АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 11-98/07 Головуючий
Категорія ст.364 ч.2 КК Доповідач апеляційної
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду

Миколаївської області

у складі: головуючого Погорєлової Г.М.

суддів
Салтовської І.Б., Пісного І.М.

за участю прокурора Андрєєвої Н.В.

засудженого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

представника цивільного позивача ОСОБА_3

розглянувши 20
лютого 2007 року у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області від 28
листопада 2006 року,
яким ОСОБА_1, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Руська Долина,
Виноградівського району Закарпатської області, раніше не судимий,

- засуджений
за ст.364 ч.2 КК України до 5
років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з організаційно-господарськими
та адміністративно-господарськими функціями строком на 3 роки.

На підставі ст. 75
КК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 3 роки.

Згідно п.п.2,
4 ст.76 КК України покладено обов'язки не виїжджати за межі
України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично
з'являтися на реєстрацію.

- за ч.4
ст. 190 КК
України - виправданий
за відсутністю в його діях складу даного злочину.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь СП ТОВ
„Онікс" 242 733 грн. 29 коп.

Засуджений ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що займаючи
посади ІНФОРМАЦІЯ_2 МІ 111
„Агроторгкомплект" та СП ТОВ „Онікс", укладавши угоду між його
приватним підприємством, ПВФ „Оскома" та AT „Фламінго-96"
на поставку продукції на суму 423
593 доларів США, та проведенні розрахунків, зловживаючи своїм службовим
становищем, емітував перевідний вексель на суму 242 733 грн. 29
коп., який 31.05.2001
р. анулював та придбав столову на 530
місць, завдавши шкоду ТОВ „Онікс" на суму 242 733 грн. 29 коп.

В апеляції захисник просить вирок скасувати, а справу
закрити за відсутністю в діях засудженого ОСОБА_1 складу злочину. Посилається
на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд помилково не згадує у вироку про постанову
KM України №
528 від 10.09. 1992 р.

Стверджує, що вказівка суду про передачу переказного
векселя ТОВ „Онікс" не відповідає дійсності, що любими діями з цим
векселем ТОВ „Онікс" не могло бути спричинено шкоди, що договору на суму
шкоди визнану судом не існує.

Звертає увагу, що суд посилається на показання свідка
ОСОБА_4, як на доказ вини засудженого, який фактично взяв на себе функції
експерта та однобоко й упереджено дав юридичну оцінку документам.

Вважає, що в справі відсутні докази, які б підтверджували
наявність матеріальної шкоди у ТОВ „Онікс" та її причинний зв'язок з діями
засудженого.

В запереченнях на апеляцію засудженого представник
цивільного позивача просить залишити її без задоволення, посилаючись на її
безпідставність.

Вирок в частині виправдання ОСОБА_1 за ч.4 ст. 190 КК України не
оскаржується.

Заслухавши доповідача; захисника ОСОБА_2 та засудженого
ОСОБА_1 в підтримання
апеляції; представника цивільного
позивача, який заперечував проти
доводів апеляції; вивчивши матеріли справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає апеляцію підлягаючою частковому задоволенню виходячи з
таких підстав.

Викладаючи формулювання обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2
ст.364 КК України, органи досудового слідства та суд виходили з того, що 01.06.2000 р. малим
приватним підприємством -
МПП „Агрокомплект" був емітований переказний вексель на суму 242 733 грн. 29 коп., який був
акцептований товариством „Юженергобуд".

07.06.2000
р. ОСОБА_1 в рахунок кредиторської заборгованості перед ПВФ „Оскома"
вказаний вексель передав контрагенту ПВФ „Оскома" - СП ТОВ
„Онікс", а 31.05.2001
року анулював цей же вексель.

На думку органів досудового слідства та суду, завдяки цим
діям засудженого, йому було надано можливість придбати столову та право на
вказані грошові кошти, чим завдано шкоду на вищевказану суму СП ТОВ
„Онікс".

Проте з вироку та матеріалів справи не вбачається, на
підставі чого вексель передавався СП ТОВ „Онікс", та чим це
підтверджується. Незрозуміло без з'ясування питань контрагентності, чи міг
емітований МІДІ „Агроторгкомплект" та акцептований товариством
„Юженергобуд" вексель бути використаний в розрахунках між іншими
підприємствами.

Досить сумнівним є посилання органів досудового слідства
в обвинувальному висновку як на доказ вини ОСОБА_1, на показання свідка ОСОБА_3
в частині того, що векселя видавались на МПП „Агроторгкомплект", а не на
СП ТОВ „Онікс" в зв'язку з тим, що інакше це було б пов'язано з певними
бухгалтерсько-фінансовими складностями. Чи можливі такі складності, та в чому
саме вони полягають -взагалі не з'ясовувалось, хоча це питання може свідчити
про мотив дій засудженого.

Тому, без належної перевірки бухгалтерських документів
усіх вищезазначених підприємств з метою: встановлення наявності чи відсутності
зобов'язань між підприємствами та конкретних сум зобов'язань; обгрунтованості
емісії переказного векселю; документального підтвердження анулювання векселів
МПП „Агроторгкомплект", висновок органів досудового слідства та суду, що
вказаними діями ОСОБА_1 спричинено шкоду СП ТОВ „Онікс" є передчасним.

З урахуванням того, що для з'ясування зазначених питань
необхідно дослідити фінансово-бухгалтерську документацію декількох підприємств,
а в матеріалах справи вона відсутня, необхідно провести виїмку цієї
документації, що є слідчою, а не судовою дією.

В обвинуваченні ОСОБА_1 зазначені обставини, пов'язані з
рядом специфічних фінансових відносин між господарюючими суб'єктами. Ці
обставини по різному тлумачаться сторонами по справі. У зв'язку з цим необхідні
спеціальні пізнання в галузі фінансів та бухгалтерського обліку, з питань, які
входять до обсягу обвинувачення.

Тому є спрощеним підхід з боку суду, який формально, без
мотивування, відмовив в задоволенні клопотання захисника щодо призначення
бухгалтерської експертизи. З приєднаного судом до матеріалів справи висновку
спеціаліста (л.с.З 89-400) видно, що з'ясування суттєвих обставин події
викладених вище, є можливим у випадку надання необхідних
бухгалтерсько-фінансових документів.

Враховуючи обсяг нез'ясованих по справі обставин, перелік
визначених слідчих дій, тривалість необхідного для цього часу, колегія суддів
дійшла висновку, що зазначена неповнота не може бути усунута (у тому числій
шляхом судових доручень) у судовому засіданні.

Тому вирок в частині засудження ОСОБА_1 за ч.2 ст.364 КК
України належить скасувати, а справу направити на додаткове досудове слідство,
в ході якого необхідно більш повно дослідити всі обставини справи, для чого
відповідно до вимог ст. 178
КПК України провести виїмку необхідних документів, та призначити
бухгалтерську експертизу.

Керуючись ст.ст.365,366, КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляцію захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської
області від 28 листопада
2006 року в
частині засудження ОСОБА_1 за ч.2 ст.364 КК України скасувати, а справу
направити прокурору міста Южноукраїнська Миколаївської області для проведення
додаткового досудового слідства.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити без зміни - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

В іншій частині вищезазначений вирок залишити без зміни.

Головуючий

Судді