ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

Справа №1-55-10

17 березня 2010 року _ м.Радомишль.

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого: судді СВІНЦИЦЬКОГО Л.В. при секретарі: Малашевської І.В. з участю прокурора:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радомишлі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2,13.03. ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.І КК України;

ВСТАНОВИВ :

12 лютого 2010 року, біля 21 години,підсудний ОСОБА_2, перебуваючи на вул.Толбухіна в м.Радомишлі, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_3 і забрав у нього мобільний телефон «Нокія-3500» вартістю 250 гривень, та флеш-карту вартістю 80 грв., заподіявши ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 330 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винуватість в скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.І КК України визнав повністю,і показав суду,що 12.02.2010 року,він о 21 годині на вул.Толбухіна зустрів ОСОБА_3,і попросив у нього подзвонити по мобільному телефону. Коли ОСОБА_3 дав йому телефон,він його не повернув і побіг в напрямку центру міста. ОСОБА_3 кричав,щоб він повернув телефон,але він на його крики не реагував. Телефон продав таксисту за 20 гривень.

Винність підсудного ОСОБА_2 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3 оголошених та досліджених в судовому засіданні, який показав, що 12.02.2010 року, на вул. Толбухіна до нього підійшов підсудний,і попросив подзвонити по мобільному телефону. Коли він дав йому телефон, то підсудний телефон не повернув і втік він нього.(а.с.б)

Як видно з протоколу огляду від 18.02.2010 року,в ОСОБА_4 працівники міліції виявили та вилучили мобільний телефон «Нокія-3500»,викрадений підсудним у ОСОБА_3 (а.с.13)

За місцем проживання підсудний характеризується з позитивної сторони.(а.с.19).

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості підсудного ОСОБА_2 у відкритому заволодіння чужого майна, і такі його дії кваліфікує за ч.І ст.18 6 КК України.

Обираючи підсудному ОСОБА_2 0.М. покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного, його вік,позитивну характеристику,відшкодування заподіяних збитків,тому обирає таку у вигляді штрафу.

Обставин,які обтяжують покарання підсудному в судовому засіданні ' не встановлено.

Обставинами,які помякшують покарання підсудному,суд визнає його щире каяття, та відшкодування завданих збитків.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.323,324 КПК України,

суд-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.18 6 ч.І КК України, і призначити йому покарання у вигляді 850 гривень штрафу.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу обрати підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з часу його проголошення,а засудженим, який знаходиться під вартою в той же строк з моменту його отримання.

Суддя Радомишльського

районного суду ОСОБА_6.