642/2731/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.06.2012 року за вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.1, 2 ст.185, ч1 ст.309, ч.2 ст.307,, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, 16.06.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова звільнений від подальшого відбування покарання; 16.06.2014 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20 березня 2015 року близько 20-30 хвилин, знаходячись біля кіосків вул. Червоноармійська 1, в м. Харкові, з корисних спонукань з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій, тобто на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повідомив ОСОБА_6 , що він візьме на зберігання рюкзак зеленого кольору який належить ОСОБА_6 , та у якому знаходився планшет «Ainol Novo 7» та грошові кошти в сумі 400 гривень, у той час коли останній піде купляти спиртні напої. Коли ОСОБА_6 , передав ОСОБА_5 , свій рюкзак зеленого кольору у якому знаходився планшет «Ainol Novo 7» та грошові кошти в сумі 400 гривень, та пішов до кіоску придбати спиртні напої, ОСОБА_5 суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, не маючи наміру виконати своє зобов`язання по зберіганню рюкзака, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , що виникла між ними в силу вказаних обставин, шляхом обману заволодів отриманим від ОСОБА_6 рюкзаком зеленого кольору з планшетом «Ainol Novo 7» та грошовими коштами в сумі 400 гривень. Вартість планшету, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №43 від 18.04.2014, складає 1492 гривні 00 копійок.
Після цього ОСОБА_5 , заволодівши майном ОСОБА_6 , залишив місце вчинення злочину з вищевказаним планшетом «Ainol Novo 7» та грошовими коштами в сумі 400 гривень, розпорядившись майном, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Крім того, 22 березня 2015 року близько 23 години 00 хвилин з корисливого мотиву, маючи прямий злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи на пішохідному мосту вокзалу Харків - Пасажирський Південної залізниці, розташованого у Ленінському районі міста Харкова, котрий проходить над залізничними коліями, проводжаючи в цей час на потяг ОСОБА_7 , з котрим познайомився на вокзалі ст. Харків-Пасажирський не за довго до цього, маючи умисел на відкрите заволодіння особистих речей останнього, а саме сумкою - чорного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №103 від 30.03.2015 року складає 103 грн. 00 копійок, котра знаходилась на плечі у ОСОБА_7 , шляхом ривку висмикнув сумку, в якій знаходився ноутбук «АСУС» моделі К50IJ комплектації «SХ044L» та зарядний пристрій до нього, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №103 від 30.03.2015 року вартістю 3516 грн. 67 копійок, після чого почав тікати у бік автомобільної дороги по вул. Полтавський Шлях, тим самим маючи в цей час реальну можливість розпорядитись, обернув викрадене на власну користь. ОСОБА_7 почав в свою чергу наздоганяти ОСОБА_5 , однак спустившись зі сходів пішохідного мосту останній зник із поля зору, тим самим ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна - грабіж, завдавши ОСОБА_7 матеріального збитку, загальна сума якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №103 від 30.03.2015 року складає 3619 грн. 67 коп.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєних злочинах, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень як зазначено вище. Цивільний позов ОСОБА_6 визнав у повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 скоїв злочини та кваліфікує його дії відповідно за ч.1 ст. 190 КК України, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), та за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, інкриміновані злочини вчинив знаходячись під адміністративним наглядом, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання, передбачене санкціями інкримінованих статей. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

По справі потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Отже, цивільний позов повинен містити інформацію, передбачену ст. 119 ЦПК України, зокрема у позовній заяві про відшкодування матеріальної шкоди має бути зазначено: в чому полягає ця шкода, якими злочинними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань виходить позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до ст. ст. 127 - 129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Суд вважає за необхідне залишити цивільний позов ОСОБА_6 без розгляду, оскільки цивільний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а також враховуючи те, що розмір матеріальної шкоди зазначений у позові потерпілим визначений у сумі 1000 грн, хоча матеріальна шкода йому завдана у більшому розмірі, при цьому із тексту позовної заяви неможливо визначити з яких міркувань виходив потерпілий зазначаючи розмір шкоди. У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не зявився та не конкретизував позовні вимоги.

Роз`яснити позивачу, що він може пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання рахувати з 27 березня 2015 року.

Речові докази ноутбук «АСУС» моделі К50IJ комплектації «SХ044L», із зарядним пристроєм, поміщені до сумки чорного кольору Porto, які знаходяться у камері схову речових доказів- повернути ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 73 від 26.03.2015 року у розмірі 614,40 грн., та за проведення судово-товарознавчої експертизи № 103 від 30.03.2015 року у розмірі 429,66 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою у СІЗО м. Харкова.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1