Справа № 135/729/15-к
Провадження у справі № 1-кп/135/50/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000054 від 18 березня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
18.03.2015, близько 21.05 год., до Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що на базарній площі, що розташована по вул. Процишина м. Ладижин Вінницької області, невідома особа перебуває у нетверезому стані. При виїзді на місце події членами СОГ встановлено, що вказаним громадянином виявився ОСОБА_3 . З метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого.1 ст.178 КУпАП відповідно до ст. 206 КУпАП вказаного громадянина затримано та доставлено до відділення Ладижинського МВ УМВС України, де в подальшому в порядку ст.264 КУпАП проведено особистий огляд. В ході проведення огляду у громадянина ОСОБА_3 у внутрішній лівій кишені його куртки виявлено та в подальшому вилучено ніж, що згідно висновку експерта №137-Х від 26.03.2015 являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії виготовлений саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення. Вказаний ніж в 2012 році він придбав у незнайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 в м. Одеса, та незаконно носив без передбаченого законом дозволу з метою самозахисту.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

26 травня 2015 року між прокурором прокуратури м. Ладижина Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000054 та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України, підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 510 грн. Також отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 263 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї, а долю речових доказів - вирішує у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 26 травня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури м. Ладижина Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 травня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї № 137-Х від 26.03.2015 у розмірі 920,70 грн (дев`ятсот двадцять гривень 70 коп.)

Речові докази: ніж, який являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії, що зберігається в камері схову речових доказів Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя