справа № 732/269/15-к
провадження № 1-кп/732/27/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року місто Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2015 року за № 0000051 по обвинуваченню за ст. 336 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівне, Городнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов'язаним, перебуваючи в запасі першого розряду, маючи військову спеціальність механік бойових машин піхоти, у зв'язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні сили України за мобілізацією, був визнаний придатним до військової служби висновком військово-лікарської комісії від 02.02.2015 року і умисно ухилився від призову за мобілізацією.
Так, отримавши 02.02.2015 року повістку про прибуття протягом 03.02.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу відповідно до телеграми № 598 від 01.02.2015 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , будучи попереджений про відповідальність за неявку, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, маючи можливість прибути, в порушення вимог ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та Указу Президента України „Про часткову мобілізацію від 14.01.2015 року, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113- V111 „Про затвердження Указу Президента України „Про часткову мобілізацію, ухилився від призову і не прибув в указаний час до місця призову, не повідомив про причини неприбуття для призову за мобілізацією в Збройні Сили України, а навпаки виїхав до міста Києва.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. У своїх показаннях суду розповів, що, дійсно, 01 лютого 2015 року він отримав повістку за місцем свого постійного проживання від заступника військового комісара та голови сільської ради, на вказану дату його викликали для проходження медичної комісії. Після того як був отриманий медичний висновок про його придатність до виконання обов`язків військової служби, 02.02.2015 року військовим комісаром обвинуваченому було вручено повістку про явку до військового комісаріату 03.02.2015 року для наступного етапування до місця виконання обов`язків військової служби. З показань обвинуваченого також встановлено, що 02.02.2015 року вдома відбулась сімейна нарада, і, злякавшись, нестабільності в суспільстві і загрози загибелі на місці дислокації військової частини, він прийняв рішення не йти за призовом під час мобілізації. У такий спосіб обвинувачений підтвердив умисний характер його дій. На час розгляду кримінального провадження переосмислив те, що відбулось, у скоєнному кається, в подальшому зобов`язується виконувати обов`язки громадянина України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його умисні дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також із урахуванням ступеня тяжкості і обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу винного.

Оскільки наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним, суд дійшов висновку, що можливо визнати пом`якшуючими покарання обставинами, крім щирого каяття, й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті, такі як: 1) відсутність попередніх судимостей і адміністративних правопорушень до вчинення злочину; 2) позитивна характеристика за місцем проживання, порядна поведінка в побуті; 4) відносно молодий вік особи винного, підвладність віянням думки батьків та емоціям у суспільстві.
Усі ці обставини в їх єдності та взаємозв`язку, при відсутності обтяжуючих покарання обставин, істотно знижують фактичну ступінь тяжкості злочину, який є злочином середньої тяжкості, а особливо ступінь суспільної небезпечності особи винного, що в своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що виправлення ОСОБА_4 можливо розпочати без ізоляції від суспільства при звільненні від відбування покарання з випробуванням в умовах однорічного іспитового строку під контролем кримінально-виконавчої інспекції.
Вище зазначені обставини вказують на те, що сама судимість, яка за своїм змістом є негативним правовим статусом особи, пов`язаним з певними цивільно-правовими і кримінально-правовими обмеженнями, є дієвим заходом виховного впливу на особу винного.
Саме таке покарання суд визнає необхідним і достатнім для досягнення мети, визначеної в статті 50 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні як і підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Речовий доказ: оригінал повістки на ім`я ОСОБА_4 , слід залишити при матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 336 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку терміном в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ: оригінал повістки на ім`я ОСОБА_4 , слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано
Суддя ОСОБА_1