солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку ст. 174 КПК України в редакції 2012 року з клопотанням про скасування арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи його наступним.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що 02.11.1998 відносно нього слідчим прокуратури Залізничного району м. Києва ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за ст. 94 КК України в редакції 1960 року за фактом умисного вбивства ОСОБА_4 і 20.04.2000 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності.

01.10.2009 прокурором Солом`янського району м. Києва ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 за відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ст. 94 КК України в редакції 1960 року.

30.01.2013 відомості за фактом умисного вбивства ОСОБА_4 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001318 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_2 в обґрунтування незаконного перебування під арештом його квартири, накладеним в порядку КПК України в редакції 1960 року, посилається на норми діючого КПК України, зокрема ст. 174 КПК України, в той час, як арешт квартири АДРЕСА_1 було накладено за правилами КПК в редакції 1960 року.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012р., запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом (КПК України 2012р.), продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України 1960р.
Таким чином, обов`язковою передумовою звернення до суду з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України 2012р. є те, арешт було накладено в порядку, визначеному КПК України 2012р., в іншому разі це питання має бути вирішено у відповідності до положень КПК України 1960р.

Згідно ч. 6 ст. 126 КПК України в редакції 1960 року накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

За змістом внесеного клопотання, слідує, що арешт на майно ОСОБА_2 було накладено у відповідності до положень КПК України 1960р., а відтак положення ст. 174 КПК України 2012р. не підлягають застосуванню.

У відповідності до положень ст. 5 КПК України 2012р., процесуальне рішення приймається судом згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання процесуальної дії або прийняття такого рішення.

Оскільки з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді і зазначене клопотання розглядається судом під час дії КПК України 2012р., вважаю необхідним шляхом постановлення ухвали відмовити у її розгляді по суті, як такої, що не підлягає вирішенню в порядку КПК України 2012 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 174 КПК України в редакції 2012 року, ст. 126 КПК України в редакції 1960 року, ст. 9 Перехідних положень КПК України в редакції від 2012року слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у розгляді клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1