У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України

у
складі:

головуючого
- судді

Коновалова
В.М.,

суддів

Пошви
Б.М. і Заголдного В.В.,

з
участю прокурора засудженого захисника

Брянцева
В.Л.,
ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні 15 листопада 2007 року
в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_3 та захисника
ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вироки Тернопільського
міськрайонного суду від 6 травня 2006 року та апеляційного суду Тернопільської
області від 1 серпня 2007 року.

Вироком
Тернопільського міськрайонного суду від 6 травня 2006 року

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Тернополя, раніше не судимого,

засуджено :

- за ч. 2 ст.
201 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди,

- за ч. 2 ст. 358 КК України на 1 рік обмеження
волі.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання ОСОБА_4 призначено 3
роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки і з покладенням на нього відповідних
обов'язків.

За ч. 1
ст. 14, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 204 КК України
ОСОБА_4 виправдано.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Ачинська Красноярського краю РФ, раніше не
судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 201 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів
контрабанди.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки і з покладенням на нього відповідних
обов'язків.

За ч. 1
ст. 14, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 204 КК України
ОСОБА_1 виправдано.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.
Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 201 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів
контрабанди.

На
підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього відповідних
обов'язків.

За ч. 1
ст. 14, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 201 КК України ОСОБА_3 виправдано.

Постановлено
стягнути судові витрати і вирішено питання речових доказів відповідно до вимог
КПК України.

Згідно
вироку ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано винуватими і засуджено за те, що вони за попередньою змовою
між собою та із
невстановленими слідством особами перемістили через митний кордон України з приховуванням від митного
контролю, тобто - шляхом контрабанди,
газетний папір виробництва ВАТ “Жидачівський паперово-целюлозний комбінат” у великих
розмірах, за таких обставин.

ОСОБА_4
у кінці серпня на початку вересня 2003 року познайомився з ОСОБА_3 за допомогою якого знайшов
ПМП "Самшит" (директор ОСОБА_8) для здійснення контрабандного
переміщення товару через митний кордон України.

У листопаді цього ж року
ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 домовились з
директором ПМП "Самшит" ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 буде здійснювати від імені даного підприємства
функції декларанта, готуючи
необхідні документи для митного оформлення газетного паперу на відправлення його в Республіку Італія, в зв'язку з
чим в облікову картку суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності (ПМП Самшит), що знаходиться на Тернопільській
митниці, було внесено відповідні зміни.

Незважаючи
на те, що керівник ПМП "Самшит" ОСОБА_8 відмовився брати
участь у контрабандному переміщенні вантажу через митний кордон
України, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_3 неодноразово підписував документи від імені
ОСОБА_8, як директора ПМП "Самшит", підробляв його підпис, а
ОСОБА_3 подавав ці документи на Тернопільську митницю для митного оформлення
та переміщення паперу через митний кордон України.

У
свою чергу ОСОБА_1, з метою контрабандного переміщення через митний кордон
України газетного паперу, представляючись представником фіктивної фірми
"Торос-В" (м. Київ) ОСОБА_5, підготував завідомо неправдиві документи на
поставку газетного паперу для ПМП "Самшит" з фірми "Торос-В", організував
разом із ОСОБА_4 його доставку на територію ДАТ “Кременецький міжрайпостач”, де вони організували завантаження
газетного паперу у вантажні автомобілі фірм-перевізників
для відправки в Італію.

ОСОБА_3,
будучи декларантом ПМП "Самшит", готував необхідні документи для митного
оформлення вантажу та, знаючи, що вони є підробленими і
містять неправдиві дані, подавав їх на митницю, отримуючи за це від ОСОБА_4 обумовлену плату.

Невстановлені
слідством особи, співучасники злочинних діянь ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, один з яких представлявся представником фірми "Меган"
ОСОБА_6, а інший - представником української фірми - постачальника газетного паперу ОСОБА_7, після доставки переміщеного контрабандним шляхом через митний
кордон України газетного паперу на
територію Італійської Республіки, з метою його реалізації, організували
за допомогою представників фірми "Аdegо", яка не була замовником товару, його розмитнення, а в
подальшому - відправку її на адресу
неіснуючої англійської фірми "Sстраскіng" (м. Шилдон).

Крім того, ОСОБА_1 разом
із ОСОБА_4, з метою створення видимості
виконання італійською фірмою "Аdegо" зовнішньоекономічного контракту
від 24 січня 2003 року та 13 січня 2004 року на поставку газетного паперу організували і здійснили перерахунок коштів
у сумах відповідно 12 684,21 євро та
12 581,8 євро з розрахункового рахунку фіктивної латвійської компанії "Ехsуstеm LLС" на кореспондентський рахунок банку "Соmmеrzbаnк АG"
(м. Франкфурт-на-Майні, Німеччина) і в цей же день указані суми коштів цим
банком було знову перераховано в латвійський банк, а в подальшому на
розрахунковий рахунок ПМП "Самшит" у відділенні Тернопільської обласної дирекції АКБ
"Аваль" від фірми "Аgedо", звідки згідно фіктивних платіжних доручень №2 на суму 75
000 грн., №3 на суму 18157,42грн., №4 на суму
73 000грн. 16 січня 2004 року було перераховано на розрахунковий рахунок №8001 в АК "Імексбанк" (м.
Одеса) фірми "Торос-В", як оплата за поставлений газетний
папір.

