Провадження № 1-кп/727/345/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці у складі:

головуючого судді
Чебан В.М.

при секретарі
Гуштик В.

за участю прокурора
Кукурудзяк В.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернівці
матеріали кримінального провадження
за обвинувальним актам щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не
працюючого, раніше не судимого,-

за підозрою у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1
приблизно на початку грудня 2012 року,
близько 22 год. 00 хв., вступивши в
попередню злочинну змову з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, діючи умисно, протиправно, з
корисливих спонукань, маючи на меті
таємне викрадення чужого майна, через
огорожу проникли на територію
недобудованого готельного комплексу,
що по АДРЕСА_2, через відчинене вікно
першого поверху заднього двору,
проникли в середину приміщення
готельною комплексу, звідки таємно
викрали металеві конструкції до
пасажирського ліфту, а саме - металеві
швелера, 4 штуки малих, вартістю 1000 грн.,
та 6 штук великих, вартістю 2500 грн.,
металеві кутники в кількості 5 штук,
вартістю 1500 грн., а також металевий
вантаж в кількості 6 штук, вартістю 500
грн. Після здійснення крадіжки,
транспортували викрадене ними майно до
пункту прийому металобрухту, що по
вул. Хотинській, 11 в м. Чернівці,
де його здали за 1000 грн., а виручені
кошти розподілили між собою, чим
спричинили ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6
матеріальну шкоду на загальну суму 5500
грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, у
середині грудня 2012 року близько 22 год.
00 хв., ОСОБА_1, вступивши в попередню
злочинну змову з ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
діючи умисно, повторно, протиправно, з
корисливих спонукань, маючи на меті
таємне викрадення чужого майна, через
огорожу проникли на територію
недобудованого готельного комплексу,
що по АДРЕСА_2, через відчинене вікно
першого поверху заднього двору
проникли в середину приміщення
готельного комплексу, звідки таємно
викрали кабель до пасажирського ліфту,
а саме два великих мотки (бобіни)
чорного багатожильного
високовольтного кабелю, вартістю 6000
грн., та три упаковки двохжильного
кабелю білого кольору до всієї
конструкції ліфту, вартістю 5000 грн.
Після здійсненню крадіжки,
транспортували викрадене ними майно до
пункту прийому металобрухту, що по вул.
Прутській, 6, в м. Чернівці, де його здали
за 800 грн., а виручені кошти
розподілили між собою, чим спричинили
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальну
шкоду на загальну суму 11 000 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, в
кінці грудня 2012 року, близько 21 год. 00
хв. ОСОБА_1, вступивши в попередню
злочинну змову з ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
діючи умисно, повторно, протиправно, з
корисливих спонукань, маючи на меті
таємне викрадення чужого майна, через
огорожу проникли на територію
недобудованого готельного комплексу,
що по АДРЕСА_2, через відчинене вікно
першого поверху заднього двору
проникли в середину приміщення
готельного комплексу, звідки таємно
викрали металеві конструкції до
пасажирського ліфту, а саме металеві
швелера, 4 великих, вартістю 4000 грн., і 8
малих, вартістю 1000 грн., набір металевих
рейок в кількості 20 шт., вартістю 2000
грн., та металеву раму до ліфту вартістю
20 000 грн. Після здійснення крадіжки,
транспортували викрадене ними майно до
пункту прийому металобрухту, що по вул.
Хотинській, 11, в м. Чернівці, де його
здали за 500 грн., а виручені кошти
розподілили між собою, чим спричинили
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальну
шкоду на загальну суму 27 000 грн.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в
пред'явленому йому обвинуваченні
визнав повністю та пояснив, що його
знайомі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
середині грудня 2012 року
запропонували йому здійснити крадіжку
металобрухту з недобудованого
готельного комплексу по АДРЕСА_2, на що
ОСОБА_1 погодився. Проникли вони на
територію готельного комплексу через
отвір в заборі, а в приміщення
готельного комплексу через заднє
вікно першого поверху, яке було не
зачинене. В середині вони побачили
шпалери металеві 10 шт., металеві
вуголки, які вони викрали, та в
подальшому здали в пункт прийому
металобрухту по вул. Хотинській, за 1000
грн. Виручені кошти в подальшому
поділили між собою. Через 10 днів вони
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знову
повернулися в готельний комплекс для
того щоб знову звідти щось викрасти.
Вдруге вони викрали мотки з дротом
кольорового металу, а саме два великих
мотки чорного кольору, один восьми
жильний і один п'ятижильний, та білого
кольору три упаковки, два жильні
невеликі мотки. Дані мотки вони в
подальшому здали в пункті прийому
металобрухту по вул. Гагаріна, м.
Чернівці за 800 грн., які поділили між
собою. Пізніше в кінці грудня 2012 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викрали з
недобудованого готельного комплексу
по АДРЕСА_2 металеву конструкцію,
схожу на рамку від дверей, яку здали на
металобрухт в пункт прийому
металобрухту по вул. Хотинській, за 500
грн., У скоєному щиро розкаюється та
просив суворо його не карати, і не
позбавляти волі.

Показання ОСОБА_1 відповідають
фактичним обставинам обвинувачення і
учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК
України суд, за згодою всіх учасників
судового розгляду, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються. При цьому судом з'ясовано,
чи правильно учасники судового
розгляду розуміють зміст цих обставин,
чи добровільною та істинною є їх
позиція, а також їм роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини
в апеляційному порядку.

ОСОБА_1 погодився на скорочений
порядок судового слідства, без
дослідження будь-яких доказів, крім
його особистого допиту та вивчення
матеріалів кримінального провадження,
які характеризують його як особу,
пояснивши, що рішення його добровільне
і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК
України йому зрозумілі.

З'ясувавши думку учасників
судового провадження про те, які докази
треба дослідити та порядок їх
дослідження, визнавши недоцільним
дослідження доказів стосовно
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, враховуючи, що учасниками
судового провадження не оспорюються
доведеність вини обвинуваченого та
кваліфікація його дій, з'ясувавши
правильне розуміння обвинуваченим та
іншими учасниками кримінального
провадження змісту цих обставин, за
відсутності сумнівів у добровільності
та істинності їх позиції, роз'яснивши
їм, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи в
апеляційному порядку, суд вважає, що
дії ОСОБА_1 органами досудового
розслідування за ч.3 ст.185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна ( крадіжка), вчинена повторно,
за попередньою змовою групою осіб,
поєднана з проникненням в інше
приміщення, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах,
оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що
винуватість обвинуваченого у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення в судовому засіданні
доведена повністю і зібраних доказів
достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_1, у
відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний
обвинуваченим злочин відповідно до ст.
12 КК України належить до категорії
тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу
обвинуваченого встановлено, що він є
особою раніше не судимою ( т. 2 а.с. 241),
на обліку в психіатричній лікарні не
перебуває ( т.2 а.с. 243), позитивно
характеризується по місцю проживання (
т. 2 а.с. 242).

Обставиною, що пом'якшує
покарання обвинуваченого, згідно ст. 66
КК України, суд визнає його щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65
КК України особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК
України покарання має на меті не
тільки кару, а й виправлення
засуджених.

Таким чином, враховуючи той факт, що
обвинувачений повністю визнав свою
вину, щиро розкаявся у вчиненому,
позитивно характеризується по місцю
свого проживання, раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався, а також враховуючи його
молодий вік, суд вважає, що
виправлення та перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_1 можливо без
реального відбування покарання і до
нього доцільно застосувати вимоги
ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання
буде справедливим, необхідним і
достатнім для виправлення ОСОБА_1 та
запобігання вчинення ним нових
злочинів.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374
КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та
призначити йому покарання за даною
статтею у вигляді трьох років
позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
ОСОБА_1 звільнити від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, якщо він протягом двох
років не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього судом
обов'язки, зокрема: буде періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції, не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області протягом 30
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

Вирок суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Суддя Чебан В.М.