Справа № 1- 252/2006 p. № 1-195/2007 p.
Категорія справи стаття 118 К
ПОСТАНОВА

24 грудня 2007 року Крюківський
районний суд міста Кременчу
ка Полтавської області в скл
аді головуючої судді Зоріної
Д.О., при секретарі Рейзвіх Ж.О
., за участю прокурора Сенніко
ва А.Б., захисника ОСОБА_1, р
озглянувши у відкритому судо
вому засіданні в місті Креме
нчуці кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_2, І
НФОРМАЦІЯ_1, уродженця міс
та Кременчука, українця, гр
омадянина України, освіта с
ередня, працює Кременчуцьк
ій колісний завод на посаді т
ранспортувальника, одружени
й, має на утриманні малолітню
дитину, мешкає за адресою: А
ДРЕСА_1, раніше не судимого, у
вчиненні злочину, передбаче
ного статтею 118 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2004 року близько 22 год
ини в районі ринку «Крюків*ян
ка» розташованого по вулиці
Манагарова в місці Кременчуц
і Полтавської області ОСОБ
А_3 зі своїми друзями ОСОБ
А_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з
находячись в стані алкогольн
ого сп'яніння, зустріли біля а
втобусної зупинки «Друга
міська лікарня» розташован
ої по вулиці Манагарова в міс
ці Кременчуці свою знайому
ОСОБА_7, яка знаходилась в то
варистві друзів ОСОБА_8 та
ОСОБА_2 Під час спілкуван
ня ОСОБА_3 почав ображати
ОСОБА_2, погрожував фізичн
о.ю розправою, виступив ініці
атором бійки.У чотирьох, ОС
ОБА_3 разом зі своїми друзям
и декілька хвилин били ОСОБ
А_2 та ОСОБА_8, наносячи но
гами, руками, скляними пляшка
ми удари по різним частинам т
іла. Через деякий час ОСОБА
_2 вдалося втекти з місця сут
ички, після чого він побіг до б
ару «Манхетен», розташованом
у по вулиці Мана гарова в місц
і Кременчуці Полтавської обл
асті за допомогою, але не зуст
рівши там знайомих, повернув
ся назад з метою допомогти
ОСОБА_8, якого, коли він тікав
, продовжували бити. Коли ОС
ОБА_2. прибіг до кіосків, розт
ашованих вздовж ринку «Крюкі
в*янка», його помітили ОСОБ
А_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 , які стали направл
ятися до нього. Найближчим з н
их до ОСОБА_2 виявився ОС
ОБА_3, який поводився агреси
вно і висловлював наміри на п
родовження нанесення тілесн
их ушкоджень. При цьому ОСО
БА_2 сприймав вказані погро
зи як реальні і вважав, що його
продовжать бити чотири чоло
віка. ОСОБА_2 вирішив захи
щатися від дій нападників за
собом , який не відповідав хар
актеру протиправних посяган
ь відносно нього : з метою захи
сту , усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер свого
діяння , передбачаючи його су
спільно небезпечні наслідки
і бажаючи їх настання, дістав
з кишені ніж, яким наніс удар
ОСОБА_3 в область тулубу, ч
им перевищив межі необхідної
оборони, після чого с місця по
дії втік. Від отриманого ножо
вого поранення ОСОБА_3 пом
ер на місці.
Злочинні дії ОСОБА_2 орг
анами досудового слідства бу
ли кваліфіковані за статтею
118 КК України як умисне вбивст
во, вчинене при перевищенні м
еж необхідної оборони.
В судовому засіданні ОСО
БА_2 надав письмову заяву, зг
ідно якої підсудний вину у вч
иненні інкримінованого йому
злочину визнав повністю та п
росив суд у відповідності до
Закону України "Про амніс
тію" від 19 квітня 2007 року звільн
ити його від кримінальної ві
дповідальності, а кримінальн
у справу закрити.
Прокурор вважає, що заявлен
е підсудним клопотання підля
гає задоволенню і не запереч
ує проти застосування до ньо
го Закону України «Про ам
ністію» від 19 квітня 2007 року і я
к наслідок звільнення останн
ього від кримінальної відпов
ідальності.
Вислухавши пояснення підс
удного ОСОБА_2, приймаючи
до уваги думку прокурора та з
ахисника, дослідивши матеріа
ли кримінальної справи, суд п
риходить до наступних виснов
ків :
Як достовірно встановлено
в судовому засіданні , ОСОБ
А_2 має на утриманні неповно
літню дитину : доньку ОСОБА
_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтве
рджується свідоцтвом про нар
одження серії НОМЕР_1 від
12 лютого 2007 року, батьківських
прав відносно останнього не
позбавлений, раніше до кримі
нальної відповідальності не
притягувався, амністія не за
стосовувалась.