Таким
чином, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_1 та невстановленими слідством особами, за
попередньою змовою з ОСОБА_3 у період з 27 листопада 2003 року по
27 січня 2004 року на підставі фіктивних документів перемістили
через митний кордон України 156 рулонів газетного паперу виробництва ВАТ
"Жидачівськиий паперово-целюлозний комбінат" трьома партіями загальною вартістю
244185,55 грн.(37 680,23євро) з
приховуванням від митного контролю, тобто з поданням до митного органу як підставу для їх переміщення завідомо підроблених документів та таких, що містять
неправдиві дані стосовно осіб, які
отримували товар і переміщували через митний кордон України.

При
цьому ОСОБА_4, з метою переміщення через митний кордон України
газетного паперу з приховуванням від митного контролю, підробив ряд
документів (контракт, специфікації до контракту, вантажно-митні декларації,
фітосанітарні сертифікати, екологічні декларації), шляхом внесення
в них неправдивих відомостей про укладення і виконання контракту купівлі-продажу
між італійською фірмою "Аgedо" та ПМП
"Самшит", в той час як італійська сторона ніякого контракту з
українським підприємством не укладала,
підписав ці документи за директора ПМП «Самшит» ОСОБА_8 без його відома та дозволу, які надав через
ОСОБА_3 в Тернопільську митницю для проведення митного оформлення.

Вироком апеляційного суду
Тернопільської області від 1 серпня 2007 року вирок Тернопільського
міськрайонного суду від 6 травня 2006 року щодо ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
скасовано. Визнано винуватим і засуджено ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією предметів контрабанди;

- за ч. 2 ст.
358 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання ОСОБА_4 призначено 3
роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки і з покладенням на нього відповідних
обов'язків.

ОСОБА_1
визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією предметів контрабанди.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки і з покладенням на нього відповідних
обов'язків.

ОСОБА_3
визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією предметів контрабанди.

На
підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього відповідних
обов'язків.

У
решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційних
скаргах: засуджений ОСОБА_3 просить судові рішення скасувати, справу
провадженням закрити за відсутністю події злочину, посилаючись при цьому на неповноту досудового та судового
слідства, на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,
що його вину у вчиненні злочину не доведено;

захисник ОСОБА_2 просить вирок апеляційного
суду скасувати та залишити в силі вирок суду першої інстанції в частині
виправдання ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 28 -
ч. 1 ст. 204 КК України, а в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 201 КК України
направити на новий судовий розгляд в апеляційний суд іншої області.

Заслухавши доповідь
судді Верховного Суду України, пояснення засудженого ОСОБА_1 та захисника
ОСОБА_2 на підтримання касаційних скарг, думку прокурора про залишення судових рішень без
зміни, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені
у касаційних скаргах, колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про
доведеність винуватості ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вчиненні в
складі організованої групи контрабанди газетного паперу, а ОСОБА_4 ще й
у підробленні документів.

На підтвердження свого висновку суд послався на показання засудженого
ОСОБА_3 про те, що він саме на прохання ОСОБА_4 він знайшов підприємство
(ПМП „Самшит") для використання його з метою відправки газетного паперу до Італії. З
цією ж метою з ним познайомився і ОСОБА_1,
який представився ОСОБА_5 - представником київської фірми „Торос-В"
(т. 3, а. с.93).

Аналогічні показання щодо мети використання ПМП „Самшит" надав суду
свідок ОСОБА_8 - керівник цього підприємства, який ствердив, що
у вересні 2003 року ОСОБА_3 познайомив його зі ОСОБА_4, а в листопаді 2003 року
до нього приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_1, якого ОСОБА_4 представив як
ОСОБА_5 - представника київської фірми, яка має намір придбати ПМП
„Самшит" для експорту газетного паперу в Італію. У зв'язку з
цим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 переконували його підписати контракт між ПМП
„Самшит" і фірмою „Аdegо"
з Італії на поставку газетного паперу (т. 1, а. с.245).

Також, ОСОБА_3 підтвердив, що зважаючи на відмову
ОСОБА_8 оформляти відправку газетного паперу в Італію та на
прохання ОСОБА_4 і ОСОБА_1 він дав згоду на переоформлення ПМП „Самшит"
на себе та представляти його інтереси як декларанта на Тернопільській митниці (т. 3, а. с.95).

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд дійшов вірного висновку про
те, що наведені показання підтверджують факт узгоджених дій між
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по відправці на територію Італії газетного паперу ПМП „Самшит".

Усвідомлюючи, що ОСОБА_4 не наділений правом підпису документів
від імені керівника ПМП „Самшит", ОСОБА_3, як убачається з його ж
показань, після завантаження автомобілів газетним папером, особисто подавав у
Тернопільську митницю усі підписані ОСОБА_4 документи, які
необхідні для проведення митного оформлення і за кожну відправку отримував від ОСОБА_4 по
50 дол. США (т. 3, а .с.101-109).

Зазначена обставина підтверджує безпосередній зв'язок між діями ОСОБА_3 та засуджених
ОСОБА_4 і ОСОБА_1 щодо контрабандного
переміщення вантажу (газетного паперу) через митний кордон України.

Із показань свідка ОСОБА_8, які ніким із засуджених не
були спростовані, вбачається, що всі реквізити фірми „Торос-В", як
власника газетного паперу, приносив ОСОБА_4, що також підтверджує участь
останнього в злочинній діяльності (т. 10, а. с. 231).

Судом також установлено, що контракт № 1-24М1 від 24
листопада 2003 року між ПМП „Самшит" та фірмою „Аdеgo",
на підставі якого
проводилась поставка газетного паперу, ОСОБА_8, як керівником підприємства, не підписувався, що стверджує про
фіктивність даного документу, а в
загальному підтверджує факт переміщення вантажу (газетного паперу) через митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, шляхом подання
митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених та таких,
що містять неправдиві дані документів.

Участь ОСОБА_4 в контрабандному переміщенні вантажу через
митний
кордон України у складі організованої групи стверджується також показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в кінці 2003
року ОСОБА_4 просив його знайти
транспортні засоби для перевезення газетного
паперу з м. Кременець в Італію, після чого останній передавав договори з перевізниками, в яких були вказані
реквізити ПМП „Самшит" (т. 10,
а. с. 233).

Свідок ОСОБА_10 - водій, що перевозив газетний папір,
підтвердив, що ОСОБА_4 зустрічав його в м. Кременець та супроводжував до місця
погрузки (т. 4, а. с.53-59).

Про спільні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_1 по відправці
газетного паперу в Італію підтвердив свідок ОСОБА_11 - інспектор
Тернопільської митниці, який в кінці листопада 2003 року
оформляв дану експортну операцію (т. 10, а. с.238).

Крім того, участь ОСОБА_1 у контрабандній відправці газетного паперу
за межі України у складі організованої злочинної групи, підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_12 - голови правління ВАТ „Кременецький
міжрайпостач" про те, що в 2003 році до нього підходив ОСОБА_1 ще з якимось особами і просив
дозволу на використання території
підприємства для перегрузки рулонів газетного паперу (т. 10, а. с.242).

Той факт, що
керівник ПМП „Самшит" ОСОБА_8 не
підписував документи, які подавались
ОСОБА_3 на митницю для проведення митного оформлення газетного паперу, що
встановлено експертним висновком, у сукупності
зі свідченнями ОСОБА_3, який стверджував, що такі документи підписував ОСОБА_4, підтверджують вину останнього
у вчиненні злочину, передбаченого ч.
2 ст.358 КК України.

Наведені
докази, які детально проаналізовано судом, повністю спростовують доводи касаційних скарг ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1 про їх
непричетність до вчинення інкримінованого їм злочину в складі організованої групи та кваліфікацію їх
дій по даних епізодах додатково за ч. 3 ст.28 КК України.

При цьому у вироку обґрунтовано наявність ознак організованої
групи у діях засуджених, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

У зв'язку із допущеними порушеннями вимог кримінального
закону та необхідністю збільшення обсягу обвинувачення, апеляційним судом вирок
суду першої інстанції скасовано та постановлено новий
вирок, яким дії засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковано
за ч. 3 ст. 28 - ч.2 ст. 201 КК України, як контрабанда, тобто переміщення
товарів через митний кордон України з приховуванням від митного
контролю, а саме з поданням митному органу України, як підстави
для переміщення товарів, підроблених та таких, що містять неправдиві
дані документів, вчинене у великих розмірах, організованою групою,
а дії ОСОБА_4 додатково кваліфіковано за ч. 2 с. 358 КК України,
як внесення до офіційних документів неправдивих відомостей, вчинене
повторно.

Істотних
порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для скасування судових рішень, не встановлено.

Покарання
засудженим призначено у відповідності з вимогами ст.ст. 50,65 КК України і
підстав для його пом'якшення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.
394-396 КПК України, колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

касаційні скарги
засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вироки Тернопільського
міськрайонного суду від 6 травня 2006 року та апеляційного суду Тернопільської
області від 1 серпня 2007 року щодо ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - без
зміни.

Су
д д і :

Коновалов
В.М.
Пошва Б.М.
Заголдний В.В.