Справа № 1-52 2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007
року м.Тлумач

Тлумацький
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Керничного І.С.

секретаря
Чемерис О.М.

з участю
прокурора Соф"як А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уроженця і жителя АДРЕСА_1
Івано-Франківської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, раніше не судимого, гр. України;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, уроженця м. Біла Церква Білоцерківського району
Київської області, жителя АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, раніше не судимого, гр. України

за ст. 185 ч.2
КК України, -

встановив:

Підсудні
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. вчинили крадіжку за попередньою змовою групою осіб.

Злочин було
скоєно при таких обставинах:

27.12.2006р.
біля 1 год. ночі
підсудний ОСОБА_2. за попередньою змовою із підсудним ОСОБА_1. автомашиною
марки ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 із прицепом, якою по
дорученню управляв останній, поїхали в село Тарасівка Тлумацького району, де із
подвір"я потерпілого ОСОБА_3. викрали металічну ємкість із нержавіючої
сталі від автоклава вартістю 820 грн.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину визнав повністю, суду пояснив, що
27.12.2006 року біля 1 год. ночі йому запропонував підсудний ОСОБА_2. викрасти
металічну ємкість із нержавіючої сталі від автоклава з подвір"я
потерпілого, на що він погодився. Тоді вони в двох поїхали автомашиною марки
ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 із прицепом, якою він управляв по дорученню в село
Тарасівка Тлумацького району , де із подвір"я потерпілого ОСОБА_3. викрали
металічну ємкість із нержавіючої сталі від автоклава , яку заховали в
кар"єрі біля села Ісаків Тлумацького району. На слідуючий день йому
повідомив підсудний ОСОБА_2., що металічну ємкість від автоклава розшукує
міліція, через що вони повернули викрадене потерпілому.

Щиро розкаюється
у скоєному.

Підсудний ОСОБА_2.
свою вину визнав повністю, суду пояснив, що 21.12.2006 року

він був на
подвір"ї у потерпілого ОСОБА_3. в якого бачив металічну ємкість із
нержавіючої сталі від автоклава і останній не хотів її продати.

27.12.2006 року
біля 1 год. ночі він
зустрівся із підсудним ОСОБА_1.,
якому запропонував викрасти металічну ємкість від автоклава, на що він
погодився. Тоді вони в двох поїхали автомашиною із прицепом, якою управляв
ОСОБА_1., в с Тарасівка
Тлумацького району, де із подвір"я потерпілого викрали металічну ємкість
від автоклава. На слідуючий день йому повідомив знайомий ОСОБА_4, що викрадену
металічну ємкість від автоклава розшукує міліція, а тому вони повернули
викрадене потерпілому.

Щиро розкаюється
у скоєному.

У відповідності
із ст.299 КПК України суд, визнавши за недоцільне досліджувати інші докази по
справі стосовно всіх фактичних обставин, які підсудні правильно розуміють і
ніким не оспорюються, виходячи з показів підсудних, приходить до висновку, що
вина ОСОБА_1 і ОСОБА_2. у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження в
судовому засіданні та кваліфікує їхні дії за ст.185 ч.2 КК України, оскільки
вони вчинили крадіжку за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи
покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винних, їхні позитивні характеристики із місця проживання, що до кримінальної
відповідальності притягуються вперше, щиро розкаюються у скоєному, добровільно
відшкодували завдані збитки потерпілому, останній просить їх суворо не карати.

До обставин, які
пом"якшують покарання, суд визнає щире каяття підсудних, добровільне
відшкодування завданого збитку потерпілому і останній просить їх суворо не
карати.

Обставин, які
обтяжують покарання судом не встановлено.

За наявності
наведених обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винних, виходячи з принципу, що
покарання має бути призначене необхідне і достатнє для виправлення підсудних,
суд вважає, що при призначенні покарання за ст. 185 ч.2 КК України слід перейти
на підставі ст. 69 КК України до іншого більш м"якого виду покарання не
зазначеного в санкції статті за цей злочин у вигляді громадських робіт.

Речові докази по
справі слід повернути за належністю.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 визнати винними за ст.185 ч.2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК
України призначити їм покарання по 240 (двісті сорок) годин громадських робіт
кожному.

Міру запобіжного
заходу підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити засудженим
без змін.

Речові докази по
справі - металічну ємкість із нержавіючої сталі від автоклава, яка зберігається
під розпискою в господарстві потерпілого ОСОБА_3, повернути йому за належністю.

На вирок може
бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 15 діб
з часу проголошення через Тлумацький районний суд.