Справа № 11 - 369/07 Головуючий у
1 інстанції Панасюк С.Л.
ст. 152 ч.2 КК України Доповідач Силка Г.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007
р.

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого -
судді Хлапук Л.І.

суддів Силки Г.І., Оксентюка В.Н.

з участю
прокурора Смолюка Б.С.

засудженого
ОСОБА_1.

потерпілої
ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1на вирок Ковельського міськрайонного
суду від 27 березня 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця міста Ковеля Волинської області, українця, громадянина України,
непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, визначеного місця проживання
немає, судимого:

1)
вироком Ковельського міського суду Волинської області від
10 жовтня 1988 року за ч.1 ст.140 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.
Звільнений 28 жовтня 1989 року після відбуття строку покарання;

2)
вироком Ковельського міського суду від 3 квітня 1990 року
за ч.2 ст.140 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі;

3)
вироком Ковельського міського суду від 12 вересня 1991
року за ч.2 ст.141 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі. Звільнений
3.07.1993 року по закінченню відбуття строку покарання;

4)
вироком Ковельського міського суду від 14 лютого 1996
року за ч.2 ст.142, ч.3 ст.193, 42 КК України на 8 (вісім) років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна.

Звільнений 20
березня 2002 року умовно-достроково на 1 (один) рік 3 дні;

5) вироком Ковельського міського
суду від 18 грудня 2002 року за ч.3 ст.185

КК України, ст.71 КК України на 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

Звільнений постановою Шевченківського районного суду м.Львова 31 липня 2006

року умовно-достроково на 6 місяців 19 днів; -

засудженого
за ч.2 ст.15 ч.1 ст.152 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.152 КК
України на 6 (шість) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.153 КК
України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК
України на 5 (п'ять) років позбавлення волі.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання
призначених покарань визначено ОСОБА_17 (сім) років 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за
даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком
Ковельського міського суду від 18 грудня 2002 року - 6 місяців позбавлення
волі, остаточно визначивши до відбування ОСОБА_18 (вісім) років позбавлення
волі.

Запобіжний захід
ОСОБА_1залишено тримання під вартою.

Строк
відбуття покарання засудженому постановлено рахувати з 15 грудня 2006 року.

Вироком вирішено
долю речових доказів, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим
вироком ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він 24 вересня 2006
року о 2 годині в м.Ковелі по вул.Володимирській, неподалік бару «Золотий шар»,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, з метою зґвалтування ОСОБА_2. проти
її волі схопив на руки і поніс у темне і безлюдне місце. Після того як
потерпіла почала вириватися і плакати підсудний поставив її на землю і насильно
закриваючи їй рот рукою, завів за кущі поблизу Ковельського
промислово-економічнго коледжу та погрожуючи застосуванням фізичного насильства
примусив зняти одяг і штовхнувши на кущі, від чого ОСОБА_2 отримала легкі
тілесні ушкодження, намагався зґвалтувати останню, однак злочин не довів до
кінця з причин, які не залежать від його волі.

Продовжуючи
свої злочинні дії ОСОБА_1., погрожуючи застосуванням фізичного насильства до
ОСОБА_2., задовольнив з нею свою статеву пристрасть неприродним способом, а
потім повторно зґвалтував потерпілу.

Після
цього ОСОБА_1., погрожуючи застосувати фізичне насильство до ОСОБА_2., яке не є
небезпечним для її життя і здоров'я повторно, відкрито викрав у останньої
золотий ланцюжок варт. 934 грн. 80 коп., золотий браслет варт. 501 грн. 60
коп., каблучку у вигляді листочка варт. 249 грн. 20 коп., каблучку у вигляді
сердечка варт. 481 грн. 20 коп. та гроші в сумі 330 грн., а всього майна на
загальну суму 2496 грн. 80 коп.

Засуджений ОСОБА_1. в апеляції і доповненні до неї вказує, що він
засуджений необгрунтовано за відсутності прямих доказів його винності у
вчинених злочинах, неправильну оцінку доказів, однобічність та неповноту
дослідження обставин справи. Посилається на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, а також на істотні порушення процесуального закону
на досудовому і судовому слідстві, у зв'язку з чим просить вирок скасувати.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в
якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, пояснення
засудженого, який просить перекваліфікувати його дії на ст.154 КК України,
потерпілу ОСОБА_2., яка
просить залишити вирок суду без зміни, міркування прокурора про залишення
апеляції без задовольнення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів не
вбачає підстав для її задовольнення.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованих злочинів відповідає
доказам зібраним по справі, яким суд дав належну оцінку.

Посилання
засудженого в апеляції на наявність протиріч, які не усунуті судом, на
неповноту і однобічність дослідження доказів, а також на невідповідність
висновків суду у вироку фактичним обставинам справи, є непереконливими і
об'єктивно спростовуються сукупністю наявних доказів.

Про час,
місце і обставини скоєння засудженим щодо неї замаху на зґвалтування із
застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, насильницького
задоволення статевої пристрасті неприродним способом, повторного зґвалтування
та повторного відкритого викрадення майна дала показання потерпіла ОСОБА_2.

Свої
показання щодо зазначених обставин скоєння злочинів ОСОБА_1., ОСОБА_2.
підтвердила на очній ставці із останнім (а.с 42-43).

