АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000330 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Вижницького району ОСОБА_4 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.05.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, жителя АДРЕСА_1 , громадяннина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, - визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.263 ч.2 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю у його діянні складу кримінального правопорушення.

Речовий доказ - ніж «ARIZONA» виробництва компанії «TRAMONTINA» (Бразилія) у коричневому чохлі, який зберігається при матеріалах справи - повернуто власнику ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї №4317 від 18.12.2014 року у кримінальному провадженні в розмірі 2767 грн. 50 коп. віднесено за рахунок держави.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 України, як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

23.06.2014 року, біля 16.30 год. на посту ДАІ №3 в м.Вижниця інспекторами ДАІ було зупинено автомобіль марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , в якому під час огляду під сидінням водія, а саме на резиновому коврику, було виявлено ніж, який знаходився у чохлі коричневого кольору і який згідно висновку криміналістичної експертизи холодної зброї №065 від 26.06.2014 року є холодною зброєю, мисливським ножем загального призначення колючо-ріжучої дії.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора прокуратури Вижницького району ОСОБА_4 , в якій він просить вирок районного суду скасувати Кримінальне провадження №11-кп/794/254/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.263 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд 1 інстанції в основу виправдувального вироку поклав висновок експертів Львівського НДІСЕ №4317, який на його думку містить суттєві суперечності, а тому його не можна вважати належним доказом у даній справі. Апелянт вважає, що Львівськими експертами невірно застосовано при досліджені ножа методику 1999р., тоді як розроблена та затверджена методика 2009р. Допитаний в суді експерт ОСОБА_9 вказані розбіжності не усунув, а суд безпідставно не врахував висновок експерта №065, у зв`язку з чим незаконно виправдав ОСОБА_6 .

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Однак на подану апеляцію прокурора надійшло заперечення від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , в якому він просить виправдувальний вирок суду залишити без зміни, а подану апеляцію без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив виправдувальний вирок суду скасувати, ухваливши новий, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому ОСОБА_6 можливість виступити з останнім словом, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора не підлягають задоволенню.

Як випливає з роз`яснень, що містяться в п.16 та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року №5 з наступними змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при постановленні вироку суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, а також, керуючись законом, дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, яка має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Висновки суду щодо оцінки доказів належить давати у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивоване.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стаття 373 КПК України зазначає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.
Суд першої інстанції, дотримавшись вищевказаних вимог закону, проаналізувавши докази, обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність переконливих доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, про що й зазначив у процесуальному рішенні.

Так, суд першої інстанції при постановленні виправдувального вироку відносно ОСОБА_6 вірно, на думку колегії суддів, відкинув як доказ вини останнього рапорт ДІМ Вижницького РВ ОСОБА_10 від 23.06.2014 року; заяву ОСОБА_6 від 23.06.2014 року; протокол огляду місця події від 23.06.2014 року; протокол огляду ножа від 26.06.2014 року; постанову про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 26.06.2014 року; покази свідка ОСОБА_11 від 03.07.2014 року; покази свідка ОСОБА_12 від 07.07.2014 року; покази свідка ОСОБА_13 від 07.07.2014 року; покази свідка ОСОБА_14 від 08.07.2014 року; покази свідка ОСОБА_15 від 08.07.2014 року; покази свідка ОСОБА_16 від 09.07.2014 року, оскільки вищенаведеними доказами зафіксовано лише факт вилучення у ОСОБА_6 ножа «ARIZONA» виробництва компанії «TRAMONTINA» (Бразилія) у коричневому чохлі, тобто обставини, які ніким, в тому числі і обвинуваченим не оспорюються, вказані докази ніяким чином не доводять вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Диспозицією ч.2 ст.263 КК України встановлено відповідальність за носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Визначальною ознакою при кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України є предмет - холодна зброя (кинджали, фінські ножі, кастети). Усі ці предмети призначені для ураження живої цілі.

Холодна зброя - це предмети, що відповідають стандартним зразкам або історично виробленим типам зброї, чи інші предмети, які справляють колючий, колючо-ріжучий, рубаючий, роздроблювальний або ударний ефект (багнет, стилет, ніж, кинджал, арбалет, нунчаки, кастет тощо), конструктивно призначені для ураження живої цілі силою м`язів людини або дією механічного пристрою.

Як зазначено вище, визначальною ознакою при кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України є предмет - холодна зброя, який є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного складу злочину, і відсутність якого тягне за собою відсутність всього складу злочину.

Таким чином, ключовим доказом винуватості ОСОБА_6 у вчиненні даного правопорушення є висновок експерта, який володіючи спеціальними знаннями на підставі експертного дослідження дає висновок про те, чи являється вилучений у ОСОБА_6 ніж холодною зброєю.

