Провадження № 1-кп/487/137/15
В И Р О К
Іменем України
19.02.2015 року. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаєва, громадянина України, українки, маючої середню освіту, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 02.10.2014 року вироком Заводського районного суду м.Миколаєва за вчинення злочину 25 липня 2014 року передбаченого ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..75 звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 20.11.2014 року вироком Центрального районного суду м.Миколаєва за вчинення злочину 14 серпня 2014 року передбаченого ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 120 годин. Покарання не відбуто;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В
Перший епізод.
09 серпня 2014 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_4 шляхом обману.

В цей же день, приблизно о 10 годині ранку ОСОБА_6 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_4 , під приводом термінової телефонної розмови заволоділа мобільним телефоном «Samsung LaFluer GT-C3322S», який належить останній, після чого утримуючи при собі вказаний телефон з місця вчинення злочину зникла, телефоном розпорядилась на власний розсуд.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 570 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе визнала частково, пояснивши, що мобільний телефон в ОСОБА_4 , яка є її подругою, вона попросила на зупинці Ц.Ринок щоб здійснити дзвінок своїй знайомій, яка повинна була дати їй гроші, але щоб з нею зустрітись їй необхідно було підтримувати з нею зв`язок і відлучитись на деякий час (приблизно 5 хв.), про що вона повідомила ОСОБА_8 . На місце, де вони розстались із потерпілою, вона повернулась через 35-40 хв., але ОСОБА_4 там вже не було. Після цього вона зустріла хлопця, який запропоновував їй заробити 100 грн., давши йому у борг гроші, на що вона погодилась, заклала телефон в ломбарді, який знаходився неподалік, і передала йому гроші, але хлопець зник, грошей їй не повернув, а тому викупити телефон потерпілої з ломбарду вона не змогла. Додала, що умислу привласнити мобільний телефон в неї не було.

Потерпіло ОСОБА_4 пояснила суду, що в ОСОБА_6 є її знайомою, в якої вона була в гостях та переночувала, а наступного дня зранку, коли вони вдвох приїхали на зупинку ОСОБА_9 , ОСОБА_6 попросила в неї мобільний телефон Samsung LaFluer, щоб зателефонувати. Це було біля 10 год. ранку. Після чого, тримаючи телефон біля вуха, ОСОБА_6 сказала, що буде через 5 хв. і зникла. Почекавши обвинувачену близько 30 хв., вона пішла до знайомої, яка знаходилась неподалік, щоб подзвонити на свій телефон, але він був вимкнений. Додала, що пробачила обвинувачену і просила її звільнити від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 09.08.2014 року, в цей день ОСОБА_4 звернулась до міліції із заявою, про заволодіння о 10 год. шахрайським шляхом належним їй мобільним телефоном Samsung LaFluer GT-C3322S ОСОБА_6 .

Згідно з відомостями, викладеним в нефіскального чеку від 10.02.2014 року, телефон Samsung LaFluer GT-C3322S коштує 570 гривень.

Як вбачається з листа ПТ «Ломбард-Скарбниця», ОСОБА_6 09.08.2014р. о 10 год. 24 хв. зверталась до відділення ломбарду за адресою: м,Миколаїв, пр..Леніна, 21, з приводу закладу моб. тел. НОМЕР_1 .

Покази потерпілої ОСОБА_4 щодо зникнення обвинуваченої разом з телефоном «на 5 хвилин», відсутність обвинуваченої більше ніж пів години в сукупності з тим, що телефон після цього був вимкнутий, а з урахуванням часу, коли обвинувачена здала телефон в ломбард не більше години з моменту заволодіння (10год. 24хв)., вказує на те, що дії ОСОБА_6 були направлені саме на заволодіння телефоном потерпілої шляхом обману, а не на збіг обставин, на який посилається обвинувачена.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, кваліфікує дії обвинуваченої по цьому епізоду за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченої що в неї не було наміру привласнити телефон, оскільки вони спростовуються доказами безпосередньо дослідженими судом.

Другий епізод.
Крім того, 26 листопада 2014 року приблизно о 18 годині 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , побачила в одній з кімнат мобільний телефон «Nokia 220 DS», який належав ОСОБА_10 , після чого в неї виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_10 , таємно заволоділа вказаним телефоном, після чого, утримуючи його при собі з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяла потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 550 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена щиро каючись у вчиненому пояснила, що влітку познайомилась з ОСОБА_11 , в якого періодично проживала, залишала свої речі. Восени її речі зникли, а потерпілий їй повідомив що їх викинув. Мобільний телефон, належний ОСОБА_10 , вона взяла щоб присвітити, поклала в кишеню, але пізніше, враховуючи, що той викинув її речі та необхідність придбати одяг на зиму, вона телефон потерпілого здала наступного дня в ломбард, що знаходиться на вул..Дзержинського, за допомогою подруги, яку називають ОСОБА_12 .

Згідно протоколу з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.11.2014 року, ОСОБА_10 подав до міліції заяву про викрадення в нього в цей день мобільного телефону «Nokia 220 DS» ОСОБА_6 .

Згідно чеку ТОВ «СВЛ Плюс» від 10.11.2014 року, вартість мобільного телефону Nokia 220 складає 581,03 грн.

При огляді копії паспорту мобільного телефону «Nokia 220 DS» обвинувачена вказала, що саме такий телефон вона взяла в потерпілого та за допомогою подруги здала в ломбард.

Як вбачається з листа ПТ «Ломбард-Скарбниця», ОСОБА_13 27.11.2014р. о 09 год. 48 хв. зверталась до відділення ломбарду за адресою : м.Миколаїв, вул..Дзержинського, буд.51, з приводу закладу моб. тел. НОМЕР_2 .

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованому їй по цьому епізоду злочину доведена повністю і її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття у вчиненні злочину по другому епізоду.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів (невеликої та середньої тяжкості), вартість майна, який був предметом злочину (не більше однієї мінімальної заробітної плати), обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка не вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, характеризується посередньо, вчинила злочин по другому епізоду в період іспитового строку.

На підставі вищевикладеного та з у рахуванням покарання, призначеного обвинуваченій вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.10.2014 року, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вказаним вироком.

Керуючись ст.ст. 370 ,371,374 КПК України , суд

З А С У Д И В
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання за вказаною статтею у виді громадських робіт на строк двісті годин.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання за вказаною статтею у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_6 за цим вироком та вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 20.11.2014 року у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком, призначеного на підставі ч.4 ст.70 КК України, перевівши його у позбавлення волі відповідно до вимог п.п. «а» п.1 ч.1 ст.72 КК України, частково приєднати невідбутну частину покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.10.2014 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_6 під варту.

До набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою до суду та не відлучатись без дозволу суду з міста Миколаєва.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1