Номер провадження: 11-кп/785/637/15
Номер справи місцевого суду: 521/8268/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27.03.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0001869 від 29.03.2013 року відносно -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петросталь, Тарутинського району Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.03.1991 року Чимишлійським районним судом р. Молдова за ст..140 ч.3 КК України, ст.145 ч.3 КК р. Молдови до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.03.1992 року Тарутинським районним судом Одеської області за ст.ст. 140 ч.2, 17, 81 ч.3, 85 ч.3, 81 ч.3, 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 25.07.1997 року Апостоловським районним судом Дніпропетровської області за ст.140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна звільнений по амністії 15.09.1998 року;

- 22.12.199 року Одеським обласним судом за ст.ст. 142 ч.3, 17, 93 п. «А», 17, 215-3 ч.1, 191, 42 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

31.07.2007 року Орєховським районним судом Запоріжської області за ст.ст. 393 ч.1, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 14.09.2011 року Тарутинським районним судом Одеської області за ст.ст. 289 ч.2, 69, 185 ч.3, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі звільнився 17.01.2013 року умовно-достроково на 2 місяці 17 днів,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, повернуто прокурору Малиновського району м. Одеси для усунення недоліків, з підстав невідповідності його вимогам КПК України, -

встановив:
04.03.2015 року до Малиновського районного суду м. Одеси з апеляційного суду Одеської області, після скасування вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2014 року та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001869 від 29.03.2013 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.03.2015 року обвинувальний акт було повернуто прокурору Малиновського району м. Одеси, для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам діючого КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції в своїй ухвалі послався на те, що судом, в порядку ст.314 КПК України, було розглянуто обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням за ч.2 ст.186 КК України, яким під час судового розгляду 14.02.2014 року, було змінено обвинувачення та ОСОБА_8 було висунуто обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України.

При цьому суд, в обґрунтування прийнятого рішення, вказав на невідповідність обвинувального акту від 14.02.2014 року вимогам ст. 291 КПК України, зазначивши, що реєстр матеріалів досудового розслідування під розписку підозрюваному, його захиснику не вручався, а матеріали справи не містять таких розписок. Крім того, в ухвалі суд послався на те, що прокурором були порушені вимоги ст.ст. 56, 290 КПК України, в частині прав потерпілого знати сутність підозри та обвинувачення, підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення в порядку передбаченому КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у даному кримінальному провадженні, вказує, що ухвала районного суду, як незаконна та винесена в порушення КПК України, підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Прокурор зазначає, що суд повинен був розпочати розгляд кримінального провадження за ч.2 ст.187 КК України так як саме за такою кваліфікацією обвинувальний акт надійшов до суду першої інстанції, підставою для зміни обвинувачення прокурором під час судового розгляду на ч.2 ст.186 КК України слугувала зміна показів потерпілим під час розгляду зазначеного провадження попереднім складом суду, положення ст.ст. 338, 341 КПК України не містять жодних вимог щодо вручення прокурором в судовому засіданні обвинуваченому та його захиснику зміненого обвинувального акту під розписку та доручення його до акту реєстру матеріалів досудового розслідування. Прокурор вказує, що ст. 290 КПК України не зобов`язує прокурора вручати новий обвинувальний акт потерпілим під час судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її; думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, колегія судів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, зазначив в своїй ухвалі, що новий обвинувальний акт, який був складений під час судового розгляду в суді першої інстанції, фактично не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки: до нього не додана розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту і реєстр матеріалів досудового розслідування, і саме на ці обставини звернув увагу апеляційний суд, скасовуючи попередній вирок районного суду, який був ухвалений за результатами судового розгляду обвинувального акту від 14.02.2014 року. Крім того, суд послався в своїй ухвалі на те, що прокурором були порушені вимоги ст.ст. 56, 290 КПК України, оскільки після складання нового обвинувального акту, не були дотримані права потерпілого, щодо можливості підтримання попереднє висунутого обвинувачення.

Разом з цим, таке рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, з огляду на наступне.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 338 КПК України законодавцем визначений чіткий процесуальний порядок зміни обвинувачення в суді.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Одеської області 19.02.2015 року, вирок Малиновського районного суду від 24.11.2014 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України, було скасовано в зв`язку з порушенням районним судом процесуального порядку зміни обвинувачення, передбаченого положеннями ст. 338 КПК України, яке потягнуло за собою порушення прав потерпілих на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а також їх прав, передбачених п.2 ч.1 ст.56 та ч.3 ст.338 КПК України.

Тобто, зазначеною ухвалою апеляційного суду фактично було встановлено порушення вимог ст. 338 КПК України, а саме те, що нове обвинувачення під час судового розгляду у встановленому законом порядку висунуте не було. Зазначене вказує на те, що після скасування апеляційним судом попереднього вироку районного суду з наведених підстав, та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, районний суд під час підготовчого судового засідання повинен був розглядати обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 від 22.05.2013 року, яким йому було висунуте обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України, та вирішувати питання в порядку ст. 314 КПК України щодо відповідності саме цього обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляції прокурора є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акту в районному суді.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 , оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б вказували на те, що змінилися обставини та перестали існувати ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховувалися під час застосування запобіжного заходу. Захисником таких доказів апеляційному суду, також надано не було, але питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, може бути вирішено в порядку ч.3 ст.315 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27.03.2015 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 повернутий прокурору Малиновського району м. Одеси для усунення недоліків скасувати, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України по кримінальному провадженню №0001869 від 29.03.2013 року, повернути до того ж суду для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4