Справа № 546/492/15-к
Провадження № 1-кп/546/55/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, на протязі періоду часу з 17 квітня 2015 року по 28 квітня 2015 року з метою таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 у вечірній час сім разів приходив до домоволодіння потерпілого, розташованого в АДРЕСА_2 , де, діючи умисно, протиправно, із корисливих спонукань, таємно, шляхом відкручування болта запираючої шпуги на дверях господарчого сараю проникав всередину приміщення сараю, звідки викрав належні потерпілому ОСОБА_4 десять мішків зерна кукурудзи загальною вагою 400 кг вартістю 1040 грн., 25 кг насіння соняшника вартістю 190 грн. та 39 кг картоплі вартістю 113,10 грн., а всього викрав майна, належного потерпілому, загальною вартістю 1343,10 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, визнав повністю та суду показав, що 17 квітня 2015 року увечері він прийшов до свого сусіда ОСОБА_7 та взяв у нього накидний гайковий ключ. Після цього він близько 21-22 години прийшов до домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 , за допомогою ключа відкрутив запираючий болт на шпузі дверей господарчого сараю, зайшов всередину сараю та викрав звідти два мішки зерна кукурудзи, яке відніс до ОСОБА_7 та продав його за 1 літр горілки. Після цього він на протязі часу до 28 квітня 2015 року ще шість разів таким же чином проникав до сараю потерпілого та викрав звідти зерно кукурудзи, соняшника та картоплю в кількості, зазначеному у обвинувальному акті. Викрадене він продавав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_8 розраховувався з ним грошовими коштами, а ОСОБА_7 горілкою. Викрадену картоплю він приніс до себе додому, де її і вилучили працівники міліції. Наступного дня після останнього епізоду крадіжки до нього додому прибули працівники міліції, і він зізнався їм у вчиненні крадіжки та все детально розповів. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, фактичні обставини справи ним не оспорюються.

В силу ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, з урахуванням відсутності сумнівів у добровільності їхньої позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

Суд находить, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч.3 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в приміщення.

При визначенні міри покарання суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий та до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, схильна до вживання алкогольних напоїв та вчинення крадіжок, кількість та порівняно незначну вартість викраденого, те, що в результаті вчинення злочину тяжких наслідків не настало, а також позицію потерпілого ОСОБА_9 , який на суворому покаранні не наполягає і покладається у вирішенні цього питання на розсуд суду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням всіх обставин справи та приймаючи до уваги порівняно молодий вік обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання може бути можливим без ізоляції його від суспільства, і не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачене законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 за ст. 185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ полімерний мішок та 39 кг картоплі, передані потерпілому ОСОБА_4 , - повернути володільцю потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: