АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/691/14-к
Номер провадження 11/786/100/14
Категоріяч. 2 ст. 365 КК України ТЗ
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року м. Полтава
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями старшого прокурора прокуратури міста Кременчука Полтавської області, адвоката ОСОБА_6 поданої в інтересах потерпілої ОСОБА_9 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 вересня 2014 року,-
ВС Т А Н О В И Л А:
Цією постановою кримінальна справа стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого оперуповноваженим СКР Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, який проживає : АДРЕСА_1 раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України на підставі ст. 281 КПК України (в редакції 1960 року), направлена на додаткове розслідування прокурору Кременчуцького району Полтавської області.
Органами досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_10 щодо якого матеріали кримінальної справи виділені в окреме провадження обвинувачуються у тому, що вони 19 травня 2007 року приблизно 12 год. 40 хв., будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу, здійснюючи свої функції представників влади, порушуючи вимоги Закону України «Про міліцію», не маючи будь-яких підстав для здійснення насильства над ОСОБА_11 у кабінеті № 114 приміщення Крюківського РВ за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. І.Приходько, 33, хибно усвідомлюючи інтереси служби, діючи всупереч цим інтересам, з метою підняття показників своєї службової діяльності, перевищили свої службові повноваження, примушуючи ОСОБА_11 до зізнання у правопорушенні щодо ОСОБА_12 , руками, ногами та невстановленими слідством тупими предметами нанесли удари ОСОБА_11 у різні частини його тіла, заподіявши останньому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та легкі тілесні ушкодження.
Повертаючи кримінальну справу на додаткове розслідування, суд вказав на пред`явлення неконкретного обвинувачення і на неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, а саме: не встановлено місця знаходження потерпілого ОСОБА_11 за 24-36 години до часу настання смерті, а саме приблизно до 13 год. 19 травня 2007 р.; не встановлено штатного складу співробітників Крюківського РВ станом на 19 травня 2007 року; не перевірено можливість завдання тілесних ушкоджень у вищевказаний період при інших обставинах ніж зазначено в обвинувальному висновку, що доводило б чи спростовувало твердження ОСОБА_7 про непричетність його до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ; не досліджено значний проміжок часу приблизно 13-25 годин, за який медичними експертами не виключається можливість завдання тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 ; не перевірено на причетність до вчинення злочину щодо ОСОБА_11 всіх співробітників Крюківського РВ, Кременчуцького МУ, ЛВ на станції ОСОБА_13 , які несли службу 19 травня 2007 року; не встановлення часу перебування ОСОБА_11 в камері для затриманих; не допитано осіб, які перебували разом з ОСОБА_11 в камері для затриманих як свідків; не перевірено обставини за яких патрульний автомобіль ППС відстань від станції Кременчук до Крюківського РВ долав близько 2 годин і що у цей час відбувалося з ОСОБА_11 ; не перевірено обставини за яких ОСОБА_11 перебував у кабінеті № 111 де були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і можливість їх причетності до завдання тілесних ушкоджень потерпілому.
Справа розглядається за правилами КПК України (в редакції 1960 року) відповідно до п. 11 розділу Х1 Перехідних положень до КПК України, який встановлює, що кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.
В апеляції прокурора ставиться питання про скасування постанови як незаконної та направлення справи на новий судовий розгляд. При цьому прокурор зазначає, що під час судового слідства стороною обвинувачення були заявлені клопотання про виклик у судове засідання для допиту експертів Головного бюро СМЕ МОЗ України, які проводили повторну комісійну судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_11 , висновки якої покладені в основу обвинувачення та про надання судового доручення СВ прокуратури Полтавської області, в порядку ст. 315-1 КПК України в редакції 1960 року для проведення слідчо-процесуальних дій зазначених у оскаржуваній постанові. Проте вказані клопотання судом відхилені як безпідставні. Крім того прокурор зазначив, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 є конкретним.
В апеляції представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на те, що при проведенні додаткового розслідування виконання всіх вказівок суду, які зазначені в оскаржуваному судовому рішенні не буде мати іншого результату та доказовості, яка вже є, просить постанову суду скасувати і повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що матеріали справи містять некатегоричні висновки медичних експертів та показання свідків ОСОБА_17 - матері ОСОБА_11 , ОСОБА_18 - колишнього керівника Крюківського РВ та ОСОБА_19 судді Крюківського районного суду м. Кременчук з яких вбачається, що вони приблизно на 10 год. 19 травня 2007 року спілкувалися та візуально споглядати ОСОБА_11 за 2,5-2 години до настання його смерті і стверджували, що ОСОБА_11 нікому з них не скаржився на застосування до нього заходів фізичного впливу з боку будь-якого працівника міліції і видимих на обличчі чи видимих частинах тіла тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 вони не бачили. Вважає, що суд безпідставно не врахував, що переважна більшість тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 могла утворитись тільки після того, як його бачили зазначені свідки, а це десь за 2-1,5 години до настання його смерті.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_5 , яка апеляцію старшого прокурора прокуратури міста Кременчука Полтавської області підтримала, з підстав у ній наведених та не заперечувала проти задоволення апеляції адвоката ОСОБА_6 поданої в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити принесену ним апеляцію та не заперечував проти апеляції прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які, посилаючись на законність постанови суду просили залишити її без зміни, а апеляції прокурора та представника потерпілої без задоволення, провівши судові дебати, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що принесені апеляції підлягають до задоволення з наступних підстав.
Повертаючи справу прокурору для організації додаткового розслідування суд не дотримався вимог ч.1 ст. 281 КПК України в редакції 1960 року у тій частині, що повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота не може бути усунута в судовому засіданні.
Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень в порядку, передбаченому ст. 315 -1 КПК України в редакції 1960 року, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування нових доказів (ст. 280 КПК України).
Враховуючи вищенаведені приписи кримінально-процесуального закону та роз`яснення, які містяться у вище наведеній Постанові ПВСУ, які залишилися поза увагою суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту свідків, виклику й допиту нових свідків, витребування документів, давання судових доручень в порядку, передбаченому ст. 315 -1 КПК України в редакції 1960 року, вчинення інших процесуальних дій. За необхідності суд може відкласти розгляд справи для витребування нових доказів (ст. 280 КПК України в редакції 1960 року).
Повернення справи на додаткове розслідування з приводу пред`явлення ОСОБА_7 неконкретного обвинувачення за ч. 2 ст. 365 КК України, що виявилося в не розмежуванні тілесних ушкоджень є безпідставним.
Зі змісту пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 видно, що останнього обвинувачували, зокрема у заподіянні тілесних ушкоджень спільними узгодженими діями з ОСОБА_10 , а тому суд відповідно до вимог ст. 275 КПК України (1960 р.) повинен надати юридичну оцінку діям ОСОБА_7 в межах пред`явленого йому обвинувачення.
З огляду на вищевикладене апеляції прокурора та представника потерпілої підлягають задоволенню, а постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 вересня 2014 року скасуванню.
Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України (1960 р.), розділом ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляції старшого прокурора прокуратури міста Кременчука Полтавської області та представника потерпілої-адвоката ОСОБА_6 поданої в інтересах потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.
Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4