АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/247/15 Справа № 187/1187/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали провадження внесеного в ЄРДР за № 0000111 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Авер`янівка, Кологривського району, Костромської області, Російської Федерації, громадянки України, проживаючої в буд. АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 .

Прокурор ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Вказує на те, що суд, розглядаючи у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому зазначає, що в обвинувальному акті зазначено адресу реєстрації та фактичного місця проживання відповідно до паспортних даних і що саме за цією адресою проживала обвинувачена на момент направлення обвинувального акту до суду і що судом, в порушення порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді смс-повідомлень, були направлені смс-повідомлення обвинуваченій без отримання її згоди. Крім того, вказує на те, що експертиза для визначення розміру заподіяної шкоди не призначалася у зв`язку з тим, що обвинуваченою здійснено крадіжку товарів, які були новими, і що представником потерпілого під час досудового розслідування надано акти проведених інвентаризацій, які підтверджують суму заподіяної шкоди. На думку прокурора, суд безпідставно прийняв рішення про повернення обвинувального акту для належного оформлення.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про розшук ОСОБА_6 та про надання дозволу на її затримання з метою приводу для вирішення питання про обрання запобіжного заходу та повернуто обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України для його належного оформлення, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Приймаючи дане рішення суд послався на ті обставини, що орган досудового розслідування, в порушення п.2 ч.2 ст.291 КПК України, не встановив фактичне місце проживання обвинуваченої.

Крім того, судом зазначено про відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про проведення експертизи з метою визначення збитків у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, на підтримання апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ознайомившись з матеріалами провадження, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст.ст. 291, 109 КПК України.

Зокрема, п.2 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості, як анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Крім того, відповідно до ст. 17 КПК України, сторона обвинувачення має довести вину особи в пред`явленому обвинуваченні, що, в свою чергу, передбачає і забезпечення стороною обвинувачення присутності в судовому засіданні особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачена неодноразово викликалась до суду, а саме: на 21 жовтня, 04 та 10 листопада, 1 грудня 2014 року, шляхом направлення судових повісток через поштове відділення, але не з`явилась з невідомих причин, а тому щодо неї тричі, ухвалою суду від 10 листопада, 01 та 08 грудня застосовувався привід, виконання якого покладалось на працівників Петриківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Привід залишився не виконаним. З усного пояснення прокурора, який приймав участь у розгляді даного провадження, обвинувачена за місцем проживання відсутня.

В матеріалах провадження містяться дані, які надійшли до суду першої інстанції після судового засідання, із яких вбачається, що при виконанні працівниками міліції ухвали суду про привід ОСОБА_6 , не вдалося установити її місце знаходження, в зв`язку з чим привід останньої до суду не виконаний. Також із поштового відділення повернувся конверт, адресований обвинуваченій, з відміткою, що остання за вказаною на конверті адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Таким чином, в обвинувальному акті зазначено адресу та відомості щодо місця знаходження обвинуваченої, які не відповідають дійсності та які позбавляють суд можливості належного повідомлення вказаної сторони кримінального провадження та розглянути провадження по суті.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що стороною обвинувачення, в порушення вимог закону, не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченої, що відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою до повернення обвинувального акту прокурору як такого що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи прокурора про безпідставність повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з відсутністю в обвинувальному акті даних про проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у неодноразовому викраденні товару з відділу «Сантехніка» гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», який був новим (не був у використанні), а тому, як правильно вказує прокурор в апеляційній скарзі, в даному випадку призначення експертизи для визначення матеріального збитку не є обов`язковим і вказівка суду в цій частині є необґрунтованою.

З урахуванням вищезазначеного. колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, зі стадії підготовчого провадження прокурору підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року, якою було повернуто прокурору для належного оформлення обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Змінити ухвалу суду та виключити з неї вказівку на необхідність проведення експертизи для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4