г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/614/15-к
Номер провадження 1-кп/213/138/15
В И Р О К

Іменем України

04 серпня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000066 від 20 січня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився: м.Атбасар Целіноградської області, Казахстан, громадянина України, українця, освіта: професійно-технічна, розлученого, не працюючого, зареєстрованого : АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимого:

-09 червня 2010р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307

ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від відбування покарання 06.01.2014 року згідно ухвали від 30.12.2013 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської областіумовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 26 днів, судимість не погашена,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_6 будучи засудженим вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2010 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та звільнений 06.01.2014 року від відбування покарання згідно ухвали від 30.12.2013 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області : умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 8 місяців 26 днів, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, скоїв умисний, корисливий злочин.
ОСОБА_6 20.01.2015року приблизно о 12годині 25 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , в якому на першому поверсі розташований магазин ФОП « ОСОБА_7 », «Все від 40», діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, користуючись тим, що ніхто не слідкує за його діями, таємно, всупереч інтересам власника, шляхом вільного доступу із корисливих мотивів, викрав рекламний штендер, який знаходився біля сходів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вартістю 700гривень, який належить ФОП « ОСОБА_7 ». Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми незаконними діями матеріального збитку ФОП « ОСОБА_7 » на загальну суму 700 гривень.
Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України визнає повністю та підтвердив, що він дійсно 20.01.2015року приблизно о 12годині 25 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , в якому на першому поверсі розташований магазин ФОП « ОСОБА_7 », «Все від 40», таємно, з корисливих мотивів, викрав рекламний штендер, який знаходився біля сходів магазину «Все від 40». В скоєному щиро кається. Також пояснив, що має ВІЧ захворювання та просив врахувати наявне захворювання при призначенні покарання.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, поясненнями потерпілого, свідків, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ст.349 ч.3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази та у своїй сукупності, свідчать про те, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України. Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 винуватий у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який постійного місця проживання не має, не працює, раніше судимий, судимість не погашена, скоїв кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення з місць відбування покарання, має рецидив злочину, у лікаря психіатра на обліку не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря нарколога з квітня 2010 року з приводу психічно поведінкових розладів в результаті вживання алкоголю, синдром залежності, має ВІЧ захворювання. Вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, по даному кримінальному провадженню перебував у розшуку, завдані збитки потерпілій не відшкодовано, цивільний позов не заявлявся.

Суд ураховує також наявність відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшуючих покарання обвинуваченому обставин, зокрема, щире каяття, визнання своєї вини та наявність у нього захворювання. Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України до обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин- суд відносить рецидив злочину. Судом також враховуються вимоги ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому за ст.185 ч.1 КК України слід обрати у вигляді позбавлення волі.

Одночасно, суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом, а також не має підстав для застосування ст. 75 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення в період умовно- дострокового звільнення від відбування покарання, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, необхідно приєднати до покарання призначеного за даним вироком у вигляді позбавлення волі частково не відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2010 року за ст.307 ч.2 КК України у виді позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 необхідно обрати у вигляді взяття під варту, взявши під варту в залі суду та залишити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, ОСОБА_5 приєднати до покарання призначеного за даним вироком у вигляді позбавлення волі частково не відбуте покарання призначене вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 09.06.2010 року за ст.307 ч.2 КК України у виді позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 обрати у вигляді взяття під варту, взявши під варту в залі суду та залишити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з 04 серпня 2015 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000066 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/614/2015-к, пр.1-кп/213/138/15.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судом першої інстанції і не набрали законної сили.

Відповідно до статті 395 КПК України апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, подається через суд, який ухвалив судове рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1