Справа № 539/2490/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000053 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого, у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 у вечірній час 04.05.2015 року проходячи вздовж залізничної колії неподалік станції Іванівка ПЗ , на перегоні Вили б/п 155 км на 156 км пікет 10 виявив 2 рейки довжиною 10,27 м та 10,30 м, які лежали між парною та непарною коліями та належали відокремленому підрозділу «Гребінківська дистанція колії « ДП «Південня залізниця».

Переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, скориставшись тим, що на вулиці вже темно, ОСОБА_5 за допомогою газового різака порізав рейки на 10 кусків різної довжини та самостійно перетяг їх із залізничного шляху і сховав з метою подальшого перевезення на металоприйомний пункт.

05.05.2015 року з метою довести свій умисел до кінця, ОСОБА_5 найняв автомобіль марки « Форд Тразіт» д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , яким керував ОСОБА_8 , і не повідомляючи останнього про спосіб яким він придбав рейки, та попросивши своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допомогти йому поїхати до станції Іванівка ПЗ для завантаження рейок.

Близько 10-00 години 05.05.2015 року зазначені особи приїхали до вищевказаного місця де завантажили до автомобіля, який належить ОСОБА_7 , 10 рейок різної довжини, які викрав ОСОБА_5 .

Того ж дня працівниками міліції був затриманий автомобіля із викраденим майном і доставлений до ЛВ на ст. Гребінка УМВС України на ПЗ.

Даними незаконним діями ОСОБА_5 заподіяв відокремленому підрозділу «Гребінківська дистанція колії « ДП « Південня залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 3083 , 85 грн.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

23.07.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим відокремленим підрозділом «Гребінківська дистанція колії « ДП « Південня залізниця» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, який становить 3083, 85 грн., яка повністю відшкодована обвинуваченим до підписання угоди та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Сторони також узгодили покарання в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що кратне та дорівнює сумі 850 гривень, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, повністю відшкодував потерпілому матеріальні збитки, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Також представник потерпілої особи пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України є правильною.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 23 липня 2015 року, про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим відокремленим підрозділом «Гребінківська дистанція колії «ДП Південня залізниця» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000053 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 23 липня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 850 гривень.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1