Номер провадження: 11-кп/785/905/15
Номер справи місцевого суду: 507/316/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 07.05.2015 року по кримінальному провадженню, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, не працює, на утриманні дітей не має, з середньою освітою, раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 07.05.2015 року ОСОБА_8 визнаний винним за ч.1 ст.121 КК України та йому обрано покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим за те, що він 17.10.2014 року близько 00:30 години, перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив бійку, в ході якої шляхом побиття завдав ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а саме:

а) ушкодження - перелом скулоорбітального комплексу зліва, перелом кісток носу, розрив склери з утиском оболонок лівого яблука ока, із 100% втратою зору, забиті рани лівої параорбітальної і скроневої області, які не були небезпечними для життя в момент спричинення і в сукупності, згідно п.2.1.4 «а» «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по 100% втраті зору на одне око.

б) ушкодження - закритий перелом ліктьової кістки правого передпліччя, не було небезпечним для життя в момент спричинення та тягне за собою тривалий розлад здоров`я більше 3-х тижнів (21 день), і по цьому критерію згідно п..2.2. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень» (1995г.), відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

в) ушкодження - багато численні крововиливи спини не були небезпечними для життя в момент спричинення і тягнуть за собою розлад здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше 21 дня, і по цьому критерію, згідно п.п.2.3.3. і 4.6. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень» (1995г.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які тягнуть короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить про пом`якшення вироку, мотивуючи це щирим каяттям у скоєному ним злочині, станом свого здоров`я, станом здоров`я батька та матері, у якої на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Представник потерпілого ОСОБА_10 у своїй скарзі просить скасувати вирок суду та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги представник потерпілого вказує, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме, необґрунтованому наданні переваги показам обвинуваченого про обставини побиття ОСОБА_7 , відповідно до яких він завдав останньому тілесні ушкодження самостійно над показами потерпілого, відповідно до яких тілесні ушкодження йому завдав ОСОБА_8 разом з іншою особою, що, на думку представника потерпілого, призвело до невірної кваліфікації судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав частково підтримав свою апеляційну скаргу та крім того просив суд перекваліфікувати його дії на ст.123 КК України і заперечував проти задоволення апеляції представника потерпілого, його захисника ОСОБА_9 , який підтримав вимоги обвинуваченого, потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 та не підтримав доводи апеляційної скарги свого представника, просив залишити вирок суду без змін, прокурора, яка заперечувала проти задоволення обох апеляційних скарг, дослідивши доводи учасників процесу, матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_10 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст. 121 КК України, яка підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження та яким суд дав належну оцінку, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 про обставини його побиття з боку ОСОБА_8 та іншої особи, в результаті якого йому було завдано в тому числі тяжкі тілесні ушкодження;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який на території Жовтневої ЗОШ виявив ОСОБА_8 безпосередньо після його побиття та викликав його батьків;

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про те, що 17 жовтня 2014 року біля 00:30 години невідомі особи в с.Жовтень на території Жовтневої ЗОШ безпричинно вчинили відносно нього сварку та бійку, під час якої обоє били його металевими предметами та руками по голові, обличчю, тулубу (а.к.п.70);

-довідкою Ширяївської ЦРЛ про те, що ОСОБА_7 поступив на пункт швидкої допомоги ЦРЛ 17 жовтня 2014 року о 3:00 годині, із тілесними ушкодженнями (а.к.п.74);

-протоколом огляду місця події від 17.10.2014 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого проводився огляд місця події - території Жовтневої ЗОШ, а саме ігрового майданчика, де виявлено залишки бурого кольору, схожі на кров, діаметром 10х20 см., два недопалки цигарок марки «Донський тютюн», які під час огляду вилучені (а.к.п.77-87);

-протоколом огляду місця події від 17.10.2014 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого проводився огляд місця події - території минулого ринку с.Жовтень, де виявлено три частини дерев`яного держака, із плямами бурого кольору, схожими на кров, які під час огляду вилучені (а.к.п.88-92);

-протоколом добровільної видачі від 17.10.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_12 добровільно видала працівникам міліції спортивну кофту із капюшоном, яка належить ОСОБА_8 та спортивної балонової чорної кофти із капюшоном, яка належить ОСОБА_13 , яка при цьому пояснила, що в цьому одязі ОСОБА_14 і ОСОБА_15 були одягненні, коли ішли відпочивати до бару в центрі с.Жовтневе Ширяївського району (а.к.п.93),

-фототаблицею до протоколу добровільної видачі від 17.10.2014 р. (а.к.п.94-95),

-протоколом огляду речових доказів від 16 грудня 2014 р., відповідно до якого оглядалися речові докази, а саме: паперовий лист формату А4, на який вилучено речовину бурого кольору зовні схожу на кров, три фрагменти від дерев`яної палиці діаметром 4 см. кожна, довжина частин палиці якої складає 52, 63, 35 см. з плямами бурого кольору ззовні схожими на кров; два недопалки від цигарок «Донський табак»; спортивна кофта сірого кольору з капюшоном; балонова спортивна кофта чорного кольору з капюшоном сірого кольору (а.к.п.106) та постановою про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, які були оглянуті відповідно до протоколу огляду та передачу на зберігання Ширяївському РВ (а.к.п.107);