Суд, даючи оцінку висновку криміналістичної експертизи холодної зброї №065 від 26.06.2014 року, проведеної старшим експертом відділу ТКЗ ОВС НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_17 , стаж експертної роботи якого з 2006р., за яким ніж вилучений 23.06.2014 року біля 16.30 год. із автомобіля марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , є холодною зброєю, мисливським ножем загального призначення колючо-ріжучої дії, вірно на думку колегії суддів прийшов до обґрунтованого висновку про те, що він є неналежним доказом обвинувачення, оскільки вказаний висновок не містить повного опису отриманих матеріалів та які матеріали були використані всупереч п.5 ч.1 ст.102 КПК України (взагалі не встановлено марку ножа, компанію виробника, а зазначено, що «Будь-які написи на поверхні леза та руків`я відсутні») та не містить докладного опису проведених експертом досліджень, так як того вимагає п.6 ч.1 ст.102 КПК України (не перевірено наявності ножів у каталозі для проведення порівняння з вилученим у обвинуваченого ножем, а зазначено, що «Перевіркою ножа по довідковій літературі та натурній колекції НДЕКЦ прямих аналогів не встановлено, але по формі, розмірам, особливостями конструкції встановлені збіги наданого на дослідження ножа з мисливськими ножами».

Більше того, даний висновок експерта №065 суперечить іншим зібраним по справі доказам, зокрема, протоколу огляду місця події від 23.06.2014 року, із якого вбачається, що слідчий СВ Вижницького РВ ОСОБА_18 зазначив, що «На лезі ножа наявний надпис «ARIZONA», «TRAMONTINA» «CHROME MOLYBDENUM BRASIL». Цей же напис виявили експерти Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз м.Львів ОСОБА_19 та ОСОБА_9 .

Крім того вказаний висновок повністю спростовується висновком експертів №4317 експертизи холодної зброї від 18.12.2014 року, проведеної на підставі ухвали Вижницького районного суду від 13.10.2014 року експертами Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз м. Львів ОСОБА_19 судовим експертом І кваліфікаційного класу, стаж експертної роботи з 1985 року та ОСОБА_9 , судовим експертом вищого кваліфікаційного класу, згідно якого - наданий на дослідження заводського виготовлення ніж «ARIZONA» виробництва компанії «TRAMONTINA» (Бразилія), вилучений у ОСОБА_6 , не є холодною зброєю. Ніж є різновидом ножів господарсько-побутового призначення, які служать для обробки туш та зняття шкіри в умовах промислового, спортивного полювання і для господарських потреб. Колегія суддів вважає вірною думку районного суду про те, що зазначений висновок відповідає вимогам ст.102 КПК України з урахуванням пояснень, наданих експертом ОСОБА_9 в порядку ст.356 КПК України за клопотанням сторони обвинувачення. Тому суд 1 інстанції обґрунтовано визнав його належним доказом.

Безпідставними на думку колегії суддів є доводи апелянта про те, що висновок експертів №4317 експертизи холодної зброї від 18.12.2014 року містить істотні суперечності, оскільки як вбачається із самого висновку виявлений у ОСОБА_6 ніж повністю відповідає по характеристикам ножа за №26110/175 з каталогу Довідника з клинкової зброї та конструктивно схожих з нею виробів, ДНДЕКЦ МВС України, 2010, ОСОБА_20 , що і підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 . Крім того, експерт пояснив суду, що штангенциркуль та вимірювальна лінійка, які зазначені у висновку експертів №4317 від 18.12.2014 року пройшли відповідні повірки, що підтверджено свідоцтвами про їх повірку, а використана під час дослідження Методика криміналістичного дослідження холодної зброї та конструктивно схожих з нею виробів МВСУ, МЮ України, Київ, 1999, є діючою і не змінена Методикою криміналістичного дослідження холодної зброї та конструктивно схожих з нею виробів, Київ, 2009.
Безпідставним являється і твердження в апеляції прокурора, що районний суд допустив неповноту судового слідства, відмовивши в призначенні додаткової комісійної експертизи для усунення виявлених розбіжностей. Суд 1 інстанції належним чином вмотивував своє рішення, відмовляючи в задоволенні клопотання, з яким колегія суддів погоджується, оскільки в судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_9 , який дав роз`яснення щодо змісту проведеної ними експертизи, надав вичерпні відповіді стороні обвинувачення, а також тому, що висновки експертів оцінюються судом наряду з іншими доказами.

У зв`язку з наведеним, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і прокурор в своїй апеляції, оскаржуючи виправдувальний вирок суду, жодних обґрунтованих доводів про наявність протилежного, суду не надав.
За таких обставин, районний суд, дотримуючись вимог ст.62 Конституції України, яка встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та тлумачення її змісту Європейським судом стосовно принципу справедливості, зокрема, що докази, отримані шляхом провокації не можуть бути використані у судочинстві, оцінивши кожен доказ з точки зору його належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності, прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Будь-яких істотних порушень вимог КПК, які могли б потягнути з а собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Вижницького району ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.05.2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя