Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 1-40/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2011смт. Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя Кривка В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю : прокурор Пилип Б.Ф.,

представник -цивільного позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір'ї справу про обвинувачення:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, одруженого, утримує двоє неповнолітніх дітей, сільського голову с. Новоселиця Міжгірського району,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч. 1, 366 ч. 1 КК України;

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, гр. України, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженої, утримує одну неповнолітню дитину, не судимої, секретар Новоселицької сільської ради Міжгірського району,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч. 1, 366 ч. 1 КК України;

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, гр. України, народився і зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_8, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9, не судимого, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, утримує двоє неповнолітніх дітей, постійного місця праці не має, -

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 358 ч. 3 КК України;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, обіймаючи посаду сільського голови с. Новоселиця, будучи службовою особою, уповноваженою складати й видавати офіційні документи , діючи в інтересах ОСОБА_4, підписав і завірив печаткою сільської ради довідки виконкому Новоселицької сільської ради , зареєстровані за № 63 від 21.01.2010 р. та № 502 від 10.08.2010 р. про те, що гр. ОСОБА_4 ніде не працює і нібито здійснює догляд за перестарілою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, хоча в дійсності остання впродовж 2010 р. постійно проживала у дочки в м.Ужгород й відповідно ОСОБА_4 ніякого догляду за нею не здійснював. Цими діями ОСОБА_2 підірвано авторитет й пристиж органу місцевого самоврядування, а також завдано збитки державі в сумі 5116,63 грн.

ОСОБА_3, обіймаючи посаду секретаря Новоселицької сільської ради, діючи в інтересах ОСОБА_4, склала, підписала і видала вищевказані довідки, усвідомлюючи, що такі не відповідають дійсності, унаслідок чого ОСОБА_4 безпідставно одержав державну компенсаційну виплату в сумі 149 грн. 26 коп. за здійснення догляду за перестарілою ОСОБА_5 в порушення вимог п. 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затв. пост. КМУ від 29.04.2004 р. № 558, а його дружина ОСОБА_6 безпідставно одержала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в сумі 4967 грн. 37 коп. в порушення ст. 15 закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми. Цими діями ОСОБА_3 підірвано авторитет й пристиж органу місцевого самоврядування і завдано збитків державі на загальну суму 5116 грн. 63 коп.

ОСОБА_4, одержавши вищевказані довідки, усвідомлюючи, що фактично не здійснював догляд за перестарілою ОСОБА_5, з метою отримання державної соціальної допомоги в січні і серпні 2010 р. подав ці довідки в Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської райдержадміністрації. Внаслідок цих дій ОСОБА_4 безпідставно одержав державну компенсаційну виплату на здійснення догляду за перестарілою ОСОБА_5 в сумі 149,26 грн., а його дружина безпідставно одержала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в сумі 4967 грн. 37 коп. виплачену управлінням праці та соціального захисту населення Міжгірської райдержадміністрації.

Підсудний ОСОБА_2 вину в пред'явленому обвинуваченні за вказаними обставинами визнав повністю і у вчиненому розкаявся.

Підсудна ОСОБА_3 вину в пред'явленому обвинуваченні за вказаними обставинами визнала повністю і у вчиненому розкаялась.

Підсудний ОСОБА_4 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Просить узяти до уваги, що повернув повністю державі незаконно отримані кошти.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що злочини, в учиненні яких обвинувачуються підсудні, мали місце, і їх слід визнати винними за кваліфікуючими ознаками:

- ОСОБА_2 і ОСОБА_3: - обидвоє за ст. 366 ч. 1 КК України: службове підроблення, тобто складання і видача завідомо неправдивих документів:

- обидвоє за ст. 364 ч. 1 КК України: зловживання службовим становищем, тобто, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило істотну шкоду охоронюваним законом громадським інтересам.

- ОСОБА_4: - за ст. 190 ч. 1 КК України: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою;

- за ст. 358 ч. 3 КК України: використання завідомо підроблених документів.

За вчинені злочини підсудні підлягають покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до кожного з підсудних, виходячи з альтернативної санкції статей кримінального закону, суд зважає на таке.

Вчинені злочини характеризуються невеликим ступенем тяжкості згідно з ст. 12 КК України, умисною формою вини. Цими діяннями заподіяно державі шкоду на загальну суму 5116,63 грн. Натомість ця шкода відшкодована повністю добровільно до розгляду справи по суті, що стверджено поясненнями представника цивільного позивача і відповідними документами в справі.

Підсудні вперше вчинили злочин, характеризуються тільки позитивно, всі мають утриманців неповнолітніх дітей.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудних не має.

Обставинами, що пом'якшують покарання кожного підсудного суд визнає:

- визнання вини і щире розкаяння;

- відвернення шкідливих наслідків злочину у виді відшкодування матеріальної шкоди.

Відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність двох пом'якшуючих покарання обставин, позитивність осіб, які вчинили злочин уперше (щодо кожного з підсудних), переконують суд у тому, що винних недоцільно суворо карати, зокрема реально ізолювати їх від суспільства, у виді обмеження волі чи арешту.

Оскільки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є посадовими особами органу місцевого самоврядування, то до них не може застосовуватись покарання у виді виправних робіт (ст. 57 КК України).

Отже, за вчинення зловину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, з урахуванням ролі кожного винного за обставинами справи, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заслуговують покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, чинних до застосування, а за вчинення злочину, передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заслуговують покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 69 КК України, тобто із звільненням від відбування цього покарання для випробування, без позбавлення права обіймати певні посади. При цьому не призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ст. 364 ч. 1 КК України, суд умотивовує відсутністю обтяжуючих покарання обставин, наявність двох пом'якшуючих покарання обставин, позитивність цих осіб до і після вчинення злочину.

Суд вважає, що строк обмеження волі для ОСОБА_3 має бути більшим від строку такого ж покарання стосовно ОСОБА_2, оскільки за обставинами справи ОСОБА_3 безпосередньо контактувала з мамою ОСОБА_4 щодо видачі незаконних довідок, сама ж складала ці довідки. Іспитовий строк для випробування ОСОБА_2 і ОСОБА_3 доцільно встановити однаковий.

ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, як непрацюючий постійно заслуговує покарання у виді громадських робіт на мінімальний термін, а за ст. 358 ч. 3 КК України слід призначити штраф у розмірі 50 чинних до застосування неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 72 ч. 3 КК України основні покарання у виді штрафу складанню за сукупністю злочинів з іншими видами покарань не підлягають і виконуються окремо.

Цивільного позову не має.

Речові докази у виді документів у справі, - слід залишити при справі.

Запобіжний захід підписку про невиїзд ОСОБА_4 не має підстав змінювати чи скасовувати до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним в учиненні злочину, передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України, і призначити покарання із застосуванням ст. 69 ч. 2 КК України один рік обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_2 під час іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення.

ОСОБА_2 визнати винним в учиненні злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України, і призначити покарання із застосуванням ст. 69 ч. 2 КК України два роки обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись відповідною діяльністю.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення.

ОСОБА_3 визнати винною в учиненні злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн.

ОСОБА_4 визнати винним: - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, і призначити покарання 60 (шістдесят) годин громадських робіт;

- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн.

Запобіжний захід підписку про невиїзд ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази - документи залишити в справі.

На вирок може бути подано апеляцію в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_7