Справа № 495/5104/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання військового слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсон, громадянина України, не судимого, який займає посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
27.07.2015 року слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниклопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіонуУкраїни здійснюється досудове розслідування за № 0000040 від 04 червня 2015 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_4 з лютого 2015 року працює на посаді начальника Вилковського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства, у зв`язку з чим, відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 р. № 703 «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», дана посада віднесена до шостої категорії посад державних службовців.

Таким чином ОСОБА_4 , як начальник Вилковського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, обіймає в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

На посаді головного державного інспектора Вилковського тервідділу «Західно-Чорноморської рибоохорони» працює громадянин ОСОБА_7 , який при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

На посаді старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря працює громадянин ОСОБА_8 , який при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

На посаді начальника відділення прикордонних інспекторів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 проходить військову службу прапорщик ОСОБА_9 , який при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

В ході досудового розслідування виявлені дані про те, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів організував схему з метою особистого незаконного збагачення, залучивши до якої, з розподілом ролей, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи перелік осіб, які мають дозвільні документи на здійснення промислового лову риби, в зоні його відповідальності, повідомляв дані таких осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щоб останні в подальшому висовували їм протиправні вимоги про передачу неправомірної вигоди у визначеному ОСОБА_4 розмірі.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усвідомлюючи неправомірність та злочинність своїх діянь, особисто висували вимогу про передачу неправомірної вигоду у вигляді грошових коштів визначеним ОСОБА_4 громадянам.
В свою чергу, ОСОБА_9 повинен був контролювати вихід в море осіб, які здійснюють промисловий вилов риби, не створювати або усувати перешкоди для тих, хто погодився на передачу неправомірної вигоди, а також повідомляти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про виходи в море та повернення на берег тих, хто на передачу неправомірної вигоди не погодився з метою проведення щодо них перевірок, а також притягнення до відповідальності.
24 липня 2015 року, близько 14 годин 40 хвилин, перебуваючи на території кафе «Вдали от жен» в м. Татарбунари Одеської області, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи, повторно, одержав від ОСОБА_10 для передачі начальнику Вилковського тервідділу «Західно-Чорноморської рибоохорони» ОСОБА_4 , старшому державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_8 та начальнику відділення прикордонних інспекторів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 прапорщику ОСОБА_9 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 25000 грн. за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_10 дій - не створення перешкод в здійсненні ним промислового лову риби.

Після цього, діючи за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 прибув до м. Вилкове Одеської області за адресою: вул. Білгородський канал, 232, де у власному автомобілі Greate Wall Safe державний номерний знак НОМЕР_1 , в той же день, 24 липня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин отримані від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 25000 грн. разом із раніше отриманими від не встановлених на даний час осіб коштами в сумі 35000 грн., тобто на загальну суму 60000 грн., передав ОСОБА_4 .

При цьому ОСОБА_4 , діючи за розробленим раніше планом дав вказівку ОСОБА_7 розподілити вказані кошти наступним чином: 42500 грн. передати йому, 5000 грн. передати ОСОБА_9 , а 12500 грн. залишити собі.

ОСОБА_7 виконав вказівку ОСОБА_4 , але помилившись відрахував та передав йому 42400 грн., залишивши собі 12600 грн., а також 5000 грн. для наступної передачі ОСОБА_9 за один місяць червень 2015 року.

Після цього, продовжуючи діяти за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 прибув до с. Трихатки Татарбунарського району Одеської області, де на польовій дорозі за межами селища у власному автомобілі Greate Wall Safe державний номерний знак НОМЕР_1 , близько 23 години 00 хвилин 24 липня 2015 року передав ОСОБА_9 кошти в сумі 10000 грн. за два місяці червень та липень 2015 року.

Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Під час досудового розслідування встановлено, що протиправна діяльність ОСОБА_4 щодо одержання неправомірної вигоди від громадян які займаються промисловим ловом риби, мала довготриваючий та системний характер.

У зв`язку із цим на цей час вживаються заходи з встановлення осіб, від яких ОСОБА_4 міг вимагати та одержувати неправомірну вигоду за не створення перешкод в здійсненні промислового лову риби. У разі перебування на свободі ОСОБА_4 , знаючи про цих осіб, може впливати на них та перешкоджати таким чином кримінальному провадженню.

Більше того, враховуючи, що на даний час продовжується збройний конфлікт на території Луганської та Донецької областей, тимчасово окуповано територію Кримського півострова, перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе виїхати на вищевказані території, частини з яких не підконтрольні Україні, де протягом тривалого часу проживати, а тому існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та просив у його задоволенні відмовити. Захисник заперечував проти задоволення клопотання та просив призначити більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.06.2015 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 за підозрою ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України.

25 липня 2015 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.
25 липня 2015 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч.3 ст. 368 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами огляду та вручення грошових коштів, протоколами оглядів місця події, протоколами обшуків житлових та службових приміщень, протоколами оглядів вилучених документів та речей, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

В діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінальних правопорушеннь, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням прокурора, існує вірогідність того, що ОСОБА_4 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного ОСОБА_4 раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, прокурор просив суд визначити заставу у розмірі не меншому 1 300 мінімальних заробітних плат мотивуючи це тим, що враховуючи особу ОСОБА_4 , займану ним посаду, характер вчиненого кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, враховуючи, що вчинене останнім кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у системі функціонування державних органів, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі, що забезпечить достатнє для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розмір застави повинен бути співмірним зі скоєним кримінальним правопорушенням та повинен бути достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 200 мінімальних заробітних плат, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання військового слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІ м. Ізмаїла строком на 60 діб, а саме до 24.09.2015 року, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вираховувати з 27.07.2015 року.

Розмір застави визначити у розмірі 200 мінімальних заробітних плат, що становить 243 600 (двісті сорок три тисячі шістсот) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця реєстрації: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення..

Слідчий суддя ОСОБА_1