Справа № 732/1382/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/117/2015
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження внесеного 25 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235, за апеляційними скаргами прокурора Городнянського району ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого 14 липня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн., штраф сплачено 13 серпня 2014 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2014 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, і йому призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

-за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_8 призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні в сумі 665, 28 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових експертиз.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду, оскільки призначене судом покарання є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Зазначає, що стан його здоров`я фактично унеможливлює, без загрози для життя, відбування ним реального покарання.

- прокурор Городнянського району ОСОБА_9 , не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 слід призначити покарання, без застосування ст. 69 КК України. Не погоджуючись з рішенням суду про застосування ст. 69 КК України зазначає, що суд, при винесенні вироку, позитивну характеристику обвинуваченого, що є даними про його особу, визнав пом`якшуючою обставиною, але не вмотивував таке рішення, як і застосування у якості пом`якшуючої обставини стан здоров`я обвинуваченого, що також є даними про його особу. Враховуючи, що обвинувачений за своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, то обставину - стан здоров`я обвинуваченого - не можна вважати пом`якшуючою обставиною. Не погоджується також і з висновком суду про визнання іншої обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - критичне ставлення до своєї діяльності, оскільки ОСОБА_8 , маючи судимість за ч. 1 ст. 309 КК України знову вчинив умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотиків. Вважає, що суд дійшов хибного висновку про те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, оскільки останній, навпаки, у ході обшуку пояснював, що в його господарстві відсутні наркотичні засоби та психотропні речовини; як на стадії досудового розслідування так і судового розгляду не вказав на джерела придбання ним психотропних речовин та не викрив осіб, які займаються їх розповсюдженням. Зазначає, що враховуючи фактичні обставини скоєного ОСОБА_8 тяжкого злочину з корисливою метою, пов`язаного із розповсюдженням особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах та зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, критичне ставлення обвинуваченого до своєї діяльності не пом`якшують та істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, як це передбачено у ст. 69 КК України,

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 , діючи умисно і протиправно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 26 квітня 2014 року, з метою подальшого збуту придбав у невстановленої особи в м. Чернігові особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - JWH-210-F, загальною вагою 0,6218 грами, яку в той же день перевіз до м. Городня, де, перебуваючи на вулиці Жовтневій біля приміщення магазину ‹‹Фора››, за попередньою домовленістю продав її ОСОБА_10 за 5000 грн.. У свою чергу, останній в якості оплати за отриману психотропну речовину 27 квітня 2014 року переказав на вказану ОСОБА_8 банківську картку 540 гривень, та в подальшому повинен був переказати ще 4460 гривень.

Отриману від ОСОБА_8 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - JWH-210-F, загальною вагою 0,6218 грами, ОСОБА_10 30 квітня 2014 року збув мешканцю м. Чернігів ОСОБА_11 (висновок експерта № 548 (х) від 30.04.2014 року особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено JWH-210-F, вагою 0,0053 грами), 30 квітня 2014 року зберігав при собі без мети збуту (висновок експерта № 549 (х) від 30 квітня 2014 року особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено JWH-210-F, вагою 0,0035 грами) та зберігав за місцем проживання в будинку за адресою АДРЕСА_2 з метою збуту (висновок експерта № 551 (х) від 07 травня 2014 року особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено JWH-210-F, вагою 0,613 грами).

Таким чином, ОСОБА_8 збув ОСОБА_10 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено JWH-210-F, загальною вагою 0,6218 грами, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 є великим розміром.

Окрім того, ОСОБА_8 , скоївши також 12 травня 2014 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

Так, 17 червня 2014 року, близько 11 год. 20 хв., під час проведення обшуку в будинку за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , на полиці під комп`ютерним столом було виявлено та вилучено два поліетиленові пакетики з подрібненою, висушеною рослинною масою зеленого кольору, яку ОСОБА_8 , діючи повторно, придбав у невстановленої особи в м. Чернігові, переніс додому і зберігав без мети збуту та яка згідно висновку експерта № 779 (х) від 17 червня 2014 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - JWH-210-F вагою 0,10818 грами та 0,08239 грами, загальною вагою 0,19057 грами, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 є великим розміром.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_12 який просив задовольнити його апеляційну скаргу та захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Городнянського району та просив її задовольнити, заперечуючи при цьому проти апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання перевезення з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, а також за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, вчинене повторно та особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений ст. 309 КК України.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, сукупність обставин провадження, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан (проживає разом з дідусем та бабусею, а також хворим дядьком, матір перебуває на заробітках в іншому місті), стан його здоров`я, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, те що він притягувався до адміністративної відповідальності, а також був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Прийняв до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням, що ОСОБА_8 в ході судового розгляду кримінального провадження надав змістовні, повні та правдиві свідчення про обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які викривають його у вчинених протиправних дій, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв розкриттю кримінальних правопорушень та з`ясуванню обставин їх вчинення, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, а тому у відповідності до положень ст. 66 КК України суд, умотивувавши своє рішення, обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також позитивну характеристику з місця проживання, критичне ставлення до своєї діяльності, а також стан здоров`я обвинуваченого і на підставі ст. 69 КК України вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити винному покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкціями ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України.

З урахуванням засад кримінального провадження, зокрема безпосередності дослідження показань, речей і документів, доводи прокурора, що обвинувачений під час досудового розслідування своєю поведінкою не сприяв розкриттю злочину є безпідставними з огляду на поведінку ОСОБА_13 під час судового провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому міру покарання необхідно призначити лише у виді реального позбавлення волі. До того ж таке покарання обране обвинуваченому в межах нижче від найнижчої межі встановленої санкціями інкримінованих статей кримінального закону, тому доводи обвинуваченого ОСОБА_14 , про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є необґрунтованими.

Остаточне покарання ОСОБА_8 , яке є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, судом визначено вірно у відповідності до вимог ст. 70 КК України. Призначене покарання колегія суддів визнає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Городнянського району ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16