Справа №11-412, 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції Босюк В.А. Категорія ч.3 ст.187 КК України
Доповідач Ващенко С.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

09 липня 2008 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого
судді Ковтуна В.П.,

суддів Ващенка С.Є., Цугеля І.М.,

з участю
прокурора Сарело В.П.,

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Шепетівського
міськрайонного суду від 07 травня 2008 року.

Цим
вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця, громадянина України, уродженця та жителя
АДРЕСА_1 з середньою освітою, розлученого, який не працює, інваліда ІІІ групи,
раніше судимого:

- 01.07.1999р. - Шепетівським районним судом за ч.2 ст.140 КК України 1960р. до 2 років
позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України на 2 роки;

- 06.06.2000р. - Шепетівським міським судом за ч.2 ст.140 КК України 1960р. на 3
роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 04.05.2004р. за відбуттям строку
покарання,

засуджено за ч.3 ст.187 КК України до 7 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією половини майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід залишено попередній - утримання під
вартою.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 29
грудня 2007 року.

Стягнуто із засудженого на користь потерпілих: ОСОБА_3
- 522,05 грн. матеріальної та 2500 грн.
моральної шкоди; ОСОБА_4 - 200 грн.
матеріальної та 1500 грн. моральної шкоди; ОСОБА_5 - 5160 грн. матеріальної шкоди;
Шепетівської ЦРЛ за лікування потерпілої ОСОБА_3 - 2060,80 грн., а також на
користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області - 494,30 грн. судових витрат за
проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до закону.

За вироком суду ОСОБА_1
засуджений за те, що він 13 грудня 2007 року біля 17-ї години з метою вчинення
розбійного нападу, дочекавшись, коли продавець належного приватному підприємцю
ОСОБА_5 аптечного кіоску №2, розташованого по АДРЕСА_1, ОСОБА_4 почала зачиняти
вхідні двері кіоску, напав на неї ззаду, правою рукою приставив їй до правої
скроні невстановлений предмет, який потерпіла сприйняла за пістолет, а лівою
рукою почав душити ззаду за шию, примусивши її таким чином відчинити двері, та
проник у приміщення кіоску. Там, погрожуючи потерпілій застосуванням
насильства, небезпечного для життя та здоров'я, та висловлюючись, що у нього в
пістолеті дві кулі: одна - для неї, одна - для нього, відкрито заволодів майном
та грошима на загальну суму 2649 грн. При цьому спричинив ОСОБА_4 матеріальної
шкоди на 228 грн., а потерпілому ОСОБА_5 - на 2421 грн.

Крім того, 26 грудня 2007
року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_1 повторно, з метою вчинення розбійного
нападу, через відкриті вхідні двері проник в той же - належний ОСОБА_5 аптечний
кіоск, де погрожуючи продавцю - потерпілій ОСОБА_3 пістолетом-запальничкою, яку
вона сприйняла за вогнепальну зброю, та застосовуючи небезпечне для життя та
здоров'я насильство, що виразилося у нанесенні їй ударів руками по обличчю та
рукояткою запальнички по голові, відкрито заволодів належною власнику кіоску
виручкою в сумі 2760 грн. та грішми і майном продавця ОСОБА_3 на 982,05 грн. Під час
розбійного нападу ОСОБА_1 заподіяв потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження,
які спричинили короткочасний розлад здоров'я.

В апеляції засуджений просить вирок змінити, призначивши
йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, врахувавши його молодий вік
та те, що у нього на утриманні перебувають дружина, малолітня дитина та хвора
матір, яка потребує його допомоги. А за змістом доповнення до апеляції, на його
думку, вирок ґрунтується на доказах, здобутих з порушенням
кримінально-процесуального закону. Вказує, що писав явки з повинною та давав
показання під впливом працівників міліції, а також, що при його перших допитах
не було адвоката.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та
його захисника, які підтримали апеляцію, посилаючись на зазначені в ній доводи,
міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст.187 КК України, за вказаних у вироку обставин
ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, за показаннями потерпілої ОСОБА_4 13 грудня 2007
року біля 17 години, коли вона закривала вхідні двері кіоску, на неї напав
невідомий невеликого зросту, середньої статури (більш до худорлявої) у темному
одязі і в рукавицях, який стиснувши її за шию та погрожуючи пістолетом,
примусив відкрити кіоск, де відкрито заволодів виручкою в сумі 2400 грн. та її
гаманцем з грішми. При цьому говорив, що у нього безвихідне становище.

Потерпіла ОСОБА_3 у своїх показаннях зазначала, що 26
грудня 2007 року о 14 годині 40 хвилин невисокий худорлявий чоловік, одягнений
в чорну кофту з натягнутим на голову і зав'язаним шнурком капюшоном та в
рукавицях, під приводом вийняти у нього з долоні скалку, якої там на справді не
виявилось, зайшов в аптечний кіоск, де, погрожуючи їй пістолетом зайшов за
прилавок, розбив їй пістолетом голову і почав вимагати гроші. А коли вона
почала чинити опір, наніс їй удари рукою по голові і, сказавши, що у нього
немає виходу, відкрито викрав з каси виручку в сумі 2760 грн., її гаманець, у
якому було 400 грн. та 1 долар США, та заволодів її мобільним телефоном САМСУНГ
- С300 рожевого кольору, який їй згодом повернули працівники міліції. З
описання ОСОБА_4 обставин нападу 13 грудня 2007 року вона зрозуміла, що напад
на ОСОБА_4 та на неї вчинила одна і та ж особа.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що близько 15 години 26
грудня 2007 року, коли вона зайшла в аптечний кіоск №2, із-за прилавка вибіг
незнайомий чоловік невисокого зросту, який вдарив її в обличчя і втік. Після
цього із-за прилавка вийшла аптекар із закривавленим обличчям і повідомила, що
її пограбували.

