АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3263/14-к Номер провадження 11-кп/786/252/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст.307 ч. 2 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702, за апеляцією прокурора прокуратури м. Комсомольськ Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 грудня 2014 року.

Цим вироком стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, мешканця АДРЕСА_1 , -

затверджена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим та призначене узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 311 КК України з застосуванням ст. 69, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням хімічних експертиз в сумі 2260 грн. 44 коп..

Вирішена доля речових доказів.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 16 січня 2015 року виправлена описка в резолютивній частині вироку, яка викладена в редакції: «Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст.307 К України, ч. 1 ст. 311 КК України та призначити відповідно: за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 1 ст. 311 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим, виходячи із співвідношення, передбаченого ст. 72 КК України призначити остаточне, узгоджене сторонами покарання 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що 12 вересня 2014 року, близько 18 год. 20 хв. на території Центрального парку в м. Комсомольську незаконно збув ОСОБА_10 1,2 мл. ацетильованого опію, що в перерахунку на суху речовину становить 0,028 г речовини.

Повторно 5 жовтня 2014 року та 5 листопада 2014 року збув ОСОБА_11 (залегендованій особі) 1,4 мл. та 2 мл. ацетильованого опію, що в перерахунку на суху речовину складає відповідно 0,009 г та 0,044 г.

5 листопада 2014 року за постійним місцем проживання ОСОБА_8 за адресою по АДРЕСА_1 було проведено обшук, під час якого в помешканні обвинуваченого було виявлено та вилучено три медичні шприци з ацетильованим опієм загальним об`ємом 1,1 мл, який містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ( вага в перерахунку на суху речовину становить 0,030 г) та медичний шприц з ангідридом оцтової кислоти об`ємом 1 мл, яка відноситься до прекурсорів ( вага в перерахунку на суху речовину становить 0,831 г), обіг якої заборонено.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, затверджуючи угоду про визнання винуватості, не призначив покарання ОСОБА_8 за кожний злочин окремо, а саме за ст. 307 ч.2 КК України та за ст. 311 ч.1 КК України.

Одночасно прокурор просить скасувати ухвалу про виправлення описки, як винесену з порушенням вимог ст. 379 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника проти її задоволення, думку обвинуваченого, який погодився з апеляційною скаргою, дослідивши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 409 ч. 1 п. 4 КПК України, підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 475 КПК України визначено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджене сторонами покарання.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

Із змісту частини 5 статті 65 КК України вбачається, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Однак, вказаних вимог кримінального і кримінального процесуального законів суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, суд першої інстанції, затверджуючи угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, не прийняв рішення про призначення узгодженої сторонами покарання по кожному обвинуваченню окремо. Угодою передбачено покарання ОСОБА_8 за ст. 307 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ст. 311 ч.1 КК України 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 70 ч.1, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим, остаточно 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Суд першої інстанції обмежився лише призначенням покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч.1 КК України та 72 КК України не призначивши покарання за окремими статями обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

За приписами ч. 2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо:

1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито;

2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;

3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;

5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

6) порушено правила підсудності;

7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги, що в апеляційній скарзі прокурора не наведена жодна з передбачених законом підстав для призначає нового розгляду у суді першої інстанції прийняття такого рішення апеляційним судом виключається.

В той же час, за приписами ст. 418 ПК України будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції приймає у формі ухвали.

Разом з тим, колегія суддів визнає, що судом першої неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, а тому вирок в частині призначення покарання ОСОБА_8 підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Передбачене законом виправлення у судовому рішенні описок та арифметичних помилок не надає суду право вносити до судового рішення зміни щодо його суті.

Оскільки призначення покарання, як за окремі злочини, так і за їх сукупністю є застосуванням закону, таке рішення не може вважатись опискою в розумінні ст. 379 КПК України.

З огляду на наведене ухвала Комсомольського міського суду від 16 січня 2015 року про виправлення описки підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 409, 419, 475 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Комсомольськ задовольнити частково.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 грудня 2014 року змінити.

Призначити ОСОБА_8 , визначене угодою покарання:

· за ст. 307 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,
· за ст. 311 ч.1 КК України 2 роки обмеження волі.
На підставі ст.ст.70 ч.1,72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала Комсомольського міського суду від 16 січня 2015 року про виправлення описки скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4