В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю прокурора - Шевченка
В.О.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду м. Біла Церква
обвинувальний акт та угоду про
примирення від 28.09. 2013 р. у
кримінальному провадженні внесеному
в Єдиний реєстр досудових розслідувань
за №0005014 від 08.08.2013 р. стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Біла
Церква Київської області, українця,
громадянина України, з середньою
технічною освітою, не одруженого, не
працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 раніше не судимого,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,-

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1
КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 відповідно до обвинувального
акта обвинувачується в тому, що у
березні 2013 р., перебуваючи в належному
йому гаражі поруч з АДРЕСА_1 в м. Біла
Церква, який за усною домовленістю
передав в оренду ОСОБА_1 з метою
незаконного збагачення за рахунок
чужого майна, таємно від оточуючих,
скориставшись тим, що за ним ніхто н
спостерігає, вчинив крадіжку
велосипеда марки «Україна» вартістю 800
грн. та дитячого велосипеда марки
«Маквін» вартістю 750 грн., які в
подальшому продав, заподіявши
потерпілому ОСОБА_1 матеріальний
збиток на загальну суму 1550 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2
кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як
таємне викрадення чужого майна (
крадіжка).

У підготовчому судовому засіданні
учасниками кримінального провадження
№0005014 від 08.08.2013 р. суду надано
угоду про примирення, укладену 28.09.2013
р. між потерпілим ОСОБА_1 та
обвинуваченим ОСОБА_2

Відповідно до умов вищезазначеної
угоди потерпілий та обвинувачений за
спільною ініціативою та обопільною
згодою у відповідності до вимог
ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану
угоду про примирення, в якій виклали
формулювання обвинувачення та його
правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК
України, яка ніким не оспорюється,
зазначили істотні обставини для даного
кримінального провадження,
відсутність цивільного позову, а також
узгодили покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 у виді 80 (вісімдесяти) годин
громадських робіт.

Також у даній угоді зазначені
роз'яснені потерпілому та
обвинуваченому наслідки укладення та
затвердження угоди, наслідки її
невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її
відповідність вимогам чинного КПК
України, суд прийшов до висновку, що
зазначена угода в повному обсязі
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки вона містить
всі необхідні реквізити, визначені ст.
471 КПК України, зокрема найменування
сторін, формулювання обвинувачення та
його правову кваліфікацію із
зазначенням частини статті закону
України про кримінальну
відповідальність, істотні для
відповідного кримінального
провадження обставини, розмір шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, узгоджене покарання
та згода сторін на призначення
покарання, наслідки укладення та
затвердження угоди, передбачені ст. 473
цього Кодексу, наслідки невиконання
дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні
обвинувачений і потерпілий
підтвердили суду, що угода про
примирення між ними укладена
добровільно, не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти
затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення,
заслухавши доводи сторін, суд вважає,
що укладена між потерпілим та
обвинуваченим угода відповідає
вимогам КПК України, дії
обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст. 185 КК
України кваліфіковані правильно, умови
угоди не суперечать інтересам
суспільства і не порушують права,
свободи чи інтереси сторін чи інших
осіб, сторони примирилися добровільно,
обвинувачений може виконати взяті на
себе за угодою зобов'язання, фактичні
підстави для визнання винуватості
наявні, узгоджена міра покарання
відповідає загальним засадам
призначення покарання, визначених ст. 65
КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що укладена між потерпілим
ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 угода
про примирення підлягає затвердженню.

Речовий доказ: дитячий самокат, який
передано на зберігання потерпілому
ОСОБА_1, необхідно залишити останньому
по-приналежності.

Судові витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 28 вересня 2013
р., укладену у кримінальному
провадженні, внесеному в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за №0005014
від 08.08.2013 р. між потерпілим ОСОБА_1 та
обвинуваченим ОСОБА_2 - затвердити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та
призначити йому покарання у виді 80
(вісімдесяти) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання рахувати з
часу початку виконання громадських
робіт.

Речовий доказ: дитячий самокат -
залишити по-приналежності потерпілому
ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області протягом 30
(тридцяти) днів з моменту проголошення
з підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя:
Н. В. Бобкова