Справа № 390/2267/14-к
Провадження № 1-кп/390/12/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2015 року

Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей Новоукраїнського РДА ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

захисників обвинуваченого - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Кіровограді кримінальне провадження №0001203 по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Солов`ївка Олександрійського району Кіровоградської області, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого охоронцем у ПП «Білла Україна», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Обвинувачений ОСОБА_12 своїми умисними протиправними діями скоїв зґвалтування, тобто статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої, вчинене щодо неповнолітньої особи, за наступних обставин.

В ніч з 05 на 06 жовтня 2013 року ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля розважального закладу «Олімп», що за адресою Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул.Леніна, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть проти волі потерпілої з неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, не могла усвідомлювати обстановку навколо та не могла координувати свої дії.

З метою виконання свого злочинного умислу направленого на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_12 попрохав свого знайомого ОСОБА_13 на автомобілі «Москвич 2141» завезти його та ОСОБА_9 до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_12 скориставшись безпорадним станом неповнолітньої ОСОБА_9 а саме станом сильного алкогольного сп`яніння, завів останню до кімнати вказаного будинку, де користуючись своєю фізичною перевагою, змусив ОСОБА_9 лягти на ліжко та роздягнув її, знявши з неї одяг та білизну. Після цього ОСОБА_12 , керуючись метою задоволення статевої пристрасті, сам роздягнувся та вступив у статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_9 природнім способом шляхом гетеросексуального контакту. В подальшому від сильного фізичного болю ОСОБА_9 втратила свідомість. ОСОБА_12 в свою чергу, користуючись безпорадним станом потерпілої продовжив статевий акт та закінчив його, задовольнивши свою статеву пристрасть природнім способом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у скоєному не визнав. Пояснив, що він знайомий з ОСОБА_13 , ввечері 05 жовтня 2013 року він зустрівся з ОСОБА_13 , який був на машині, і вони відпочивали разом. За вечір були в різних місцях та закладах, близько опівночі приїхали до бару «Олімп». Там ОСОБА_13 зустрів свою колишню дружину ОСОБА_14 . Вона заплатила за вхід його та ОСОБА_13 до бару і він вже в дискобарі побачив ОСОБА_9 , яка танцювала. Під час танцю ОСОБА_9 сама до нього підійшла і вони познайомились. ОСОБА_9 не виглядала як неповнолітня, була з помітним макіяжем, сама почала до нього загравати, внаслідок чого вони вже в барі цілувались та обнімались. При цьому ОСОБА_9 не була п`яною, поводила себе адекватно. В барі він випив одну пляшку пива, за яку заплатила ОСОБА_14 . Потім ОСОБА_13 погукав його їхати додому і коли він сідав в машину ОСОБА_13 , то ОСОБА_9 вже була там. В автомобілі ОСОБА_9 сама почала його обіймати та цілувати. Під час руху була розмова про те, що треба їхати по домам, але ОСОБА_15 категорично заявила, що не хоче додому. ОСОБА_13 підвіз його за адресою АДРЕСА_3 , де він проживав, і коли він вийшов з машини, то ОСОБА_15 також вийшла і пішла за ним та зайшла до помешкання. Він відразу роздягнувся і ліг на ліжко, щоб спати, а ОСОБА_15 сама лягла до нього в ліжко, почала обійматись, цілуватись та роздягатись. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_9 між ними стався статевий акт. Вранці, близько восьмої години, ОСОБА_13 заїхав за ним і підвіз на роботу. ОСОБА_13 сам зайшов до кімнати, ОСОБА_9 ще була в ліжку і на його запитання сказала, що нікуди йти не хоче і категорично заявила, що буде чекати ОСОБА_12 в цьому ж помешканні.

Винність обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні поясненнями самого обвинуваченого, потерпілої та свідків, доказами, що містяться в матеріалах справи.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що в неї є сусідка ОСОБА_16 , з якою вона спілкувалася, приходила доглядати її дитину. Ввечері 05 жовтня 2013 року ОСОБА_17 запропонувала їй піти погуляти, на що вона відповіла, що її мати не відпустить. Лідія сказала, що домовиться з її матір`ю, згодом ОСОБА_18 повідомила, що відпросила її у матері, та вони пішли до банкомата, де зняли гроші. Зайшли до супермаркету купили цигарок та пішли до бару «Олімп». Ліда заплатила за вхід, в барі купила їй коктейль, та згодом випили ще слабоалкогольні напої та три пляшки пива на двох. Ліда весь час кудись ходила, далі смутно все пам`ятає через те, що сп`яніла. Далі приїхав чоловік ОСОБА_19 із своїм товашем та забрав її до автомобіля, як саме - вона не пам`ятає. Вона запитала - куди її везуть і ОСОБА_20 відповів «додому». В автомобілі попереду сиділи ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а вона позаду. Коли зупинились вона думала, що приїхали до ОСОБА_21 додому, її взяли за руку та повели до будинку. В будинку було темно, з неї хтось почав знімати одяг та поклали на ліжко. Спочатку думала, що це ОСОБА_18 , але коли почали знімати нижню білизну зрозуміла, що це ОСОБА_12 . Він був зверху та притиснув її тілом, на що вона сказала йому, щоб він зліз з неї, що їй боляче, на що ОСОБА_12 відповів, що «все буде добре». Зранку близько 7-8 год. прокинулась, нікого поруч вже не було, вона була гола, одягнулась, намагалася відчинити вхідні двері, але не змогла, побачила чужий мобільний телефон, який був майже повністю розряджений, і почала писати смс-повідомлення своїй матері, на ліжку було багато крові. Згодом прийшла мати з ОСОБА_22 відкрили двері та викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_23 , мати потерпілої, в судовому засіданні пояснила, що 05 жовтня 2013 року, близько 20.00-21.00 год. прийшла ОСОБА_18 та попросила, щоб вона з ОСОБА_15 сходили разом до банкомату, перевірити - чи не надійшли гроші на картку, вона дозволила. Зазвичай після 22.00 год. її донька завжди дома. Близько 22.00 год. вона подзвонила до доньки, але телефон взяла ОСОБА_18 та сказала, що вони в парку. Вона обурилася та написала смс-повідомлення, щоб ОСОБА_15 поверталася додому. Після 22.00 год. почала знову телефонувати, але їй ніхто не відповідав, пішла до будинку ОСОБА_21 , там була її мати ОСОБА_24 , яка також була невдоволена, через те, що їй залишили дитину, попросила, щоб вона зателефонувала ОСОБА_25 , але телефон ніхто не брав. Після 01.00 год. ночі додзвонилися до ОСОБА_21 , яка сказала, що відвела доньку до магазину, по дорозі додому, і ОСОБА_15 пішла додому. Вона почала шукати ОСОБА_15 на вулиці, але так і не знайшла, тоді вона подзвонила чоловікові, останній прийшов з нічного чергування. Згодом приїхав ОСОБА_26 до будинку ОСОБА_21 , вона запитала в нього про ОСОБА_15 , на що він сказав, що її донька з ОСОБА_22 . Тикул ОСОБА_20 сів в машину та поїхав шукати ОСОБА_27 , чоловік її не пустив з ним, бо ОСОБА_28 був п`яний. Близько 05.00 год ранку ОСОБА_20 та ОСОБА_18 повернулися додому п`яні та сварилися. Ліда сказала, що вони з її донькою випили і вона ночує у подруги, при цьому сама ОСОБА_18 була в такому стані, що розмовляти з нею було неможливо. Прийшла до Ліди через кілька годин та знову почала допитуватись, де донька. ОСОБА_18 почала згадувати та вони пішли шукати доньку разом. Їй на телефон прийшло смс-повідомлення з невідомого номеру від доньки, яка просила забрати її. Вони подзвонили ОСОБА_13 . ОСОБА_20 сказав куди йти і вони знайшли будинок, двері якого не були зачинені на замок, але вони, разом з ОСОБА_15 зсередини, ледве змогли відчинити двері. Коли зайшла побачила ліжко в крові, донька була одягнута і вона їй сказала щоб зняла одяг, нижня білизна також була в крові, вона подзвонила та визвала міліцію і чоловіка, після чого ОСОБА_18 пішла додому.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що є батьком потерпілої, в той день був на чергуванні, дружина після півночі позвонила і сказала, що немає доньки. Сказала, що донька пішла з сусідкою ОСОБА_30 до банкомату перевіряти картку. Він прийшов додому та почали шукати доньку та телефонувати ОСОБА_25 , але вона не відповідала. Зранку дружина з ОСОБА_22 шукали доньку і ОСОБА_18 показала будинок, де знаходиться донька. Він був на роботі, а дружина повідомила про ситуацію з донькою і він сказав, щоб викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_12 знає добре, він зустрічався з його донькою. Дочку звати ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_12 проживав разом з його дочкою у них вдома до кінця літа 2013 року. В кінці літа 2013 року донька з ОСОБА_12 розійшлись і він дав йому ключі від квартири свого знайомого ОСОБА_33 .. ОСОБА_12 проживав на квартирі близько тижня, а потім з`їхав, ключі повернув, але не особисто йому. Пізніше він бачив, що ключі від квартири були у нього вдома. В квартирі був стіл та шафа, також він дав ОСОБА_12 ліжко. Згодом ОСОБА_12 приходив та просив гроші в розмірі 2000 грн. та повідомив, що проти нього порушено кримінальну справу по зґвалтуванню.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_12 зустрічалась в період з літа 2012 року до кінця літа 2013 року. Проживали разом з її батьками з осені 2012 року по кінець літа 2013 року. Стосунки розірвали з її ініціативи, після того з ОСОБА_12 не спілкувались, де жив не знає. Після того, приходили декілька раз працівники міліції шукали ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що восени 2013 року із ОСОБА_35 пішла до банкомату зняти гроші, звідти пішли до магазина « ОСОБА_36 », де купили енергетичний напій і лонгер, після чого пішли відпочивати до парку. В парку на ОСОБА_15 телефон її мама надіслала смс-повідомлення з вимогою, щоб ОСОБА_15 йшла додому. Вона сказала, що відведе ОСОБА_15 додому, а сама піде гуляти, але ОСОБА_15 не захотіла, просилася йти з нею гуляти, після чого випили енергетичний напій, порозмовляли, та пішли до «Олімпу». У вказаному барі вона придбала два коктейля, разом із ОСОБА_15 випили, пізніше купила пиво, яке випила також із ОСОБА_15 . Згодом їй зателефонував колишній чоловік ОСОБА_26 , який хотів приїхати до неї. Через деякий час ОСОБА_20 разом із ОСОБА_12 приїхали до «Олімпу». Марина на той час вже була дуже п`яна. Пізніше вони вчотирьох сіли до автомобіля ОСОБА_20 . ОСОБА_13 на руках відніс ОСОБА_15 до машини, вона сиділа попереду, за кермом був ОСОБА_20 , позаду сиділа ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .. ОСОБА_37 вона, і ОСОБА_15 були в стані сильного сп`яніння. ОСОБА_20 увімкнув гучно музику і вони сперечалися, а тому подробиць не пам`ятає. Коли приїхали до неї додому, її зустріла мама ОСОБА_15 , запитувала, де ОСОБА_15 , але вони сварилися з ОСОБА_20 і тому нічого не відповіли. Зранку мама ОСОБА_15 прийшла, знову запитувала з приводу ОСОБА_15 . Вона пригадала, що ОСОБА_15 вийшла на вул.Дзержинського і вони почали шукати ОСОБА_15 . Зателефонували ОСОБА_20 і він по телефону розповів, де шукати ОСОБА_15 . Після того як знайшли її, відчинили двері, мама ОСОБА_15 запитала у ОСОБА_15 , чи ОСОБА_15 трогали, на що вона відповіла «Так». Згодом вона пішла додому.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_12 є його товаришем, восени 2013 року у вечірній час вони зустрілися та пішли до бару, згодом вони поїхали на його автомобілі до клубу «Олімп», де він зустрів свою колишню дружину ОСОБА_14 , з нею була ОСОБА_15 , з якою він особисто не знайомий, проживає по сусідству з ОСОБА_14 . Спиртні напої того вечору не вживав. ОСОБА_12 відпочивав окремо від нього, а він спілкувався з ОСОБА_14 .. Марина з ОСОБА_12 танцювали та цілувалися, після чого він з ОСОБА_14 пішли до автомобіля. В автомобілі сиділи ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які були п`яні, але в адекватному стані. Вони поїхали додому до ОСОБА_14 , подорозі він зупинився, ОСОБА_15 сказала, що вона нехоче додому. ОСОБА_12 з ОСОБА_15 вийшли з автомобіля, він з ОСОБА_14 поїхали додому до ОСОБА_14 .. Потім він поїхав до себе додому і вже зранку, о 08.00 год., він приїхав до ОСОБА_12 . Двері були незачинені і він зайшов в кімнату. Пронь ОСОБА_38 і ОСОБА_39 були ще в ліжку. ОСОБА_12 швидко одягнувся, бо спізнювався на роботу, а ОСОБА_15 категорично заявила, що буде чекати ОСОБА_12 там же. Він підвіз ОСОБА_12 на роботу і поїхав в своїх справах.

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснив, що 06.10.2013 року в неділю, він був черговим лікарем, йому зателефонували та повідомили, що прийшла мати з дитиною, з приводу зґвалтування. Він оглянув ОСОБА_41 , кровотечі не було, була тріщина, стан задовільний, тілесних ушкоджень не було, були невеликі ушкодження статевих органів, виписав рекомендації. Через декілька днів до нього звернулася мати ОСОБА_15 та пояснила, що в доньки болі в животі та кровотеча. Оглянувши ОСОБА_15 , кровотечі не виявив. На прохання матері ОСОБА_42 було госпіталізовано приблизно на девять днів, після госпіталізації вона мала задовільний стан та більше не зверталася.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні пояснив, що приблизно в жовтні-листопаді 2013 року йшов в центрі м. Новоукраїнка до клубу «Олімп». Близько 22.00-24.00 год. Проходив через парк і побачив як два хлопці піднімали на лавочку дівчину років 15-ти у стані сильного алкогольного сп`яніння, підняли дівчину посадили на лавку та пішли до «Олімпу», потім її декілька разів бачив в «Олімпі» з подружкою ОСОБА_22 , ОСОБА_12 не знає.

Свідок ОСОБА_44 , будучи допитаною в режимі відео конференції, пояснила, що все життя проживала в АДРЕСА_4 . ОСОБА_12 не знає, по сусідству не проживав, ОСОБА_45 теж не знає. Пояснила, що приходили слідчі, показали фотографію, та запитували чи знає, бачила ОСОБА_12 , на що відповіла, що не бачила та не знає його.

Свідок ОСОБА_46 , будучи допитаною в режимі відео конференції, пояснила, що раніше вона проживала в м.Новоукраїнка. В неї там є житло за адресою: АДРЕСА_3 , але вона там не проживає вже значний час. В жовтні 2013 року зателефонували із міліції та повідомили, що в її квартирі в м.Новоукраїнка, відбулося зґвалтування, вказана квартира є її приватною власністю, купила квартиру в вересні 2013 року, замінила всі замки, право користуватися квартирою нікому не давала. ОСОБА_45 не знає, ключі від квартири нікому не давала. Коли зателефонувала міліція, повідомили, що квартира відчинена, двері не замикаються, дозволу на проведення слідчих дій не давала. З працівниками міліції спілкувалася лише одного разу по мобільному телефону, нічого не писала і не підписувала. В квартирі були стіл, ліжко та шафа.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_47 пояснила, що працює експертом в Кіровоградському обласному бюро судово-медичної експертизи. Вказала, що первинний огляд проводив експерт Новоукраїнського віділення СМЕ ОСОБА_48 , який згодом звільнився з експертної установи, внаслідок чого не міг проводити експертне дослідження, після чого ОСОБА_9 оглянула вона, та інші лікарі. У висновку посилалася на висновки ОСОБА_49 , оскільки їй надали дослідницьку частину висновку. ОСОБА_48 не склав висновок експерта, так як перебував на той час лікуванні. Вказала, що оглядала ОСОБА_9 в листопаді 2013р. та констатувала рубці на статевих органах, а лікар, який оглядав ОСОБА_9 відразу після подій (кількох днів), міг сказати коли був статевий акт. Зазначила, що до її компетенції не входить визначення часу статевого акту, а також пояснила, що при добровільному статевому акті не виключаються розриви. Висновки щодо саден на статевій губі робила з медичної документації. Пояснила, що постійно оглядає жінок після зґвалтування, ссадна бувають на стегнах, різних частинах тіла, буває взагалі їх немає.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_50 пояснив, що був в складі експертної комісії при проведенні психолого-психіатричного дослідження. Зазначив, що ОСОБА_9 візуально не пам`ятає. При проведені експертизи оцінює матеріали кримінального провадження відповідно до поставлених слідчим питань, у разі некоректності питань дає відповідь у правильній формі. Повідомив, що стан алкогольного сп`яніння підтвердила ОСОБА_9 .. Пояснив, що інтелектуальний розвиток ОСОБА_9 відповідає календарному віку. Уточнив, що до моменту і на момент проведення експертизи, ОСОБА_9 не розуміла в повному обсязі наслідки своїх дій. Підтвердив, що ОСОБА_9 отримала психологічну травму, яка потребує втручання спеціаліста психолога. Момент добровільності статевого акту досліджувався. Зазначив що в момент статевого акту вона втратила свідомість. Пояснив, що в ході дослідження вирішувалось питання щодо схильності ОСОБА_9 до неправдивості і в результаті досліджень за спеціальними методиками рівень достовірності склав «3», що відповідає нормі, тобто ОСОБА_9 не схильна говорити неправду, а тому комісія прийшла до висновку, що її пояснення повністю правдиві.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_51 пояснила, що 08.10.2013 року склала висновок експерта № 876. Матеріали для дослідження їй приніс помічник слідчого. Це був флакон з кров`ю, упаковка флакону не порушена, інформації на флаконі достатньо. Вказала, що експертизу на вміст алкоголю в крові не робила, цю експертизу робить хіміко-токсикологічна лабораторія. Кров після дослідження, висушується і зберігається в архіві довічно. Групу крові ОСОБА_12 не визначила, оскільки не всі компоненти крові зберіглися, а тому можливо лише зробити припущення. Вказала, що зверталася до слідчого з проханням повторно надати зразок крові, але зразки їй не надали. Зазначила, що точно визначити - кому належить кров - не можливо. Можливо зробити лише припущення, що вказана кров належить ОСОБА_12 .

Решта свідків по кримінальному провадженню в судовому засіданні не допитувалась за згодою всіх учасників процесу.

Крім пояснень свідків, винність обвинуваченого також підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.10.2013 р. підтверджується подія зґвалтування та час внесення відомостей про кримінальне провадження до реєстру (а.к.п. 1 т.2);

Заявою ОСОБА_23 про вчинення зґвалтування її доньки підтверджується факт злочину (а.к.п 22, т.2);

Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується право власності ОСОБА_52 на ? частину квартири за адресою АДРЕСА_3 (а.к.п. 24. т.2);

Протоколом огляду мобільного телефона ОСОБА_23 встановлено, що ОСОБА_23 намагалась відшукати ОСОБА_9 в ніч з 05 на 06 жовтня 2013 року (а.к.п. 39-41 т.2);

Копією свідоцтва про народження підтверджується неповнолітній вік потерпілої ОСОБА_9 (а.к.п. 67 т.2);

Висновком судово-психіатричної експертизи № 262 від 20.05.2014р. встановлено, що ОСОБА_9 протягом часу, коли відносно неї вчиняли суспільно небезпечні діяння ознак психічного захворювання не виявляла. На час проведення експертизи ОСОБА_9 виявляє ознаки психічного захворювання в формі пост травматичного стресового розладу. На момент скерованих проти неї дій ОСОБА_9 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи достатній інтелектуальний розвиток відповідаючий її календарному віку, але частково розуміючи наслідки інтимних, статевих відносин, а також соціальних наслідків, не могла в повному обсязі давати звіт своїм діям та керувати ними. (а.к.п. 79-81 т.2);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.05.2014р., в ході якого свідок ОСОБА_43 впізнав ОСОБА_9 (а.к.п. 133-135 т.2);

Висновком судово-медичної експертизи № 1521 від 27.11.2013р. встановлено, що у неповнолітньої ОСОБА_9 були ушкодження у вигляді: садна в ділянці задньої спайки та синця в ділянці лівої малої статевої губи, розриву, що доходить до основи дівочої пліви на «7» годинах умовного циферблату годинника, та розриву на «5» годинах умовного циферблату годинника глибиною до 03-04 см. Дані ушкодження могли утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом, що має обмежену контактуючу поверхню, не виключається можливість їх утворення і в строк вказаний в постанові. ОСОБА_9 на момент ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла статевої зрілості. Даних чи жила ОСОБА_9 статевим життям немає.(а.к.п. 214-215 т.2);

Висновком судово-медичної експертизи №223 від 01.11.2013р. встановлено, що на нижній білизні ОСОБА_12 виявлені біологічні сліди (речовини), які можуть походити як від ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_12 (а.к.п. 236-238 т.2);

Висновком судово-медичної експертизи № 925 від 13.12.2013р. встановлена групова належність крові ОСОБА_9 та визначено, що при визначенні групової належності крові підозрюваного ОСОБА_12 чітко виявлений тільки антиген «В». На трусах ОСОБА_9 знайдена сперма з домішкою крові людини. (а.к.п. 245-247 т.2);

Висновком судово-медичної експертизи №894 від 13.12.2013р. встановлено можливість походження сперми, знайденої в тампоні з піхви ОСОБА_9 від підозрюваного ОСОБА_12 , конкретніший висновок можливо зробити за умови надання зразка крові та слини підозрюваного. (а.к.п. 255-257 т.2);

Висновком судово-медичної експертизи № 877 від 08.10.2013р. встановлено, що в крові ОСОБА_12 виявлений антиген «В». Подальше дослідження буде проводитись в разі призначення експертизи речових доказів. (а.к.п. 293-294 т.2);

Висновком судово-медичної експертизи № 876 від 08.10.2013р. встановлено групову належність крові ОСОБА_9 (а.к.п. 302-303 т.2);

Висновком судово-психіатричної експертизи № 263 від 20.05.2014р встановлено, що ОСОБА_12 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи добуті по справі докази суд приходить до наступних висновків.

Колегія суддів погоджується з позицією захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події (а.к.п. 28-36 т.2), оскільки власниця ? частини житла за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_46 , яка будучи допитаною в судовому засіданні під присягою і будучи попередженою про можливість настання кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих свідчень, чітко та категорично запевнила суд в тому, що вона не давала дозволу працівникам міліції на огляд вказаного житла і взагалі нічого не підписувала, а лише один раз спілкувалась з працівниками міліції по телефону, а відтак «Розписка» про те що вона дозволяє оглянути її домоволодіння, за адресою АДРЕСА_5 , що міститься в матеріалах справи (а.к.п. 25 т.2) не може бути взята судом до уваги.

Інший співвласник житла за адресою місця події АДРЕСА_3 ОСОБА_53 (а.к.п. 23-24 т.2) взагалі досудовим слідством не допитаний. Отже огляд місця події проводився без відповідних правових підстав та забезпечення гарантій, передбачених КПК України.

Виходячи з викладеного, всі речові докази, які були здобуті досудовим слідством на місці події та вилучені відповідно до протоколу огляду місця події (а.к.п. 28-36 т.2) є недопустимими.

Відтак суд не може взяти до уваги і висновки експертиз по вказаним доказам: №924 від 13.12.2013р (а.к.п 265-268 т.2); №922 від 18.11.2013р. (а.к.п. 276-277 т.2); №923 від 18.11.2013р. (а.к.п. 284-285 т.2); №660 від14.10.2013р. (а.к.п. 314-319 т.2); №318 від 22.10.2013р. (а.к.п. 329-331 т.2).

