АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 615/1219/13-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/823/14 Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 125, ч.1 ст.343 КК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000402 за апеляційними скаргами прокурора Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області, захисника ОСОБА_8 на вирок Валківського районного суду Харківської області від 08 травня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зоряне Ямпільського району Сумської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнана винною за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 343 КК України та їй призначено покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 125 у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.1 ст. 343 КК України у виді арешту на 2 місяці. За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70, 72 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. За сукупністю вироків відповідно до ст.. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Валківського районного суду Харківської області від 24.05.2012 року та остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Зазначено, що основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно. Запобіжний захід ОСОБА_9 змінено з тримання під вартою на домашній арешт. Зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 23.01.2014 року по 08.05.2014 року.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , будучи судимою згідно вироку Валківського районного суду Харківської області від 24.05.2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України, в період іспитового строку вчинила ряд злочинів за наступних обставин.

04.06.2013 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в присутності поштарки ВПЗ «Привокзальне» ОСОБА_10 відкрито, подавляючи волю потерпілого ОСОБА_11 , вихопила із рук останнього отриману пенсію в сумі 1175 грн.Таким чином заволоділа грошовими коштами потерпілого, заподіявши йому матеріальні збитки на вказану суму. Грошима розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, 07.06.2013 року близько 12 год.00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на грунті тривалих неприязних відносин до особи похилого віку ОСОБА_11 1938 року народження, усвідомлюючи свою фізичну перевагу, із значною силою стиснула його за передпліччя правої руки. Після цього нанесла правою рукою три удари кулаком та один удар долонею в область голови ОСОБА_11 , в результаті чого спричинила останньому тілесні ушкодження, а саме синці на обличчі,на правому передпліччі, садна в тім`яній області голови зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

06.07.2013 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, поєднаний з метою перешкодити виконанню працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків, зокрема проведення слідчої дії у виді слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 по кримінальному провадженні №0000402, почала брутальною лайкою ображати співробітника міліції, вимагаючи покинути домоволодіння потерпілого, вела себе агресивно та зухвало.

Слідчий ОСОБА_12 , виконуючи свої службові обов`язки, неодноразово вимагав ОСОБА_7 заспокоїтись та не перешкоджати проведенню слідчої дії, однак вона на зауваження не реагувала, погрожувала насильством працівнику правоохоронного органу, взяла в руки камень та з відстані близько 2-х метрів кинула в слідчого, влучивши в праве плече ОСОБА_12 , чим заподіяла йому фізичний біль, внаслідок чого була зірвана запланована слідча дія.

В зміненій апеляційній скарзі прокурора міститься прохання вирок суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування такої вимоги зазначає, що при зміні прокурором обвинувачення під час судового розгляду не був присутній захисник обвинуваченої, можливість підготуватися для захисту від зміненого обвинувачення ОСОБА_7 та її захиснику не була надана, чим було грубо порушено право на захист. Також вказує, що в зв`язку із зміною обвинувачення зі ст.. 345 ч.2 КК України на ст.. 343 ч.1 КК України судом не було роз`яснено потерпілому ОСОБА_12 його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Зазначає, що судом призначено надто м`яке покарання, оскільки не враховано відсутність жодної пом`якшуючої обставини, відсутність відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_11 . Суд, призначаючи покарання за ч.1 ст. 125 КК України обрав покарання у виді штрафу, але не вказав конкретний розмір його.

В зміненій апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 міститься прохання вирок суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в зв`язку з істотними порушеннями норм процесуального права під час судового розгляду. В обґрунтування такої вимоги зазначає, що в судовому засіданні після видалення обвинуваченої із зали суду без постановлення відповідної ухвали, були допитані свідки. Після повернення підсудної їй не була надана можливість задати свідкам питання, оскільки в той час вона не була ознайомлена із показами допитаних в її відсутності свідків. Допит свідка ОСОБА_10 відбувався без участі захисника, хоча можливість такого допиту не обговорювалась в суді. Всі ці істотні порушення вимог процесуального закону перешкоджали ухваленню законного вироку, а тому його необхідно скасувати. Крім того звертає увагу, що судом не дана належна оцінка показів ОСОБА_13 , сина обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , прокурора, які підтримали апеляційні скарги та просили скасувати вирок й направити кримінальне провадження на новий розгляд внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляцій колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню в повному обсязі, а апеляційна скарга прокурора частково, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За даними, відображеними в журналі судового засідання та зафіксованими на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, вбачається, що в судовому засіданні 11.03.2014 року обвинувачена ОСОБА_7 була видалена із зали судового засідання. При цьому таке рішення не було викладено судом у формі ухвали, як того вимагають ст.ст.. 330 ч.1, 372 ч.2 КПК України. Після її повернення до зали засідання судом не була надана можливість ознайомитися із результатами допиту свідка, а відповідно задавати питання та надати пояснення щодо них.

В ході подальшого розгляду справи в судовому засіданні 05.05.2014 року за відсутності захисника обвинуваченої був проведений допит свідка ОСОБА_10 . При цьому судом не з`ясовувалась у обвинуваченої можливість проведення такого допиту за відсутності її захисника ОСОБА_8 . В цьому ж судовому засіданні за відсутності захисника прокурором було оголошено змінений обвинувальний акт від 05.05.2014 року. Всупереч вимогам ч.4 ст.. 338 КПК України, судом не було надано обвинуваченій ОСОБА_7 встановлений законом строк 7 днів для підготовки захисту проти нового обвинувачення, а судовий розгляд було призначено на 07.05.2014 року.

Під час судового засідання головуючий не роз`яснив потерпілому ОСОБА_12 його право при зменшенні обсягу обвинувачення підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.13, 29 Постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 року №13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» суд повинен не тільки роз`яснити у судовому засіданні потерпілому його права, а й забезпечити можливість їх реального здійснення.

Відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів також встановила, що прокурором було порушено порядок погодження зміни обвинувачення. Судовий розгляд даного кримінального провадження судом першої інстанції проводився стосовно ОСОБА_7 в межах висунутого їй обвинувачення за ч.2 ст.186, ч.1 ст. 125, ч.2 ст.345 КК України. Повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні в суді першої інстанції здійснював прокурор Валківської міжрайонної прокуратури в Харківської області ОСОБА_14 . Під час судового розгляду прокурором змінено обвинувачення ОСОБА_7 на ч.2 ст.186, ч.1 ст. 125, ч.1 ст.343 КК України. Змінений обвинувальний акт від 05.05.2014 року складений та затверджений прокурором ОСОБА_14 . Разом із тим, згідно з вимогами ст. 341 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання , що необхідно змінити пред`явлене особі обвинувачення, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з керівником органу прокуратури, в якому працює. Суд в таких випадках повинен відкласти судове засідання та надати прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не забезпечив умов для виконання прокурором процесуального обов`язку погодити зміну обвинувачення, внаслідок чого було порушено процесуальне право обвинуваченої на захист.

В резолютивній частині вироку судом зазначено, що ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В порушення вимог п.2 ч.4 ст.374 КПК України сума штрафу не була обчислена судом, про що правильно вказав в апеляційній скарзі прокурор.

Наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, дають підстави для скасування вироку, хоча не відносяться до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.2, 13,15 ч.1 ст.7 КПК України законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Недодержання судом загальних засад кримінального провадження призвело до порушення порядку кримінального провадження, перешкоджало забезпеченню виконання його завдань, визначених ст.. 2 КПК України щодо застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а тому, на думку колегії суддів, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З метою забезпечення саме цих загальних засад кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги захисника та прокурора в частині скасування вироку і призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, оскільки не відповідає дійсності посилання на те, що суд не врахував відсутність пом`якшуючих обставин при призначенні покарання обвинуваченій. Як вбачається із тексту вироку, суд зазначив у мотивувальній частині вироку, що обставин, які пом`якшують покарання судом не виявлено.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо належної оцінки показів свідка ОСОБА_13 , сина обвинуваченої, та пояснень самої обвинуваченої за усім об`ємом обвинувачення належить перевірити при новому розгляді кримінального провадження.

У зв`язку зі скасуванням вироку, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_7 обрати у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

При цьому враховуються дані про особу підсудної, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється, ті обставини, що підсудна неодноразово ухилялась від явки в судові засідання суду першої інстанції, привід її до суду залишився невиконаним, що свідчить про можливість ОСОБА_7 переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись: ст.ст.404, 405, 407, 412, 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області задовольнити частково. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Валківського районного суду Харківської області від 08 травня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати у вигляді домашнього арешту, заборонити їй залишати житло з 22.00 год. до 06.00 год. Строк дії запобіжного заходу до 20 січня 2015 року.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:

Судді: