Дело № 523/3253/15-к
ВИРОК

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродж. м.Одеси, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

· 23.10.2013 року Суворовським районним судом м.Одеси по ст.185 ч.1 КК України до 1-го року позбавлення волі, згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

· 16.12.2013 року Суворовським районним судом м.Одеси по ст.395 КК України до 1-го місяця арешту;

· 14.02.2014 року Суворовським районним судом м.Одеси по ст.185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.01.2015 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , у період іспитового строку за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 14.02.2014 року, знаходячись біля будинку №57 по вул.Ростовській у м.Одесі, з метою викрадення чужого майна, відімкнув засув металевих воріт та проник у двір зазначеного будинку. Після цього, за допомогою металевого предмета, знайденого їм на території домоволодіння, шляхом віджиму дверей, зайшов до будинку АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 зібравши у кульок пилосос та праску почув як відчинилися двері будинку і в середину увійшов чоловік. Розуміючи, що непоміченим з будинку йому вже не вийти, з метою відкритого викрадення майна потерпілого, ОСОБА_7 , утримуючи пакет із праскою та пилососом, вибіг через вхідні двері зазначеного будинку, при цьому потерпілий помітив обвинуваченого та почав його наздоганяти через огород, щоб перетнути йому шлях. Побачивши це, ОСОБА_7 викинув пакет з речами, що належали потерпілому ОСОБА_8 , перестрибнув через паркан та вибіг на вул. Кишинівську у м.Одесі, де і був зупинений потерпілим ОСОБА_8 , після чого затриманий співробітниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю, по суті звинувачення пояснив, що дійсно 21.01.2015 року, при вище зазначених обставинах він намагався заволодіти майном потерпілого ОСОБА_8 . У скоєному розкаюється. Також пояснив, що нічого з місця злочину взяти не встиг, оскільки був зупинений потерпілим. Також, при винесені вироку, просив суд взяти до уваги стан його здоров`я, хворобу на туберкульоз та ВІЛ.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_8 надав суду заяву, згідно якої просить розглянути кримінальне провадження за його відсутності у зв`язку із його постійними відрядженнями. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має. Обрання міри покарання залишає на розсуд суду.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані:

- по ст186 ч.3 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, згідно ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного злочину, особу винного, який скоїв злочин у період іспитового строку та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст..66 КК України, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, при призначені покарання, судом також враховуються задовільна характеристика обвинуваченого за місцем мешкання та стан його здоров`я, який постійно скаржиться на погане самопочуття та зазначає, що хворіє на туберкульоз та ВІЛ.

За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.71 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України приєднати частково, у вигляді одного року позбавлення волі, покарання, не відбуте за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 14.02.2014 року та остаточну міру покарання призначити у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 21.01.2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази по провадженню, а саме: пилосос та праска повернуті потерпілому ОСОБА_8 під розписку (а.п.50) вважати повернутим за належністю; складний ніж, вилучений під час огляду місця події знищити.

Після набрання вироком законної сили, матеріали кримінального провадження продовжити зберігати у прокуратурі Суворовського району м.Одеси.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: