справа № 1-1058/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 3
грудня 2007 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області під головуванням:

судді- Сівчука А.Є.

за участю секретаря - Голепі
З.Т.

прокурора - Лопохи В.В.

потерпілого- ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки с Пєтушки Вольєнського району Володимирської області РФ, росіянки, гр. України, тимчасово не працюючої, не
одруженої, мешканки АДРЕСА_1, раніше не судимої,

- за ст. 122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ

Підсудна ОСОБА_2, 29.09.2007 року близько
18.00 год., перебуваючи в с Зміїнець Луцького району, на подвір"ї
домогосподарства ОСОБА_1, під час конфлікту, на грунті особистих неприязних
відносин, з метою захисту свого співмешканця ОСОБА_3, піднявши з землі
дерев"яну дошку, нанесла нею декілька ударів по тулубу потерпілого
ОСОБА_1, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому правої
ліктевої кістки в нижній третині без зміщення. Згідно висновку експерта НОМЕР_1
від 8.10.2007 року тілесне ушкодження у вигляді перелому правої ліктевої кістки
в нижній третині без зміщення за ступенем тяжкості відноситься до тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою довготривалого розладу
здоров"я.

Допитана в судовому
засіданні підсудна ОСОБА_2 вину у інкримінованому злочині визнала повністю та
суду пояснила, що 29.09.2007 року, близько 14.00 год. вона разом із своїм
співмешканцем ОСОБА_3 пішли у с.Зміїнець Луцького району до ОСОБА_1, який був
чоловіком її сестри, щоб допомогти збирати картоплю. Після 17.00 год., коли вони завершили роботи, всі сіли вечеряти, спиртних
напоїв вона не вживала. Між ОСОБА_1 та її сестрою виник конАлікт. після чого
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вийшли на вулицю, спочатку вони лише нецензурно лаялись, а
потім між ними виникла бійка, вона намагалась захистити свого співмешканця,
схопила з землі дошку та вдарила нею потерпілого ОСОБА_1 декілька разів. Після
чого бійка припинилась і вони пішли додому. В той же день потерпілий звернувся
до лікарні і йому наклали гіпс, оскільки у нього була поламана рука. У
вчиненому щиро розкаюється. Просить суд суворо її не карати.

Крім повного визнання вини підсудною ОСОБА_2 її вина у вчиненому повністю
підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами,
фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового розгляду, а саме:

- показами, даними в
судовому засіданні потерпілим ОСОБА_1 О.С. про те, що 29.09.2007 року вони
разом з сім"єю збирали на полі картоплю, серед родичів були і ОСОБА_2.
/сестра його дружини/ разом із своїм співмешканцем - ОСОБА_3 Близько 17.00 год. вони закінчили роботу та сіли вечеряти, вживали спиртні
напої. В процесі розмови між ним, його
дружиною та Подрятовим виник конфлікт, він разом з останнім вийшли на вулицю,
спочатку лише сварились, а потім почалась бійка. Під час бійка до них підбігла
підсудна, у її руках була дерев"яна дошка, і нею вона вдарила його по
тілу. Один з ударів прийшовся у руку,
він відчув різкий біль. Потім конфлікт закінчився, він вирішив поїхати у
лікарню, оскільки у нього дуже боліла рука, у лікарні йому повідомили, що рука
поламана та наклали гіпс. Будь-яких претензій до підсудної він не має, просить
суд суворо її не карати.

- висновком експерта НОМЕР_1 від 8.10.2007
року, згідно якого потерпілому ОСОБА_1 спричинено тілесне
ушкодження у вигляді перелому правої ліктевої
кістки в нижній третині без зміщення за
ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості, за ознакою довготривалого розладу
здоров"я /а.с.18-19/ та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 299 КПК
України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом
постановлено не досліджувати інші докази по справі, оскільки вони не оспорюються
учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та
досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведено вину підсудної ОСОБА_2 у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України.

Таким чином, суд вважає, що
підсудна ОСОБА_2 своїми умисними діями, спрямованими на умисне заподіяння
середньої тяжкості тілесних ушкоджень вчинила злочин передбачений ст. 122 ч. 1
КК України.

При обранні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі обставини справи та дані про особу
підсудної.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудної суд не вбачає. До обставин, що пом"якшують покарання
підсудної суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи те, що підсудна
ОСОБА_2 вперше притягається до кримінальної
відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому, по місцю проживання
характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, потерпілий
будь-яких претензій до неї не має, просить суд суворо її не карати, тому суд
приходить до висновку, що перевиховання та виправлення підсудної можливе без
ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ

ОСОБА_2 визнати винною у
вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити покарання
- 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1
/один/ рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки:

·
не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і навчання;

·
періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженій
ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути
подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.