Справа № 307/9/15-к
Провадження № 1-кп/307/106/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження № 0001546 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солотвино, Тячівського району, румуна, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.09.2013 року, під час огляду місця події за згодою власниці будинку ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , в ході розслідування кримінального провадження 0001439 від 21.08.13 року, на присадибній ділянці, біля даного будинку, де фактично проживає ОСОБА_4 , у схованці під листом азбестового шиферу було виявлено та вилучено предмет схожий на ручну гранату РГД - 5 з запалом, металевий предмет схожий на ручку, пристосований для відстрілу малокаліберними кулями калібру 5,6 мм., 12 набоїв калібру 5,6 мм.
Згідно висновку експерта № 24/71 від 20.09.13, надана на експертизу граната, є наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка являється вибуховим пристроєм, виготовлена промисловим способом та придатна для використання за призначенням, здійснення вибуху.
Відповідно до висновку експерта № 16/617 від 24.10.13 металевий предмет схожий на ручку пристосований для відстрілу малокаліберними кулями калібру 5.6 мм., є типовою вогнепальною зброєю під патрон кільцевого запалення калібру 5.6 мм. та придатний до пострілів. Надані 12 предметів є цільовими гвинтівочними, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм., які є боєприпасами та придатні до пострілів.
Крім цього, 08.10.13, під час проведення обшуку житла та належних господарських споруд за адресою АДРЕСА_2 , де фактичне проживає ОСОБА_4 , в підсобному приміщенні в металевому сейфі, буле виявлено жерстяну банку ємкістю 200 гр. з надписом порох, в якій містилось пів банки сіро-коричневого пороху. Вказана вибухова речовина належить гр. ОСОБА_4 , яку останній зберігав по вказаній адресі, до вилучення працівниками міліції 08.10.13.
Згідно висновку експерта № 20/102 від 12.11.13, надана на експертизу речовина у вигляді дрібних пластинок сіро-зеленого кольору масою 83,67 гр. є метальною вибуховою речовиною - бездимним порохом на основі нітроцелюлози та дифеніламу, яка стабілізатора.
Також, 13.09.13 під час огляду місця події за згодою власниці будинку ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_4 , в рамках розслідування кримінального провадження 0001439 віл 21.08.13 року, на присадибній ділянці, біля даного будинку, у схованці під листом азбестового шиферу було виявлено та вилучено предмет чорного кольору схожий на кастет.
Згідно висновку експерта № 122 від 23.09.13 предмет схожий на кастет вилучений 13.09.13 в АДРЕСА_2 , є холодною зброєю ударно - дробильної дії, кастетом, виготовленим кустарним способом.
Також, 08.10.13, під час проведення обшуку житла та належних господарських споруд за адресою АДРЕСА_2 , де фактичне проживає ОСОБА_4 , в підсобному приміщенні в металевому сейфі, буле виявлено металеві палки скріплені ланцюгом (нунчаки), які належать гр. ОСОБА_4 , які останній зберігав по вказаній адресі, до вилучення працівниками міліції 08.10.13 р.
Згідно висновку експерта № 131 від 05.11.13, металеві палки скріплені ланцюгом, схожий на нунчаки, є складеною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленою саморобним способом по типу кистеня.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та за ч. 2 ст. 263 КК України носіння кастета та іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про затвердження судом угоду про визнання винуватості та надано суду угоду про визнання винуватості.

Згідно ст. 474 ч. 3 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє провадження процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

25 грудня 2014 року між старшим прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладену угоду про винуватість, згідно якої ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Згідно з умовами вказаної угоди, сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яку повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі п.п. 2, 3 ст. 769 КК України на ОСОБА_4 , покладаються такі обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання, щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі та із застосуванням ст.. 75 , п.п.2,3 ст. 76 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 263 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості. Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь- яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про винуватість, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України; також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про винуватість.

Разом з цим, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз № 24/71 від 20.09.2013 р., № 16/617 від 24.10.2013 року, № 20/102 від 12.11.2013 року, № 122 від 23.09.2013 року, № 131 від 05.11.2013 року в розмірі 2336,74 грн.

Речовий доказ металевий бачок з кришкою сірого кольору, осколки гранати РГД 5, кільце з чекою, спец. пакет № 0096432 упаковані в спеціальний поліетиленовий пакет № 0039879, який передано на зберігання в камеру речових доказів Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, слід знищити.

Речовий доказ кастет, який переданий на зберігання інспектору СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 , слід знищити.

Речовий доказ холодну зброю ударно дробильної дії, а також 2 металеві штаби, які передано на зберігання старшому інспектору штабу капітану міліції ОСОБА_7 Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 373,374, 474, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про винуватість, укладену 25 грудня 2014 року між старшим прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 узгоджене угодою про визнання винуватості остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п. 2, 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 , покласти такі обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ металевий бачок з кришкою сірого кольору, осколки гранати РГД 5, кільце з чекою, спец. пакет № 0096432 упаковані в спеціальний поліетиленовий пакет № 0039879, який передано на зберігання в камеру речових доказів Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області - знищити.

Речовий доказ кастет, який переданий на зберігання інспектору СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 - знищити.

Речовий доказ холодну зброю ударно дробильної дії, а також 2 металеві штаби, які передано на зберігання старшому інспектору штабу капітану міліції ОСОБА_7 . Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз № 24/71 від 20.09.2013 р., № 16/617 від 24.10.2013 року, № 20/102 від 12.11.2013 року, № 122 від 23.09.2013 року, № 131 від 05.11.2013 року в розмірі 2336,74 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1