У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Жука В.Г.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому
засіданні 8 лютого 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області
Кузьменка А. на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 13
червня 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

неодноразово судимого, останнього разу -

24 квітня 2000 року за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК
України

на чотири роки позбавлення волі, 27 липня 2001 року

звільненого від відбування покарання на підставі

п. “б” ст. 3 Закону України “Про амністію”

від 5 липня 2001 року,

за ч. 1 ст. 289 КК
України на чотири роки п'ять місяців 7 днів позбавлення волі.

Суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 1 січня 2002 року у стані
сп'яніння незаконно заволодів автомобілем ОСОБА_2 “ВАЗ-21011” д/н НОМЕР_1, який знаходився біля кафе “Аннушка” по вул.
Херсонській у с. Посад-Покровське Білозерського району.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок, а
справу - направити на новий судовий розгляд. Вважає, що суд призначив
засудженому м'яке покарання, при цьому порушив вимоги ст. 73 КК України. Крім
того, суд дав неправильну юридичну оцінку злочинним діям ОСОБА_1 , оскільки
останній вчинив злочин повторно. Звертає увагу на те, що судом були допущені
істотні порушення кримінально-процесуального закону, порушені права
потерпілого.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, яка
підтримала касаційне подання і просила скасувати вирок, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що підстав для його задоволення немає.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, матеріалами
справи доведена

Сам засуджений під час допитів на досудовому слідстві і в суді визнавав
свою вину і детально розповідав, де, коли і за яких обставин він заволодів
автомобілем ОСОБА_2

Виходячи з цього та беручи до уваги, що учасники судового розгляду, у тому
числі засуджений ОСОБА_1, не оспорювали доказів стосовно фактичних обставин
справи та правильно розуміли зміст цих обставин, і переконавшись у
добровільності й істинності їхніх позицій, місцевий суд, роз'яснивши їм суть
положень ст. 299 КПК України, розглянув справу за цією процедурою.

Рішення суду про кваліфікацію злочинних дій засудженого за ч. 1 ст. 289 КК
України, з урахуванням зміни прокурором обвинувачення в суді, є правильним і в
колегії суддів сумніву не викликає.

Що стосується покарання ОСОБА_1 , то воно призначене винуватому у межах
санкції ч. 1 ст. 289 КК України, з урахуванням тривалості часу, який пройшов з
моменту вчинення злочину, і, на думку колегії суддів, не суперечить положенням
чинного законодавства.

Будь-яких даних про порушення судом норм матеріального або процесуального
закону, які були б підставою для зміни чи скасування судових рішень, колегією
суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання залишити без задоволення, а вирок Білозерського районного
суду Херсонської області від 13 червня 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Заголдний В.В. Редька
А.І.
Жук В.Г.