печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року Печерський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000645 від 18 квітня 2014 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :
12.02.2015р. в провадження Печерського районного суду м. Києва після доопрацювання з прокуратури м.Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 від 18 квітня 2014 року відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою головуючого судді від 16.02.2014 у вищезазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання за участю сторін кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд вказаного кримінального провадження, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, заявивши письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, в якому стверджував про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому в порушення п.5 цієї статті не вказано формулювання обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, фактичні обставини справи викладені не повно, поверхово. Крім того, захист стверджував, що дії ОСОБА_6 в порушення вимог закону кваліфіковані як підбурення, хоча таким не може бути особа відносно потерпілого або свідка.

Крім того, захисником ОСОБА_5 були подані письмові скарги в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, зокрема:

-на незаконне рішення прокурора щодо складання і затвердження обвинувального акту від 12.02.2015;

-на протиправне рішення слідчого і бездіяльність прокурора на винесення постанови про залучення адвоката ОСОБА_5 від 19.08.2014 та адвоката ОСОБА_4 від 10.07.2014 в якості захисників у даному кримінальному провадженні;

-на бездіяльність слідчого і прокурора щодо виключення протоколу про огляд, помітку та вручення грошових коштів від 10.07.2014;

-на протиправне рішення слідчого та бездіяльність прокурора про визнання речових доказів від 29.09.2014;

-на бездіяльність слідчого і прокурора щодо невиконання ними вимог ст.94 КПК України, що виразилась в неоцінці протоколу про огляд, помітку та вручення грошових коштів від 10.07.2014 та протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_1 з точки зору їх належності, допустимості та достовірності та виключення їх зі складу доказів.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали вказану позицію захисника ОСОБА_5 .

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору, вважаючи його таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В задоволенні скарг просив відмовити, пославшись на те, що всі вони були предметом розгляду в ході досудового розслідування вище стоячими органами прокуратур, а оцінку доказів з предмету їх належності і допустимості вважав може дати суд в ході судового розгляду справи.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступних висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст.32,33 КПК України підсудне Печерському районному суду м.Києва.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_7 щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору з підстав, викладених вище, то судом не встановлено не відповідності даного обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , який після доопрацювання за ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 21.11.2014 був знов направлений до суду з усуненими недоліками, вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України. Так, всім вказаним у цій статті вимогам зазначений обвинувальний акт відповідає, містить формулювання обвинувачення так, як воно має бути викладено за версією органу досудового розслідування, що є передбаченим законом правом сторони державного обвинувачення, а позиція захисту щодо неправильності кваліфікації дій ОСОБА_6 як підбурювача, суд може надати лише після проведення повного судового слідства і перевірки всіх доводів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, прийнявши відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не має.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, на даній стадії є наступним: прокурор, захисники, обвинувачений.

Вирішуючи подані захисником ОСОБА_7 скарги в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, суд виходив з того, що порушень закону прокурором при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_6 судом не встановлено, прийняття процесуальних рішень про допуск захисників у справу не є грубим порушенням вимог КПК України, який прямої заборони на неможливість винесення такого процесуального рішення слідчим не містить, а щодо визначення тих чи інших доказів належними, достовірними і допустими, то суд виходить з принципу змагальності процесу і вважає, що кожна зі сторін має право подавати ті докази, які оцінює на предмет їх належності, допустимості і достовірності, і є рівною у своїх правах в цьому, проте остаточний висновок на відповідність тих чи інших представлений сторонами доказів має право дати суд, приймаючи остаточне рішення в нарадчій кімнаті, як того вимагає ст. 89 КПК України. З огляду на викладене, суд вважає необхідним залишити подані захисником ОСОБА_7 скарги в порядку ч.2 ст. 303 КПК України без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 від 18 квітня 2014 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК, на 05 березня 2015 року на 14 год. 00 хв.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, захисників та обвинуваченого.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, відмовити.

Скарги захисника ОСОБА_7 в порядку ст.303 ч.2 КПК України на неправомірні рішення, дії і бездіяльність слідчого і прокурора у даному кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1