Наявність у ОСОБА_3 зазначених у вироку тілесних
ушкоджень, їх тяжкість та можливість виникнення за вказаних нею обставин
стверджуються даними висновку судово-медичної експертизи.

Показання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердив і потерпілий
ОСОБА_5, зазначивши, що про такі обставини розбійного нападу йому стало відомо
від продавців. Крім того, ОСОБА_5 пояснив суду, що вранці 27 грудня 2007 року в
приміщені аптеки були знайдені предмети, схожі на ствол та форсунку від
пістолета, які він передав працівникам міліції.

Видані потерпілим ОСОБА_7 виявлені 27.12.2007 року в
аптеці предмети відповідно до висновку балістичної експертизи є частинами і
деталями до запальнички з імітацією під пістолет, на яких, згідно з висновком
дактилоскопічної експертизи, є сліди пальця руки ОСОБА_1

Те, що ОСОБА_1 в грудні 2007 року ходив у чорній кофті з
капюшоном, який зав'язується на шнурок, і носив при собі запальничку у вигляді
пістолета підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Остання, крім того,
пояснила, що 26.12.2007 року її колишній чоловік ОСОБА_1 дав їй 100 грн. та
подарував мобільний телефон САМСУНГ - С300 рожевого кольору.

Вказаний мобільний телефон був вилучений у ОСОБА_1, що стверджується даними відповідного
протоколу, і повернутий потерпілій ОСОБА_3 під розписку, яка знаходиться в
справі.

При пред'явленні потерпілій ОСОБА_3 кофт з капюшоном для
впізнання вона вказала на кофту, яка була вилучена у ОСОБА_1, як на таку, у яку
був одягнений нападник.

А під час очної ставки з ОСОБА_1 (а не при пред'явлені
особи для впізнання, на що помилково вказує апелянт) ОСОБА_3 стверджувала, що
впізнає його як нападника за зростом, формою тулуба, рисами обличчя і по
голосу.

Крім того, обставини розбійних нападів 13 та 26 грудня
2007 року, викладені у явках з повинною ОСОБА_1, у його показаннях в якості
підозрюваного і обвинуваченого 29 та 31 грудня 2007 року, а також при
відтворенні ним обстановки та обставин події, співпадають з обставинами
нападів, зазначених у показаннях потерпілих та свідка ОСОБА_6 При проведенні
вказаних слідчих дій ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні злочину 26 року 2007
року за наведених обставин, як визнав її і при розгляді судом подання слідчого
про обрання запобіжного заходу щодо нього.

Оскільки наведені докази узгоджуються між собою і не
викликають сумнівів у їх допустимості, місцевий суд обґрунтовано визнав їх
достовірними і достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
вказаних злочинів та вірно кваліфікував його дії за ч.3 ст.187 КК України як
розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у
приміщення.

Оцінивши всі докази у сукупності, суд при постановленні
вироку обґрунтовано відхилив показання підсудного, у яких він заперечував свою
причетність до вчинення злочинів, оскільки вони, крім наведених доказів,
спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 про те, що при
відтворенні обстановки та обставин події ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого примусу
з боку працівників міліції розповів і показав як він 26 грудня 2008 року вчинив
злочин; свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які не підтвердили версії ОСОБА_1, що він
26 грудня 2007 року в період вчинення нападу на аптеку відвідував бар „Вогні
долини”; свідка ОСОБА_8 про те, що він ніякого телефону ОСОБА_1 не продавав, та
свідка ОСОБА_10, яка пояснила суду, що після розірвання в листопаді 2007 року
шлюбу з підсудним вони разом не проживали, він лише інколи приходив відвідати
дитину. До того ж показання підсудного щодо обставин придбання мобільного
телефону є непослідовними. То він говорив, що придбав телефон у невідомого
чоловіка, то стверджував, що взяв його у знайомого ОСОБА_8

Твердження засудженого, що явки з повинною та показання
на досудовому слідстві про обставини вчинення злочинів він давав під примусом
працівників міліції, не можуть бути визнані достовірними ще і тому, що будь-які
зауваження з цього приводу у відповідних протоколах його допитів і в протоколі
відтворення обстановки та обставин події відсутні. А за його поясненнями в суді
він дій працівників міліції не оскаржував.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи порушень права
засудженого на захист також не встановлено. В наявних у справі протоколах про
роз'яснення права підозрюваному та обвинуваченому на захист є його власноручні
записи, що він від участі захисника відмовляється і бере захист своїх інтересів
на себе.

Покарання засудженому відповідає вимогам ст.65 КК
України. При його призначенні суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують покарання, у тому числі його вік, стан
здоров'я, інвалідність зокрема, та перебування на його утриманні малолітньої
дитини.

Відомості ж про те, що мати засудженого потребує його
допомоги, у справі відсутні.

Відповідно до ст.69 КК України суд може призначити
основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті
Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого виду
основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, за
наявності не тільки декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а і з урахуванням особи винного.

Те, що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий за корисливі
злочини, один з яких вчинив під час відстрочки виконання вироку, звільнений з
місць позбавлення волі лише за відбуттям строку покарання, знову вчинив
особливо тяжкі злочини та, намагаючись перешкодити їх розкриттю, давав
непослідовні показання, характеризує його з негативної сторони, свідчить про те,
що він не став на шлях виправлення, і, відповідно, не дає підстав для
пом'якшення йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3
ст.187 КК України.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Вирок Шепетівського
міськрайонного суду від 7 травня 2008 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а
апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий/підпис/

Судді/підписи/

Копія вірна:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області С.Є.Ващенко