АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-593/07 Головуючий
Категорія ст. 185 ч. 2 КУЧЕРЕНКО
КК України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2007 р. Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого ІЛЬЧЕНКА A.M.

суддів СУХОДОЛЬСЬКОГО
М.І.,

ШКРЕБИ Р.Д.

за участю прокурора ДЕМИДЕНКО С.А.

розглянувши кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше
неодноразово судимий, -

визнаний винним у вчиненні злочину
передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і
йому призначено покарання у вигляді 2
років позбавлення волі.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_2 1030
грн. Матеріальної шкоди.

Згідно вироку
суду ОСОБА_1 засуджений за те, що 7.03.2007
року близько 17 год.
20 хв. перебуваючи в магазині «Буревісник» по вул.. Гоголя, 11 в м. Черкаси,
таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно викрав чуже майно, яке належало
потерпілому ОСОБА_2 чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1030 гривень.

На вирок суду
засуджений ОСОБА_1
подав скаргу із змісту якої вбачається, що він просить пом'якшити
призначене покарання, посилаючись на те, що суд не в повній мірі врахував
пом'якшуючі обставини покарання.

В доповненні до
апеляції засуджений оскаржує фактичні обставини справи і розмір матеріальної
шкоди посилаючись на те, що невірно визначена вартість викраденого і просить
викликати додатково свідків, які нібито спростують його винність.

Прокурором, що
приймав участь у розгляді справи, на апеляцію засудженого подано заперечення де
вказано, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції повністю визнав свою вину та розмір
шкоди, тому дослідження доказів з його згоди проводилось в порядку ст. 299 КПК України і
підстав для скасування чи зміни вироку немає.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого в підтримку апеляції, думку прокурора про
залишення апеляції без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши та

обговоривши
матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню
не підлягає виходячи з наступних підстав.

Висновок суду
щодо винності ОСОБА_1
у вчиненні інкримінованого йому злочині ґрунтується на зібраних по справі
доказах, які перевірені в судовому засіданні і їм дана вірна юридична оцінка.

Кваліфікація дій засудженого є
правильною.

Як свідчать
матеріали справи, дослідження доказів у суді 1 інстанції проводилось відповідно до вимог ст. 299 КПК України,
засуджений визнав свою вину та розмір шкоди, погодився на спрощений порядок
розгляду справи, інші учасники судового розгляду не заперечували тому сумнівів
у їх добровільності та істинності немає.

Судом всім
учасникам процесу було роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в
апеляційному порядку.

У зв'язку з вище
викладеним засуджений позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи та
розмір заподіяної шкоди.

Призначаючи міру
покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого,
який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і маючи не
зняту і не погашену судимість знову вчинив новий корисливий злочин, обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання і вірно дійшов висновку про можливість
його перевиховання лише за умови ізоляції від суспільства.

Призначене
покарання відповідає вимогам ст. 65
КК України, знаходиться в межах санкції статті Особливої частини Кодексу, є
майже мінімальним кримінальним покарання і достатнім для перевиховання
засудженого.

Колегія суддів
не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку або ж пом'якшення
покарання.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 362, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_1
на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2007 року щодо його
засудження - залишити
без задоволення, а вирок суду -
без змін.