Справа
№11-283 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Савкова С.В. Доповідач Самойленко
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2007 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
Самойленко А.І. суддів Яременка А.Ф., Свіягіної І.М.

з участю
прокурора Єроклінцевої Н.С. розглянув
у відкритому судовому
засіданні в місті
Донецьку справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Сніжнянського міського суду Донецької області від 20 листопада 2006 року, яким
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
і мешканця м.Сніжне Донецької
області, раніше судимого: 1)
14.02.1996 р. за ст.ст.86-1, 17-81
ч.З, 140 ч.2, 140 ч.З КК України
1960 року на 5 років
позбавлення волі; 2)
14.11.2001 р. за ст.ст.229-6 ч.1,
140 ч.З, 142 ч.2 КК
України 1960 року на 6 років 6 місяців
позбавлення волі, звільненого від
покарання 14.07.2006 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 26 днів засуджено
за ст.395 КК України на 1
місяць арешту. Відповідно до ст.71 КК України до цього
покарання частково приєднано невідбуте
покарання за попереднім вироком
цього ж суду від 14.11.2001
року і остаточно призначено покарання у виді 1 року 7
місяців позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнано
винним у порушенні правил адміністративного нагляду за таких обставин.

Постановою
Кіровського районного суду м.Донецька від 6
липня 2006 року при
звільненні ОСОБА_1 з місць відбування покарання був встановлений
адміністративний нагляд строком на 1
рік.

14 липня 2006
року при звільненні з Донецької виправної колонії ВК-124 ОСОБА_1 був
письмово ознайомлений про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, а
також з обмеженнями щодо нього у зв'язку зцим, якими йому заборонялось
виїжджати з місця проживання без дозволу органу внутрішніх справ, який здійснює
адміністративний нагляд. У цей же день він прибув до обраного місця проживання,
де йому також були роз'яснені порядок і умови адміністративного нагляду.

Однак, ОСОБА_1 9 вересня 2006 року з метою
ухилення від адміністративного
нагляду без повідомлення Сніжнянського MB УМВС
України в Донецькій області самовільно залишив місце проживання і виїхав у
Москву, де перебував до 16
жовтня 2006 року.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить пом'якшити йому покарання, посилаючись на те, що суд
першої інстанції не врахував конкретні обставини вчинення злочину, дані про
його особу і призначив йому надмірно суворе покарання.

Заслухавши
доповідача, прокурора, яка висловилась про необхідність відхилити апеляцію і
залишити вирок без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено і кваліфікація його дій не
оспорюється ним в апеляції.

Міра покарання
за ст. 395 КК
України призначена йому у мінімальних межах закону. Остаточне покарання йому
призначено за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.71 КК України, оскільки
він вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення його від покарання у
виді позбавлення волі за попереднім вироком. Згідно зазначеної норми закону
остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання,
призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за
попереднім вироком.

Покарання за
сукупністю вироків, призначене засудженому, на 4 дні позбавлення волі більше від невідбутої частини
покарання за попереднім вироком. Тому доводи апеляції ОСОБА_1 про надмірну
суворість призначеного йому покарання є безпідставними.

Враховуючи
наведене, керуючись вимогами ст.ст.365, 366
КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Вирок
Сніжнянського міського суду Донецької області від 20 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.