Із
показань свідка ОСОБА_3. вбачається, що 24 вересня 2006 року у барі «Золотий
шар» в м.Ковелі вона та ОСОБА_2. познайомилися з хлопцями, в тому числі і з
ОСОБА_1. Останній у її присутності вживав спиртні напої. Після закриття бару
вона, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. стояли на вулиці поблизу бару.

Підсудний
взяв на руки ОСОБА_2. і поніс за бар. Через деякий час потерпіла повернулась
босоніж плачучи і розповіла, що ОСОБА_1. зґвалтував її і відібрав золоті
вироби. Відразу ж звернулась з заявою в міліцію.

Об'єктивність
показань потерпілої та свідка ОСОБА_3. стверджується показаннями свідка
ОСОБА_4., який підтвердив, що ОСОБА_2. прибігла до автомобіля босоніж, була
налякана, плакала, з її губи чи носа йшла кров. Повідомила, що її зґвалтували і
пограбували. Відразу ж поїхали в міліцію.

З
протоколу огляду місця події видно, що неподалік стадіону Ковельського
промислово-економічного коледжу за парканом виявлено босоніжок потерпілої
(а.с.11-13). Як підтвердила ОСОБА_2., саме в цьому місці вона загубила
босоніжок втікаючи від підсудного.

Про застосування фізичного насильства до потерпілої крім показань останньої
стверджується висновком судово-медичної експертизи з якої видно, що у ОСОБА_2.,
виявлені легкі тілесні ушкодження у виді саден зовнішнього кута обох повік
лівого ока, червоної кайми верхньої губи справа, які утворились від дії тупих,
твердих предметів, в час та при обставинах вказаних у постанові про призначення
експертизи (а.с. 34).

З
висновку судово-імунологічної експертизи вбачається, що сім'яна рідина,
виявлена в тампоні з вмістом піхви потерпілої, може походити від ОСОБА_1.

Судом
вірно зазначено у вироку і те, що погрозу застосування фізичного насильства
висловлену підсудним, потерпіла розцінювала як реальну небезпеку для її життя і
здоров'я, виходячи з обстановки, яка склалась, а саме: безлюдне, темне місце,
нічний час, фізична перевага підсудного над нею, наявність в ОСОБА_1.
судимостей, про що останній повідомив ОСОБА_2. Саме це зумовило відсутність
активного опору потерпілої підсудному.

З
протоколу виїмки вбачається, що ОСОБА_1. добровільно видав два золоті ланцюжки
та дві золоті каблучки (а.с. 52).

Як
показала потерпіла ОСОБА_2.,
зазначені золоті вироби, які були вилучені у підсудного належать їй і
ОСОБА_1. після вчиненого зґвалтування, погрожуючи застосуванням насильства,
відкрито заволодів ними.

Про
обставини перебування ОСОБА_1. з потерпілою ОСОБА_2. цісля закінчення танців у
нічний час неподалік бару «Золотий шар» в м.Ковелі підтвердили свідки ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., ОСОБА_7. Даний факт не заперечує і сам підсудний.

Суд
обгрунтовано вказав у вироку, що ОСОБА_2. на протязі досудового і судового
слідства давала послідовні і незмінні показання, які відповідають встановленим
обставинам справи та іншим доказам, а відмінності в її показаннях, на які
вказує ОСОБА_1. є неістотними. Отже немає підстав вважати, що потерпіла
обумовила засудженого у злочинах проти неї.

Є
безпідставними посилання ОСОБА_1. в апеляції, що суд не взяв до уваги показань
свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7. Як видно з показань даних свідків, вони не
бачили, як підсудний взяв на руки потерпілу, так як вони не спостерігали за
ними постійно і через деякий час пішли додому.

Тому суд
вірно зазначив у вироку, що показання зазначених свідків не спростовують
показань потерпілої та свідка ОСОБА_3.

Встановлені
судом конкретні обставини справи спростовують твердження ОСОБА_1. в апеляції
про непричетність його до інкримінованих злочинів та те, що потерпіла
добровільно вступила з ним у статеві стосунки.

Немає
також підстав вважати обгрунтованим доводи апеляції про те, що досудове та
судове слідство проводилось з порушенням чинного законодавства. Справа
розглянута повно і всебічно з дотриманням вимог чинного
кримінально-процесуального закону. Порушень законодавства, які б істотно
вплинули на правильність прийнятого рішення у справі не виявлено.

Сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що саме
ОСОБА_1. із застосуванням фізичного насильства і погрози його застосування
намагався зґвалтувати ОСОБА_2. однак з фізіологічних причин не довів свій
злочин до кінця, тобто з причин, що не залежать від його волі, після чого
вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, потім
повторно зґвалтував потерпілу та застосовуючи погрози, які не є небезпечними
для життя і здоров'я останньої відкрито заволодів її золотими виробами і
грошима.

Отже
обставин, які б ставили під сумнів достовірність зібраних у справі доказів чи
правильність висновків суду про винність ОСОБА_1. у злочинах, за які його
засуджено, не встановлено.

Дії
ОСОБА_1. за ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.186 КК України
кваліфіковано правильно, а призначене йому покарання відповідає характеру і
ступеню суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, даним про його особу.

Підстав
для перекваліфікації його дій чи скасування вироку або пом'якшення покарання
колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок Ковельського
міськрайонного суду від 27 березня 2007 року щодо нього без - зміни.