У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Лавренюка М.Ю. і Заголдного В.В.

розглянувши в судовому засіданні 17 січня 2008 року в м.
Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1, його
захисника - адвоката ОСОБА_2. і законного представника ОСОБА_3. на вирок
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня
2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

немаючого
судимості,

за ч. 1 ст. 115 КК України на десять років позбавлення
волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4. 4.000 грн. на відшкодування матеріальної
і 60.000 грн. - моральної шкоди,

установила:

Суд визнав
ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 15 вересня 2005 року у стані сп'яніння на
польовій дорозі біля селища “Стройбаза”, що веде з вул. Терешкіна на вул.
Котляревського м. Павлограда, з неприязні наніс ОСОБА_5 удар знайденими тут же
пляшкою і дерев'яною палкою по голові та в обличчя, і в такий спосіб позбавив
його життя.

Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2007 року вирок
залишено без зміни.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. просить скасувати вирок і ухвалу, а
справу - направити на додаткове розслідування. Твердить, що він вбивства не
вчиняв. На його думку, досудове і судове слідство були проведені однобічно,
неповно, з істотними порушеннями кримінально - процесуального закону, у тому
числі з порушенням тих норм, що регулюють право на захист. В основу вироку суд
поклав неправдиві показання свідків, які обмовили його, а також його власні
показання, які він давав під фізичним і психологічним тиском працівників
міліції, інші ж докази, які могли істотно вплинути на правильність висновків,
до уваги не взяв.

Захисник
- адвокат ОСОБА_2. і законний представник ОСОБА_3. у своїй касаційній скарзі
також ставлять питання про скасування вироку та ухвали і направлення справи на
додаткове розслідування. Твердять, що ОСОБА_1 безпідставно засуджено за злочин,
якого він не вчиняв. Вказують, що всі докази у справі - сфальсифіковані.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони
не підлягають задоволенню.

Винуватість
ОСОБА_1 в умисному вбивстві за викладених у вироку обставин матеріалами справи
доведена.

Сам ОСОБА_1 на досудовому
слідстві у присутності захисника і педагога неодноразово твердив, що він,
зустрівши у безлюдному місці нетверезого ОСОБА_5, збив його з ніг ударом пляшки
по голові, після чого наніс потерпілому удари дерев'яною палкою в обличчя та по
голові і в такий спосіб позбавив його життя.

Ці свої показання
засуджений підтвердив в ході відтворення обстановки і обставин події у
присутності понятих і адвоката. Він детально розповів, де, коли і за яких
обставин вчинив цей злочин, показав механізм нанесення тілесних ушкоджень
потерпілому.

Суд
визнав ці показання засудженого достовірними, оскільки вони знайшли підтвердження
сукупністю всіх інших доказів у справі, зокрема показаннями свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, у присутності яких на досудовому слідстві ОСОБА_1
давав свої визнавальні показання, свідка ОСОБА_10, якому засуджений розповідав
про вчинення вбивства ОСОБА_5, тими даними, що містяться в протоколі огляду
місця події та вилучення речових доказів, даними висновків
судово-дактилоскопічної експертизи про виявлення на пакеті, що належав
потерпілому слідів засудженого, даними висновків судово-медичної експертизи,
згідно з якими смерть ОСОБА_5 сталася внаслідок відкритої черепно-мозкової
травми, яка ускладнилася переломами кісток зводу та основи черепа, забою
головного мозку з крововиливами під м'які оболонки та в шлуночки мозку.

За таких
обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_1 умисно
позбавив життя потерпілого.

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 115 КК України є правильною, а призначене
винуватому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Досудове
слідство, так само як і судовий розгляд справи проведені з дотриманням вимог
КПК України.

Вважати, що органи
досудового слідства чи судові інстанції допустились необ'єктивності чи
упередженості, підстав немає.

Доводи, викладені у
касаційних скаргах, про застосування до засудженого недозволених методів
слідства перевірялися судами обох інстанцій і не знайшли свого підтвердження.

Колегія
суддів не знаходить підстав для призначення кримінальної справи до касаційного
розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Ураховуючи
наведене та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити
засудженому ОСОБА_1, його захиснику - адвокату ОСОБА_2. і законному
представнику ОСОБА_3. в задоволенні касаційних скарг.

Судді:

Лавренюк М.Ю. Редька А.І. Заголдний В.В.