Разом з цим, виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_12 , як і інші свідки по справі, зокрема ОСОБА_23 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а також потерпіла, пояснив, що статевий акт між ним та ОСОБА_9 дійсно відбувся і це сталося за вказаних в обвинуваченні обставин та місці, колегія суддів не може погодитись з позицією захисту щодо необхідності виправдання обвинуваченого ОСОБА_12 внаслідок добровільності статевого акту виходячи з наступного.

Як пояснили в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_43 та частково визнано самим обвинуваченим потерпіла перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. Суд вважає доведеним в судовому засіданні стан сильного алкогольного сп`яніння потерпілої, що підтверджується поясненнями свідків, зокрема ОСОБА_14 , яка пояснила, що вживала алкогольні напої разом з потерпілою і сама, з урахуванням того, що їй ( ОСОБА_14 ) на той час було більше двадцяти років і вона мала досвід вживання алкогольних напоїв, внаслідок цього перебувала в стані настільки сильного алкогольного сп`яніння, що частково не пам`ятає обставин подій, та на той час взагалі не могла розумно керувати своїми діями. Також пояснила, що потерпіла не могла навіть самостійно дістатись автомобіля ОСОБА_13 і тому останній на руках відніс потерпілу та посадив до автомобіля; поясненнями ОСОБА_13 , який підтвердив суду, що потерпіла вживала алкогольні напої в той вечір; та поясненнями свідка ОСОБА_54 про те, що потерпіла була настільки п`яна, що не могла самостійно навіть сидіти на лавочці в парку біля бару «Олімп». Ця обставина підтверджується самим обвинуваченим, який визнав, що потерпіла перебувала в стані алкогольного сп`яніння, проте, на його думку, стан сп`яніння потерпілої був не настільки сильним, щоб позбавити її можливості адекватно сприймати навколишню обстановку та розумно керувати своїми діями. Також вказане підтверджується поясненнями потерпілої, яка стверджувала, що до цих подій ніколи не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, і можливо саме через це втратила контроль за кількістю спожитого алкоголю та своєю поведінкою. Також стан потерпілої, в якому вона «не могла в повному обсязі давати звіт своїм діям та керувати ними», підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 262 від 20.05.2014р. (а.к.п. 79-81 т.2 п.23), під час проведення якої експерти визначали достовірність пояснень потерпілої (а.к.п. 80 т.2 на зв. 15 стр.) і експерт-психолог ОСОБА_55 , допитаний в судовому засіданні, однозначно підтвердив правдивість пояснень потерпілої.

Вказане також знайшло об`єктивне підтвердження в судовому засіданні, виходячи з того, що на момент події потерпілій виповнилось лише чотирнадцять років, вона, через півтора року, на момент розгляду справи в суді, має худорляву статуру, ближче до анемічної та невисокий зріст, що на думку колегії суддів однозначно свідчить про те, що потерпіла навіть за наявності будь-якого макіяжу не може бути сприйнята як доросла та повнолітня особа.

Виходячи з викладеного, перебування потерпілої в стані сильного алкогольного сп`яніння однозначно дає підстави суду кваліфікувати дії обвинуваченого як зґвалтування з використанням безпорадного стану потерпілої.

При цьому суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_13 частково, зокрема в частині перебування його на момент події в тверезому стані та відсутності, на момент події, у ОСОБА_12 стану алкогольного сп`яніння, виходячи з того, що ОСОБА_13 , працюючи професійним водієм в пожежній частині в м.Новоукраїнка, не міг в судовому засіданні чітко пояснити маршрут, по якому вони їхали, та не міг назвати адреси, де зупинялись по дорозі. Більше того, він не міг пояснити в судовому засіданні назви вулиць, якими вони пересувались на автомобілі під його керуванням. Такий висновок суду ґрунтується також на тому факті, що свідок ОСОБА_13 певний час проживав з ОСОБА_14 , по сусідству з потерпілою (згідно з його поясненнями мав знати потерпілу приблизно з девяти років), і однозначно мав бути знайомим з нею та бути обізнаним щодо її неповнолітнього віку, проте не повідомив ОСОБА_12 щодо її віку, не вжив заходів щодо доставлення її додому з огляду на її стан.

