Справа № 11-492 Головуючий у І інстанції Грибанова Ю.Л.
Категорія 21 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2011 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Миколюка О. В.,

суддів Загоруйка В. В., Полосенка В.С.,

за участю прокурора Стаховської Н. О., засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, раніше судимого 29.04.2010 року Бородянським районним судом Київської області за ст. ст. 304, 187 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, не одруженого, раніше судимого 08.12.2009 року Соломянським районним судом міста Києва за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними та засуджено за те, що 19.02.2009 року близько 24 години перебуваючи в стані алкогольного спяніння і прямуючи в електропотязі сполученням Київ-Фастів до м. Фастів вирішили відкрито заволодіти майном гр. ОСОБА_4, який їхав у тому ж вагоні.

Коли ОСОБА_4 вийшов до тамбуру, засуджені направились за ним і ОСОБА_2 знаходячись у тамбурі, наніс потерпілому удар кулаком правої руки по обличчю та три удари кулаком по голові, спричинивши ОСОБА_4 фізичний біль, від якого він не втримався на ногах і впав на підлогу тамбуру. ОСОБА_3 діючи узгоджено з ОСОБА_2 та підтримуючи його злочинні дії наніс лежачому ОСОБА_5 близько пяти ударів ногами по тулубу, спричинивши потерпілому фізичний біль.

Продовжуючи свої злочинні дії засуджений ОСОБА_2 діючи узгоджено з Гребенюком, обшукавши кишені одягу потерпілого заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Нокіа-750», вартістю 1400 грн. з сім карткою вартістю 5 грн., грошима в сумі 1500 грн. та обручкою вартістю 300 грн., яким розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3265 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_3 подав апеляцію, в якій посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильність застосування кримінального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, просить вирок суду скасувати та засудити його за ст. 125 КК України.

В обґрунтування апеляції зазначає, що як на досудовому, так і в судовому засіданні вину у чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнавав, а визнав вину тільки в тому, що побив потерпілого. Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містять жодного належного і достатнього підтвердження щодо існування обєкту злочину взагалі та щодо знаходження обєкту злочину у засуджених по справі. Вказує, що в матеріалах справи на має документального підтвердження того, що потерпілому належали телефон, обручка, а також те, що у нього були гроші. На його думку покази, які були дані свідком ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки передача потерпілому 1500 грн. ОСОБА_8 не повязана з подією у часі і просторі, і вони не змогли відповісти в яких купюрах надавались кошти, а покази дружини потерпілого надавалися нею зі слів потерпілого.

Крім того, вказує, що судом не взято до уваги той факт, що досудовим слідством від нього явку з повинною було отримано під фізичним тиском.

Заслухавши доповідача, виступи засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2, в підтримку апеляції, думку прокурора, яка вважає вирок законним, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Висновок суду про винність засудженого ОСОБА_3 у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого ОСОБА_5, за попередньою змовою групою осіб за обставин зазначених у вироку, всупереч доводам апелянта, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на повно та обєктивно досліджених в судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах, які зібрані у справі і не викликають сумнівів у своїй достовірності.

В обґрунтування висновку суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України судом першої інстанції правильно покладено покази потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, явка з повинною ОСОБА_3, висновок експерта № 339 від 6 серпня 2010 року, котрі детально проаналізовані, належним чином оцінені та узгоджуються з іншими обєктивними даними, встановленими в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи доказів того, що явка з повинною ОСОБА_3 була написана ним під фізичним тиском, немає.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення відносно доведеності вини ОСОБА_3 в скоєнні злочину і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Порушень закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_3 - без зміни.

Вірно за належним підписом.

Суддя В. Полосенко