№ 207/2927/14-к
№ 1-кп/207/36/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3 ,

захисника : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000897 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, навчається ДПЛ№ 26 м. Дніпродзержинськ, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_1 , за частиною 3 статті 185, ч. 1 ст. 304 КК України 2001 року;

М А Л И Ш Е В ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, навчається в СЗШ № 37, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_2 , за частиною 3 статті 185 КК України 2001 року

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 28 травня 2014 року в період часу з 09.30 годин по 10.30 годин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з неповнолітнім ОСОБА_8 ,1999 р.н., прийшли до квартири АДРЕСА_4 , де, реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_9 , за допомогою наявного у них ключа, відкрили вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , після чого проникли до вищевказаної квартири, де діючи погоджено, таємно із корисливих мотивів викрали майно потерпілої ОСОБА_10 , а саме:

· ноутбук «LenovoG580» та зарядний пристрій до нього, загальною вартістю 2 500 грн., чим завдали потерпілий матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Заволодівши викраденим ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_7 , 28 травня 2014 року, приблизно в 09.15 годин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_11 , 1999 р. н. є неповнолітнім, шляхом умовлянь та переконання в доцільності та вигідності, безкарності втягнув останнього в злочину діяльність, тобто в скоєння таємного викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненого групою осіб, поєднаного з проникненням в житло, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

На підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у скоєному злочині надані до суду їх особисті пояснення у якості обвинувачених та матеріали кримінальної справи.

У судових засіданнях ОСОБА_7 свою вину визнавав повністю і пояснив, що в кінці травня 2014 року, в період часу з 09.30 годин по 10.30 годин, він домовився з ОСОБА_8 та прийшли до квартири АДРЕСА_4 . За допомогою ключа відкрили вхідні двері квартири АДРЕСА_4 та викрали з квартири ноутбук «LenovoG580» та зарядний пристрій до нього. По ч. 1 ст. 304 КК України ОСОБА_7 також свою вину визнав повністю.
У судових засіданнях ОСОБА_9 свою вину визнавав повністю і пояснив, що кінці травня 2014 року, в період часу з 09.30 годин по 10.30 годин, він разом з ОСОБА_7 прийшли до квартири АДРЕСА_4 . За допомогою ключа відкрили вхідні двері квартири АДРЕСА_4 та викрали з квартири ноутбук «LenovoG580» та зарядний пристрій до нього.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 3, ст. 304 ч. 1 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, вважає за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому вважає можливим обмежитися допитом підсудного, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 3 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, вважає за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому вважає можливим обмежитися допитом підсудного, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 частиною 3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло та передбачене статтею 304 частиною 1 КК України, тобто втягнені неповнолітніх у злочинну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 частиною 3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 офіційно не працюють, позитивно характеризуються, їх щире каяття у вчиненні злочину, відшкодували завдану потерпілому шкоду, по справі не наступило тяжких наслідків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , в ході судового розгляду справи не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 , в ході судового розгляду справи не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд враховує визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, а також думки прокурора і захисників щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_13 у виді позбавлення волі. Разом з тим суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 статтю 75 та п. 2, 3 частини 1 статті 76 КК України.

Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Д Ь Я Ч Е Н К ОСОБА_14 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 304 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі:

· за частиною 3 статті 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

· за частиною 1 статті 304 КК України 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
·
Згідно частини 1 статті 70 КК України покарання Д Ь Я Ч Е Н К ОСОБА_15 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року Д Ь Я Ч Е Н К ОСОБА_14 від відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого Д Ь Я Ч Е Н К ОСОБА_14 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу у відношенні Д Ь Я Ч Е Н К ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.

М А Л И Ш Е В ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) років позбавлення волі.

Згідно статей 75 та 104 КК України 2001 року М А Л И Ш Е В ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого М А Л И Ш Е В ОСОБА_6 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу у відношенні М А Л И Ш Е В ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_16