ст. 71 КК України.

Згідно вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання йому призначається за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання - виходячи з його виду й розміру.

Таким чином, суду необхідно було спочатку застосувати положення ст. 70 ч.4 КК України, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів, після чого звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення ОСОБА_9 покарання, зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу зі змінами до неї першого заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 15.06.2015 року щодо

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити в частині призначення ОСОБА_9 покарання.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання покаранням за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 09.04.2015 року визначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4