АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/791/282/15 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1 Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року квітня місяця «06» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3 ,
при секретарі:ОСОБА_4 ОСОБА_5
З участю прокурора: обвинуваченого: ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора по провадженню на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від «19» січня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Цюрупинськ Херсонської області, з середньою

освітою, не одружений, працюючий за наймом, раніше судимий

цим же судом: 03.11.2009 року за ст.ст. 185ч.3; 186ч.3; 15ч.2-ст.185

ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 26.12.2012

року УДО на 7 місяців 13 днів; цим же судом 28.01.2014 року за ст.

185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 10.06.2014 року

ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», зареєстрований в

АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий в

АДРЕСА_2 , -

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 4 років обмеження волі.

Запобіжний захід обрано у вигляді особистого зобов`язання.

Судом вирішені питання судових витрат та речових доказів.

Провадження розглянуто судом в порядку ст. 349 КПК України.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що знаходячись близько 19.30 години в стані алкогольного сп`яніння 22.09.2014 року на перехресті вулиць Радянська та Тимченка, Цюрупи в с.Раденськ, відкрито заволодів належним потерпілій ОСОБА_8 мобільним телефоном «Нокіа» вартістю 900 грн.

В апеляційній скарзі прокурор по провадженню, не оспорюючи юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_7 за ст. 186 ч.2 КК України покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, посилаючись на те, що судом при обранні обвинуваченому покарання, не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів, у тому числі і тяжких, судимості, за якій не зняті та не погашені у встановленому законом порядку і знову вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, скоєне в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. Посередні дані про його особу. Апелянт також вказує на те, що судом без належної перевірки вказано, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, а також на відсутність підстав вважати, що він добровільно відшкодував завдані збитки, а тому призначення йому покарання іншого виду на підставі ст. 69 КК України, не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Заслухавши доповідача; обвинуваченого, який в судових дебатах та останньому слові прохав вирок суду залишити без змін; прокурора, прохавшого апеляційну скаргу прокурора по провадженню задовольнити, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді обмеження волі, судом в недостатній мірі враховано, що обвинувачений має дві судимості за вчинення корисливих злочинів, у тому числі і тяжкі, пов`язані із застосуванням насильства, які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку і знову вчинив корисливий злочин, який відноситься до категорії тяжких через три місяці після звільнення його від відбування покарання за амністією. ОСОБА_7 характеризується посередньо. Добровільно збитки не відшкодував, як вказує у вироку суд, вчинив правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. Будь-яких перевірених судом даних, які б були перевірені судом про те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, в матеріалах провадження не мається, а сам факт визнання ним своєї вини не є достатньою підставою для призначення йому іншого виду покарання на підставі ст. 69 КК України.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України і є м`яким, а тому вирок суду в цій частині підлягає скасуванню, а по кримінальному провадженню належить постановити новий вирок, за яким, з урахуванням всіх обставин справи та даних про особу обвинуваченого, необхідно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді реального позбавлення волі в межах санкції ст. 186 ч.2 КК України.

Оскільки провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України і апелянтом не оспорюється юридична кваліфікація дій обвинуваченого, апеляційний суд вирок суду в цій частині не переглядає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора по кримінальному провадженню задовольнити, вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати і в цій частині постановити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_7 за ст. 186 ч.2 КК України покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід відносно нього змінити на взяття під варту і з цього часу відраховувати початок строку відбування ним призначеного покарання.

В іншій частині цей вирок відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в строк три місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк, з моменту отримання копії вироку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: три підписи

Згідно з оригіналом:
Суддя: ОСОБА_2