ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Короя В.Д.

при секретарі Ігнатьєвій О.А.

за участю прокурора Кирилюк А.А.

адвоката Грек О.В.

представника потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження на підставі угоди про примирення від 20.08.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_2 по обвинувальному акту, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000328 від 25.05.2013 року у відношенні:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Одесі, громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, студента Одеського морського коледжу технічного флоту, працюючого вантажником ПП «Агро-Адмірал», раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1, мешкаючого: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1, 277 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2013 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_3, знаходячись на 1506 км перегону Одеса- Головна - Одеса-Застава 1, побачив, як раніше невідомий йому чоловік викопує з землі кабель. Після побаченого у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме вищевказаним кабелем, який був прокладений під землею на 1506 км перегону Одеса-Головна - Одеса-Застава 1 поблизу «Горбатого» мосту в м. Одеса, шляхом його викопування, з метою подальшої здачі вказаного кабеля до пункту прийому металолому та отримання коштів для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3, взявши з місця свого мешкання одну штикову лопату, одну садову лопату та сокиру, направився на 1506 км перегону Одеса-Головна - Одеса-Застава 1.

Прибувши на вказане місце, ОСОБА_3 з метою таємного викрадення кабелів за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя, викопав траншею, довжиною близько 2.6 м., на дні якої був прокладений кабель.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, а саме кабелів на перегоні ст. Одеса-Головна - Одеса-Застава 1, ОСОБА_3 викопав траншею до кабелю, після чого відрубав один кінець кабелю та продовжив далі копати.

Побачивши, що до місця, де він намагався викрасти кабелі, наближаються сторонні особи, ОСОБА_3 не зміг до кінця довести свій намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, по незалежним від нього обставинам, т.я. були затриманий співробітниками міліції.

Згідно висновку технічної експертизи від 18.06.2013 року, вищезазначений факт пошкодження кабелю, порушив нормальну роботу залізничного транспорту внаслідок пошкодження пристроїв об'єктів інфраструктури залізничного транспорту, привів до дезорганізації руху та суттєвого збою у роботі залізничного транспорту, міг вплинути на безпеку руху поїздів, призвів до створення небезпечної ситуації для життя та здоров'я людей та настання інших тяжких наслідків.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку); за ст. 277 ч. 1 КК України як умисне пошкодження засобів звязку чи сигналізації залізничного транспорту, що призвело до порушення нормальної роботи залізничного транспорту та створення небезпечної ситуації для життя та здоров'я людей та настання інших тяжких наслідків.

Згідно угоди про примирення від 20.08.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_2 по обвинувальному акту, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000328 від 25.05.2013 року, діями ОСОБА_3 потерпілій стороні - ДП «Одеська залізниця» заподіяна матеріальна шкода у розмірі 269 гривень 78 копійок, які були відшкодовані у повному обсязі.

Таким чином, сторони прийшли до угоди про те, що підозрюваний ОСОБА_3 відшкодував усі заподіяні збитки потерпілій стороні, у зв'язку із чим у ДП «Одеська залізниця» відсутні претензії матеріального та морального характеру до підозрюваного. Одночасно сторони прийшли до угоди про те, що міра покарання підозрюваному за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України повинна бути призначена у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 277 ч. 1 КК України повинна бути призначена у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Представник потерпілого ОСОБА_2 та підозрюваний ОСОБА_3 із запропонованими умовами згодні. Наслідки укладення та затвердження угоди роз'ясненні та зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_2 підтвердили суду, що угода про примирення від 20.08.2013 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Прокурор не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення від 20.08.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_2

Дослідивши угоду про примирення від 20.08.2013 року, та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та представника потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з'ясувавши в підозрюваного, представника потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз'яснивши підозрюваному його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння підозрюваного, представника потерпілого змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення учасників судового засідання та роз'яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку згідно положень ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від здійснення прав передбачених ст. 473 ч. 4 п. 1 КПК України, суд вважає, що угода про примирення укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_2 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв'язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 373-374, 468-476 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 20.08.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_2 по обвинувальному акту, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000328 від 25.05.2013 року - ЗАТВЕРДИТИ.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1, 277 ч. 1 КК України та призначити покарання:

- за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 /вісімсот пятдесяти/ гривень;

- за ст. 277 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1700 /тисяча сімсот/ гривень.

Згідно зі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 /тисяча сімсот/ гривень.

Речові докази, вказані на а.с. 110-113 том 2 - залишити у ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому, прокурору та представнику потерпілого.

СУДДЯ: Корой В.Д.