Ухвала

іменем україни

16 грудня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5.,

суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

при секретарі ОСОБА_8.,

за участю прокурора ОСОБА_9.,

захисника ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження №0000052 відносно ОСОБА_2 за касаційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та першого заступника прокурора Волинської області на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 14 серпня 2013 року.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 червня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка с. Нова Лішня Іваничівського району Волинської області, мешканка АДРЕСА_1, раніше не судима, -

виправдана за ч. 1 ст. 203-2 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Вироком вирішено питання щодо судових витрат та про речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 14 серпня 2013 року вирок залишений без зміни.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачувалась у тому, що, будучи зареєстрованою як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа - підприємець, здійснюючи господарську діяльність по роздрібній торгівлі з лотків і на ринках, діючи умисно, з метою отримання прибутку, в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року, у торгівельному лотку, із розповсюдження та розіграшу державних числових лотерей, розміщеному на АДРЕСА_2, за допомогою раніше придбаних, при невстановлених обставинах чотирьох ігрових автоматів, організувала та проводила у невизначений достовірно проміжок часу, з клієнтами закладу азартні ігри, де основною дією є можливість робити ставку, що дає гравцю в подальшому, як отримати грошовий виграш так і не отримати його залежно від випадковості, а саме результатів гри, завдяки чому отримувала прибуток в грошовому еквіваленті. Зокрема, 03.11.2012 року отримала в якості ставки від гравців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі по 50 грн. з кожного, які вони в подальшому програли.

У касаційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить судові рішення скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому посилається на те, що судами неправильно витлумачено ч. 1 ст. 203-2 КК України, безпідставно зазначено про відсутність доказів щодо систематичного отримання ОСОБА_2 прибутку, не взято до уваги показання свідків, не зазначено, які саме обставини, що підлягають доказуванню, не підтвердженні органом досудового слідства. Крім того, зазначає, що висновки судів містять суперечності.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора області просить судові рішення скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому посилається на те, що суди невірно дійшли висновку, що ОСОБА_2 не є суб'єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, судами не зазначено, які саме обставини, що підлягають доказуванню, не встановлено досудовим слідством, необґрунтовано не взято до уваги показання свідків.

У запереченнях на касаційні скарги прокурорів виправдана ОСОБА_2, посилаючись на безпідставність касаційних скарг, просить судові рішення відносно неї залиши без зміни.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав касаційні скарги, захисника ОСОБА_1, який просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційних скарг та заперечення, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Вирішення питань, зазначених у касаційних скаргах прокурорів щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження до повноважень касаційного суду не віднесено.

Згідно з положеннями ст.409 КПК України перегляд справ з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження віднесено до компетенції апеляційного суду.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінальної справи, виправдав ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 203-2 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв'язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про скасування виправдувального вироку суду першої інстанції та постановлення обвинувального вироку відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 203-2 КК України. При цьому прокурор посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та наводив доводи, у тому числі аналогічні доводам його касаційної скарги та доводам касаційної скарги першого заступника прокурора області.

Апеляційний суд в межах повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК України, переглянувши кримінальне провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, визнав ці доводи, з наведенням в ухвалі відповідних мотивів, безпідставними і обґрунтовано дійшов висновку про законність виправдувального вироку суду першої інстанції.

При цьому предметом перегляду апеляційним судом були, також, доводи, наведені у апеляційній скарзі прокурора, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційних скарг, і які стосуються дотримання вимог ст. 374 КПК України при постановленні місцевим судом виправдувального вироку відносно ОСОБА_2

Зазначені доводи були предметом детальної перевірки судом апеляційної інстанції, який, з наведенням відповідного аналізу та обґрунтування, визнав їх безпідставними.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Доводи касаційних скарг прокурорів щодо незаконності судових рішень є безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та першого заступника прокурора Волинської області залишити без задоволення, вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 14 серпня 2013 року відносно ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6. ОСОБА_7.