АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
10-174/ -2007 р. Головуючий суду
першої інст.:Кушнірова Т.Б.,
: Доповідач
апел. інстанц.: Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської
області

у
складі:

головуючої Погорєлової
Г.М.,

суддів Салтовської
І.Б., Тимошевського В.П.,

прокурора Баранкевича
CO.,

захисника ОСОБА_1.

24 липня
2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали
справи за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Новобузького районного суду
Миколаївської області від 21.06.2007 року, якою,

-
апеляцію визнано такою, що не підлягає розгляду подану з пропуском строку на
апеляційне оскарження.

Приймаючи
рішення про визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду, суд першої
інстанції, розглянувши клопотання ОСОБА_2. про поновлення пропущеного строку,
вислухавши пояснення потерпілих ОСОБА_3. і ОСОБА_4. які стверджували що вони
своєчасно отримали копію постанови суду від 19.02. 2007 року, пояснення
слідчого УМВС Шульгіна Д.В., що ОСОБА_2. в даний час перебуває в розшуку та її
місце знаходження не встановлено за адресою вказаною в клопотанні, думку
прокурора про відсутність підстав до поновлення строку на подачу апеляції, суд
першої інстанції дійшов висновку, що апеляція подана з

2

пропуском
строку на апеляційне оскарження,
а підстав до
поновлення пропущеного строку
на її подачу, немає.

ОСОБА_2., в апеляції просить відновити
пропущений нею строк на
подачу апеляції на постанову
Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.02. 2007 року, та визнати її
апеляцію від 11 червня 2007 року такою, що підлягає розгляду. Вважає, що їй
безпідставно відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження.

Стверджує,
що 09.06. 2007 року після отримання копії постанови суду від 19.02. 2007 року
за її заявою вона дізналася, що її скарга на постанову про порушення
кримінальної справи, була розглянута 19.02. 2007 року, без її участі.
Посилається що ні вона, ні її захисник не отримували копії постанови суду від
15.02.2007 року про відкриття провадження , а тому не знали про дату розгляду
скарги 19.02. 2007 року.

Тому
вважає поважною причину пропуску нею строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1. на підтримку апеляції ОСОБА_2.,
думку прокурора Баранкевича C.O.,
про залишення постанови суду без зміни, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно
вимог ч.1 ст. 236-8 КПК України , скарга на постанову органу дізнання ,
слідчого, прокурора про порушення справи розглядається судом не пізніше п'яти
днів з дня її надходження до суду.

Згідно
ч.2 ст. 236 -8 КПК України про відкриття провадження за скаргою на постанову
про порушення справи суддя протягом доби від дня надходження скарги до суду
виносить постанову, копія якої направляється: в тому числі особі яка подала
скаргу, її захиснику.

Як
вбачається з матеріалів справи, цих строків суд додержався.

Постановою
суду від 15.02.2007 року, відкрито провадження за скаргою ОСОБА_2. на постанову
про порушення кримінальної справи(а.с. 5). Справу призначено до розгляду на
19.02. 2007 року на 14-00 год.
Суд зобов'зав орган розслідування в строк до 19.02. 2007 року надати матеріали,
які стали підставою для порушення кримінальної справи за фактами спричинення
тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.
121 ч.2, 122 ч.1 КК України.

Копію
цієї постанови негайно направлено ОСОБА_5., ОСОБА_2., за місцем їх проживання,
а також іншим учасникам процесу. Усіх вказаних осіб повідомлено про час і місце
розгляду справи судом.

З даних
протоколу судового засідання від 19.02. 2007 року видно, що в ньому приймали
участь прокурор району, потерпілі ОСОБА_3. та ОСОБА_4., старший слідчий.
В судове засідання не з'явилася, скаржник ОСОБА_2. , яка не повідомила суд про
причини своєї неявки, хоча завчасно

3

була повідомлена
про час розгляд справи. З урахуванням вищевикладеного, відсутні підстави не
вірити суду про належне повідомлення всіх учасників зацікавлених сторін по
даній справі, оскільки направлялося одночасно одне повідомлення.

Зі
змісту постанови органу дізнання від 03.09. 2003 року (а.с. 7) вбачається,
справа порушена за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ознакою
злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

З
матеріалів справи (а.с.11)видно, що постановою слідчого від 06.09. 2003 року,
було перекваліфіковано дії осіб які заподіяли ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження
зі ст. 122 ч.1 КК України на ст.121 ч.2 КК України.

Відмовляючи
в задоволенні скарги ОСОБА_2., суд послався на те, що на час порушення справи
досудове слідство мало підстави і приводи до порушення кримінальних справ за
фактом а не відносно конкретної особи.

З
постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.02. 2007
року, видно, що суд дійшов вірного висновку. Приводи і підстави для порушення
кримінальної справи за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 були. Так,
приводом до порушення кримінальної справи стало повідомлення чергового лікаря
Новобузької ЦРЛ , що надійшло 25.08. 2003 року на адресу Новобузького РВ УМВС
про те, що до лікарні доставлений ОСОБА_3. з тілесними ушкодженнями, яке було
зареєстровано працівником чергової частини райвідділу міліції у відповідності з
Інструкцією (затвердженою Наказом МВС України № 500 від 26.11. 1991 року). Крім
того, в цей же день, до Новобузького РВ УМВС України надійшла заява ОСОБА_6 про
факт заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, а також заява ОСОБА_4., про спричинення
йому тілесних ушкоджень, за якими Новобузьким РВ УМВС була проведена перевірка.
Про це свідчать відповідні довідки Новобузької ЦРЛ від 29.08. 2003 року,
пояснення осіб, яким мали бути відомі певні обставини справи і фактично
підтверджували факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Суд
першої інстанції в постанові від 19.02. 2007 року (а.с. 37) зазначив, що
зібрані матеріали на момент проведення перевірки вказували на наявність ознак
злочину, і з додержанням порядку передбаченого ст. 98 КПК України органом
дізнання Новобузького РВ УМВС 03.09. та 25.1.2003 року слідчим РВ УМВС
(компетентними особами )було прийнято рішення про порушення кримінальної справ
за фактом, а не відносно конкретної особи, що є припустимим та правомірним.

Суд
першої інстанції також дійшов висновку, що при порушенні кримінальних справ
слідчим було додержані вимоги ст.ст. 94, 97, 98 КПК України.

Постанова
суду першої інстанції грунтується на законі, і не підлягає скасуванню.

4

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_2., залишити без задоволення, а постанову Новобузького районного суду
Миколаївської області від 26 червня 2007 року у відношенні ОСОБА_1, без зміни.