справа № 243/1330/15-к
провадження № 1-кп/243/154/2015
УХВАЛА
23 квітня 2015 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 121, ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Під час розгляду кримінального провадження виникло питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в зв`язку із закінченням строку дії ухвали суду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 поклався на розсуд суду у цьому питанні.

Потерпіла ОСОБА_6 вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 вважає, що прокурором не доведено передбачених ризиків ст. 177 КПК України, просить змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений в судовому засіданні наполягав на продовженні йому строку тримання під вартою .

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленні волі до десяти років, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення скоєного під час домашнього арешту.

З огляду на викладене, у суду є всі підстави для продовження строку тримання під вартою. З врахуванням наведеного, а також з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з метою забезпечення встановленню істині в справі, забезпечення виконання процесуальних рішень, суд приходить до переконання що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому судом не вбачається, оскільки на думку суду в даному конкретному випадку утримання під вартою обвинуваченого вимагають інтереси суспільства.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, прокурорів, які наполягали на продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, обвинуваченого, який наполягав на продовженні тримання його під вартою, захисника, який просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, суд прийшов до переконання про необхідність та доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на строк шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 термін тримання під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області на строк 60(шістдесят) днів з 23 квітня 2015 року до 21 червня 2015 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1