Відповідно до пункту "б" ста
тті 1 Закону України "Про а
мністію" звільняються від по
карання у виді позбавлення в
олі на певний строк та від інш
их покарань, не пов'язаних з по
збавленням волі, за які закон
ом передбачено покарання мен
ш суворе, ніж позбавлення вол
і на строк не більше п'яти рокі
в особи, не позбавлені батькі
вських прав, які на день набра
ння чинності Законом Укр
аїни "Про амністію" мають діте
й, яким не виповнилося 18 років
, або дітей-інвалідів, незалеж
но від їх віку.
Статтею 6 Закону Україн
и "Про амністію" від 19 квітня 2007 р
оку передбачено звільнення в
ід кримінальної відповідаль
ності в порядку та на умовах в
изначених вказаним законом,
осіб, які підпадають під дію с
татті 1 Закону України "Пр
о амністію" від 19 квітня 2007 року
, кримінальні справи, стосовн
о яких перебувають у провадж
енні органів дізнання, досуд
ового слідства чи суду, але не
розглянуті судом, або розгля
нуті, але вироки не набрали за
конної сили, про злочини, вчин
ені до набрання чинності заз
наченим вище законом.
Згідно вимог статті 9 Зако
ну України "Про амністію" ві
д 19 квітня 2007 року особа, щодо як
ої вирішується питання про з
астосування амністії, дає св
ою згоду суду в усній чи письм
овій формі.
Відповідно до положень ста
тті 6 КПК України кримінальну
справу не може бути порушено
, а порушена справа підлягає з
акриттю внаслідок акта амніс
тії, якщо він усуває покаранн
я за вчинене діяння.
Враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_2 має на утриманні н
еповнолітню дитину, відносно
якої він не позбавлений бать
ківських прав, вчинив злочин
, за який передбачено покаран
ня у вигляді позбавлення вол
і на строк менше 5 років, вину у
вчиненні інкримінованого зл
очину визнав повністю та над
ав згоду суду на застосуванн
я відносно нього акту амніст
ії , обмеження, передбачені ст
аттею 7 Закону України «Пр
о амністію» від 19 квітня 2007 рок
у відсутні, суд вважає за необ
хідне у відповідності до вим
ог Закону України "Про амн
істію" від 19 квітня 2007 року звіл
ьнити ОСОБА_2 від кримінал
ьної відповідальності, а спр
аву відносно нього закрити.

Відповідно до вимог статті
28 КПК України та роз*яснень, що
містяться у пункті 7 постанов
и Пленуму Верховного Суду Ук
раїни від 31 березня 1989 року «Пр
о практику застосування суда
ми України законодавства про
відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної злочином, і
стягнення безпідставно нажи
того майна» у разі закриття с
прави з передбачених законом
підстав цивільний позов не р
озглядається, вимоги позивач
а про відшкодування матеріал
ьної шкоди в цьому разі можут
ь бути вирішені в порядку цив
ільного судочинства.
За викладених обставин, суд
вважає за необхідне, позовну
заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріал
ьної та моральної шкоди зали
шити без розгляду, роз'яснивш
и цивільному позивачеві прав
о пред'явити позов про відшко
дування шкоди в порядку циві
льного судочинства.
На підставі пункту 4 частини
1 статті 6 КПК України, Закон
у України "Про амністію" від
19 квітня 2007 року, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по кримінальн
ій справі по обвинуваченню
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, п
ередбаченого статтею 118 КК Укр
аїни - закрити.
Застосувати до ОСОБА_2 З
акон України "Про амністію" ві
д 19 квітня 2007 року та звільнити
його від кримінальної відпо
відальності.
Запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд віднос
но ОСОБА_2 - скасувати.
Позовну заяву ОСОБА_12 до
ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної ш
коди залишити без розгляду, р
оз'яснивши цивільному позива
чеві право пред'явити позов п
ро відшкодування шкоди в пор
ядку цивільного судочинства
.
На постанову може бути пода
на апеляція до апеляційного
суду Полтавської області про
тягом п'ятнадцяти діб з момен
ту її проголошення.