В решті обставин пояснення потерпілої та решти свідків на думку суду є послідовними, логічними, такими що логічно випливають одне з іншого та взаємно доповнюються і підтверджуються.

Заперечення проти них обвинуваченого, на думку колегії суддів, спростовуються всією сукупністю інших доказів, досліджених судом і є намаганням обвинуваченого ухилитись від відповідальності за вчинене.

Аналізуючи добуті по справі допустимі докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_12 , в межах пред`явленого обвинувачення, підлягають кваліфікації за ч.3 ст.152 КК України, оскільки він вчинив зґвалтування, тобто статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої, вчинене щодо неповнолітньої особи.

При обранні міри покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_12 скоїв особливо тяжкий злочин. За місцем проживання характеризуються посередньо, за останнім місцем роботи позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який вчинив особливо тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного і обставини справи, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе виключно в місцях позбавлення волі, а покарання йому необхідно призначити відповідно до санкції ч.3 ст.152 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк.

По справі ОСОБА_9 та ОСОБА_23 заявлено цивільний позов до ОСОБА_12 про відшкодування на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 50000 грн. та на користь ОСОБА_23 моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні цивільний позов не визнав.
Згідно з вимогами ст.23 ЦК України та відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Колегія суддів приходить до висновку, що своїми злочинними діями обвинувачений заподіяв потерпілій моральної шкоди.
Відповідно до характеру та обсягу страждань, принижень від обвинуваченого, які зазнала позивач ОСОБА_9 , стану її здоров`я та віку, обстановки, в якій відбулося зґвалтування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе та необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_9 повністю та стягнути з підсудного моральну шкоду в розмірі 50 000 грн..
При вирішенні цивільного позову в частині вимог ОСОБА_23 суд виходить з наступного.

Під час досудового розслідування справи ОСОБА_23 цивільний позов заявлений не був. Потерпілою по справі визнано лише ОСОБА_9 . Досудовим розслідуванням жодної матеріальної чи моральної шкоди, завданої діями ОСОБА_12 ОСОБА_23 не встановлено і в судовому засіданні стороною обвинувачення та ОСОБА_23 суду не доведено.

За вказаних обставин суд вважає, що підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_23 до ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні не встановлено.

Судові витрати по справі складають 586,80 грн., які слід стягнути, із обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави, оскільки він виний у злочині, з приводу якого проводились експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили, залишити без зміни тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_12 визнати винним по ч.3 ст.152 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на десять років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_12 рахувати з моменту затримання, тобто з 07 квітня 2014 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили, залишити без зміни тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 586,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) грн.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_23 до ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Е71» з батарею та кришкою, мобільний телефон «LG PR705», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського РВ УМВС України в Кіровоградській області повернути за належністю.

Речові докази по справі, а саме: паспорт громадянина України ОСОБА_12 № НОМЕР_1 від 15.02.2006 р., які зберігаються в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського РВ УМВС України в Кіровоградській області - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по справі: бюстгальтер, труси, жіночі колготки, жіночі спортивні штани, жіночій светр, накладний замок з вхідних дверей, зразок грунту зі слідами біологічного походження (кімнати № 1), контрольний зразок грунту зі слідами біологічного походження (кімната № 1), підодіяльник з речовиною бурого кольору з ліжка в кімнаті № 3, дві сережки з під ліжка в кімнаті № 3, змив та контрольний змив речовини біологічного походження з підлоги в кімнаті № 3, слід взуття з підлоги в кімнаті № 3, запальничка зі столу в кімнати № 3, аркуш паперу з двома слідами рук, труси чоловічі сірого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського РВ УМВС України в Кіровоградській області знищити, після набрання вироком законної сили.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той строк з моменту вручення копії вироку.

Судді підпис
З оригіналом згідно
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1