АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 11кп/791/48/14 Головуюча у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: УДЗ Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2014 року січня місяця 15 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі- ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 21.11.2013 року ,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого:

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Масалли, м. Ленкорань,

республіки Азербайджан, мешканця

АДРЕСА_1 .

Засуджений 24.12.2010 Красноперекопським міськрайонним судом

АР Крим за ч.3 ст.190 КК України та призначено покарання у

виді чотирьох років позбавлення волі.

(Початок строку відбування покарання 04.08.2010р.; кінець

строку 04.08.2014р.);

У своїй апеляційній скарзі засуджений просить задовольнити його апеляційну скаргу про застосування умовно-дострокового звільнення, скасувати ухвалу суду, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставина справи, посилається на те, що судом не в повній мірі враховано данні про його особу: має на утриманні неповнолітню дитину, позитивну характеристику, три заохочення за ремонтні роботи у відділенні установи, та активну участь у житті колонії, не погоджується з тим, що має непогашений цивільний позов, оскільки потерпілий до нього претензій матеріального характеру не мав та позов не заявляв. Вказує на те, що він за національністю азербайджанець та українську мову не розуміє, чим порушено його права, передбачені ст.412 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу засудженого просив залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, в судових дебатах залишився на своїй позиції, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 . Огли не підлягає задоволенню з таких підстав

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовне-дострокове звільнення від відбування покарання. Таке звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з кримінального провадження судом першої інстанції вірно враховано, що засуджений ОСОБА_7 . Огли відбув установлену законом частину покарання. За час відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку. За весь період відбування покарання в ПВК №90 до засудженого ОСОБА_7 . Огли застосовувалися лише три заохочення за сумлінне ставлення до праці по благоустрою території, що є обов`язком засуджених, згідно ст.118 КВК України, та шість разів стягнення, в тому числі суворі стягнення в максимальних розмірах.(а.к.п.8,9), судові витрати засудженим не відшкодовано, працював не систематично.

Також, з висновку характеристики засудженого вбачається, що своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час остаточно ОСОБА_7 . Огли не довів своє виправлення, і тому адміністрація установи вважає передчасним застосовувати до засудженого заохочувальну норму у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання., у відповідності до ст.81 КК України.

Вказані обставини підтверджують те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, та залишається небезпечним для суспільства.

Також, доводи ОСОБА_7 . Огли в апеляційній скарзі про те, що судові витрати ним всі погашені, є безпідставні і нічим не підтверджуються, оскільки в кримінальному провадженні відсутні данні про їх відшкодування.

Посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що на утриманні має неповнолітню дитину, соціальні зв`язки, та постійно отримує від родичів передачі, не є безумовною підставою для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, засуджений в апеляційній скарзі вказує, що судом було порушено вимоги ст. 412 КПК України, його ствердження, що він за національністю азербайджанець, і українську мову не розуміє, і цей факт суд першої інстанції до уваги не взяв, є безпідставними, та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки сам ОСОБА_7 . Огли вже з 2001 року відбував на території України покарання в місцях позбавлення волі, також, в кримінальному провадженні є заява ОСОБА_7 . Огли до адміністрації установи про застосування до нього заохочування, яка викладена ним українською мовою (а.к.п.2), в судовому засіданні в режимі відео конференції 21 листопада 2013 року ОСОБА_7 . Огли був присутній, будь-яких клопотань про розгляд застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання російською мовою не заявляв.

Зважаючи на викладене, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 . Огли обґрунтована, законна і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 407, 537 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 21.11.2013 року стосовно ОСОБА_7 , якою відмовлено у задоволенні подання про його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання без зміни.

згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2