Провадження № 1-кп/537/56/2015
Справа № 537/355/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0001440 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глобино Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працює, мешкає: АДРЕСА_1 , судимого:
20.06.2006 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст.186, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком випробування 1 рік;
03.06.2008 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст.185 ч.2 ст.186,ч.2 ст.289, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.10.2008 року вирок змінений, остаточно засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ст. 70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
21.11.2008 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст.185, 70 КК України до 6 років позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.02.2009 року вирок скасовано, 18.11 2009 року засуджений Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 03.06.2014 року по відбуттю строку покарання,
24.11.2014 року Кременчуцьким районним судом за ч.2,3 ст.185, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком випробування 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
встановив:
31.10.2014 року близько 19 год.00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок» по вул. Пролетарській в м.Кременчуці, повторно, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, який виник раптово, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, шляхом обману, під приводом зателефонувати по мобільному телефону, заволодів у неповнолітнього ОСОБА_7 , 1998 року народження, мобільним телефоном Lenovo A 390 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , завдавши матеріального збитку на суму 800 грн.00 коп. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав частково, дав пояснення, що дійсно 31.10.2014 року приблизно о 19.00 попросив у незнайомого йому ОСОБА_7 телефон, щоб зателефонувати своїй дівчині. Оскільки власник телефону не звертав на нього увагу, його дії не контролював, захопившись телефонною розмовою, він пройшов мимо власника і пішов на зустріч з дівчиною. Коли підійшов до неї, зрозумів, що взяв телефон. Телефон залишив у знайомого в той же вечір і він його продав. Заходів для повернення телефону не приймав.
Вина обвинуваченого підтверджується поясненнями:
- потерпілого ОСОБА_4 про те, що зі слів неповнолітнього брата ОСОБА_7 йому відомо, що брат гуляв з друзями, близько 19 години до нього підійшов незнайомий, попросив зателефонувати, взявши телефон, набрав номер і почав розмовляти, брат бачив його в полі зору. На мить брат повернувся до друзів, повернувшись знову в сторону обвинуваченого, останнього вже не побачив. Після цього брат з телефону знайомої телефонував обвинуваченому, той обіцяв принести телефон, але в зазначених місцях не з`явився;
- свідка ОСОБА_7 про те, що 31.10.2014 року він був на зупинці «Центральний ринок». Коли стемніло, до нього підійшов обвинувачений і став знайомитися, потім він попросив у нього телефон зателефонувати матері, особисто він набрав обвинуваченому названий телефон і передав мобільний, він відійшов метра на 3, в цей час він розмовляв з друзями . Через 1-2 хвилини він повернувся, обвинуваченого вже не було. Він почав його шукати. На другий телефонний дзвінок обвинувачений відповів, на його прохання повернути телефон, що він його викине;
- свідка ОСОБА_8 про те, що він зустрічався з обвинуваченим. Під час зустрічі він попросив надати в борг гроші, на що обвинувачений відповів, що грошей немає, запропонував продати належний йому телефон. Разом вони пішли в скарбницю, на його паспорт здали телефон, отримали майже 500 грн., з яких 200 грн. він взяв собі, решту віддав обвинуваченому. Гроші в сумі 200 грн. він повернув обвинуваченому добровільно;
- свідка ОСОБА_9 про те, що дійсно в її присутності обвинувачений попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон, щоб зателефонувати. ОСОБА_7 передав йому мобільний телефон, спочатку обвинувачений розмовляв по телефону біля них, а потім зник, з її телефону ОСОБА_7 телефонував обвинуваченому, домовлялися про зустрічі, але в зазначених місцях не з`являвся, останнім місцем, куди і вона з друзями підійшли, це було «Скарбничка», але обвинувачений туди також не з`явився.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується:
· документами на телефон (а.с.28,29,30);
· довідкою зі скарбниці «Ломбард» (а.с.31);
· протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.36-37);
· довідкою про вартість телефону (а.с.40);
· вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 20.06.2006 року (а.с.38-39);
· вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.06.2008 року (а.с.51);
· вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 18.11.2009 року (а.с.60);
· вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 24.11.2014 року (а.с.44).
Суд вважає ОСОБА_5 винним у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, що передбачає кримінальну відповідальність за ч.2 ст.1 90 КК України.
Обставин, які пом`якшують покарання, суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують покарання, суд також не вбачає .
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує , що обвинуваченим вчинений злочин середньої тяжкості, посередню характеристику його особи, часткове відшкодування спричиненої шкоди, і вважає за необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.
З метою недопущення вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, виконання вироку суду, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.370.371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ухвалив:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного року) позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, п.23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.11.2014 року виконувати самостійно.
Обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід тримання під вартою.
Взяти під варту обвинуваченого ОСОБА_5 в залі судового засідання негайно.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 17.06.2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.
Суддя