-висновком експерта судово-медичної імунології №1082, відповідно до якого на двох аркушах паперу, вилучених із місця події, наданих на дослідження, виявлена кров людини групи А із ізогемагглютинином анті-В системи ABO, що відповідає крові від потерпілого ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_16 , підекспертного ОСОБА_17 при наявності у останніх ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею на момент події (а.к.п.121-123);

-висновком експерта судово-медичної імунології №1078, відповідно до якої проведено експертизу спортивної кофти сірого кольору, належної Шамоті, на якій виявлена кров потерпілого ОСОБА_7 (а.к.п.125-127),

-висновком експерта судово-медичної імунології №1068, відповідно до якої проведено експертизу трьох фрагментів дерев`яного держака, вилучених на місці події, на двох з яких виявлена кров потерпілого ОСОБА_7 (а.к.п. 137-139);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , в присутності понятих, добровільно розповів та показав, що перший ударив ОСОБА_18 кулаком правої руки в область живота, потім в ліве плече, від чого потерпілий упав спиною на землю, він продовжив його бити руками по обличчю, тулубу, правою ногою вдарив в область грудної клітки, після цього знайшов дерев`яну палицю на землі, якою продовжив бити по ногам та тулубу потерпілого, по голові та обличчю не бив (а.к.п.156-159);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2014 року, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 , в присутності понятих, добровільно розповів, що на території школи, він відчув два удари по спині палицею, обернувся та побачив ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з палками, він одвернувся, щоб іти далі та відчув удари палицями по спині, від яких він присів навпочіпки, закрив обличчя руками і не бачив хто саме і куди наносив: йому удари по спині та голові, а також руками, в цей час вийшов охоронець і потерпілий по звукам зрозумів, що ОСОБА_19 і ОСОБА_20 утекли (а.к.п.160-163);

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , виказані їм в ході апеляційного перегляду, про те, що його дії необхідно кваліфікувати за ст.123 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне у стані сильного душевного хвилювання, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать доказам у справі, а саме показам самого ОСОБА_8 про обставини вчинення ним інкримінованого злочину, які він дав під час судового розгляду в суді першої інстанції а також під час проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2014 року, показам потерпілого про обставини його побиття, висновком судово-медичних експертів №9 від 27.01.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 в період вчинення інкримінованого йому правопорушення не страждав хронічним хворобливим психічним розладом або іншим, у тому числі й тимчасовим, у зв`язку з чим міг у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, яке також не позбавляло його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.к.п.182-185);

Більш того, обвинувачений та його захисник не змогли пояснити, які саме дії потерпілого призвели до стану сильного душевного хвилювання ОСОБА_8 .

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції призначив йому занадто суворе покарання, оскільки покарання було призначено у відповідності до ст.65 КК України, у межах санкції ч.1 ст.121 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, внаслідок якого ОСОБА_7 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що призвело до втрати ока потерпілим, особу обвинуваченого, його молодий вік, його позитивні характеристики за місцем мешкання, те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, проживає з батьками та неповнолітніми братами.

Пом`якшуючі та обтяжуючи покарання обставини судом першої інстанції встановлені не були.

Апеляційний суд не може врахувати у якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 поганий стан здоров`я його батька та наявність двох неповнолітніх дітей у його батьків, оскільки ОСОБА_8 ніде не працює і, відповідно до його пояснень, не допомагає утримувати вказаних осіб. Також, доводи ОСОБА_8 про його поганий стан здоров`я після перенесеної у 2010 році травми тазу не можуть бути сприйняті апеляційним судом, оскільки стороною захисту не надано належних доказів наявності будь-якої хвороби ОСОБА_8 на теперішній час, а обставини при яких ним було завдано тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 дають суду підстави вважати, що він не страждає захворюваннями рухового апарату чи іншими захворюваннями.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 про те, що судом були допущені такі істотні порушення процесуального закону, що призвели до неправильного застосування кримінального закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження підлягає новому розгляду у суді першої інстанції.

Так, вичерпний перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції передбачений ст.415 КПК України. Проте, представник потерпілого у своїй апеляційній скарзі не зазначив жодної із підстав, передбачених зазначеною нормою.

Представник потерпілого у своїх доводах посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки показам потерпілого ОСОБА_7 про те, що в його побитті приймав участь не тільки ОСОБА_8 , а й інша особа, що призвело до неправильної кваліфікації дій обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими вказані доводи, оскільки відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 висунуто обвинувачення за ст.121 ч.1 КК України за фактом одноособового завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Іншим особам обвинувачення по даному кримінальному провадженню не висувалося.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.404 КПК України апеляційний суд не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно розглянув справу в межах висунутого обвинувачення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 не підлягають задоволенню, а вирок суду не підлягає скасуванню чи зміні.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 07.05.2015 року, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4