справа № 619/2297/15-к
провадження №1-кп/619/269/15
ВИРОК
іменем України
11 червня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
законного представникаОСОБА_5
захисникаОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000701 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Проходи Дергачівського району Харківської області, громадянина України, учня 10 класу Великопроходівського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний заклад» Дергачівської районної ради Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

установив
02 травня 2015 року приблизно о 22 годині неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території Великопроходівського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний заклад» Дергачівської районної ради Харківської області, розташованого в с. Великі Проходи Дергачівського району Харківської області, з хуліганських мотивів, що виразились у явній неповазі до суспільства і супроводжувалися особливою зухвалістю, яка виразилась у пошкодженні майна, нехтуючи загальноприйнятими у суспільстві нормами моралі та поведінки, усвідомлюючи, що грубо порушує громадський порядок, безпричинно розбив рукою віконне скло в навчальному корпусі вищевказаного НВК, завдавши Великопрохідському НВК матеріальний збиток на суму 95,95 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, суд кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 66 КК України, вчинення злочину неповнолітнім, визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 .
Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 103 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, повне відшкодування заподіяної шкоди, умови життя та виховання, рівень розвитку, а також особу обвинуваченого, його молодий вік.
Суд враховує, що ст.98 КК України передбачає вичерпний перелік основних видів покарань, які можуть бути застосовані до неповнолітніх.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді арешту в межах строку, який встановлений ст.101 КК України.
До суду надійшли клопотання обвинуваченого та його матері ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від покарання та передачу його під нагляд матері.
Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду та бездоганно веде себе після вчиненого.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру, який передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, а саме передачу його під нагляд матері ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та з урахуванням ст.101 КК України призначити йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) діб арешту.
На підставі ч.1 ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_4 звільнити від покарання.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 терміном 1 (один) рік.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1