Справа № 1-п-197/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2011 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сировєтнік Т.І.

при секретарі Махлай К.М.

з участю прокурора Столяра Д.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст.148-2 КК України з постановою старшого слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області Свіренка В.О. про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи у зв*язку з закінченням строків давності,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови ст.. слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області Свіренка В.О.,в період часу з 02.05.1995 року по 03.09.1995 року директор ВЕПКП «ОСФ» ОСОБА_1, займаючись торгово-посередницькою діяльністю, ухилився від сплати податку в сумі 965160000 карбованців. За даним фактом 30.07.1996 року слідчим МСО СВ УМВС Полтавської області була порушена кримінальна справа за ознаками ч.2 ст.148-2 КК України в редакції 1960 року, яка постановою слідчого від 26.12.2010 року була перекваліфікована на ч.2 ст.212 КК України в редакції 2001 року.

Постановою ст. слідчого МСО СВ УМВС в Полтавській області від 10.08.1996 року обвинувачений ОСОБА_1 був оголошений в розшук, і кримінальна справа була призупинена на підставі ч.1 ст. 206 КПК України

В постанові слідчий ставить питання про закриття судом даної кримінальної справи у зв*язку з закінченням строків давності відповідно до ст..49 КК України, оскільки даний злочин, передбачений ч.2 ст.212 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Суд, заслухавши думку прокурора, який підтримав постанову слідчого, дослідивши зібрані матеріали справи, вважає, що постанова не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Якщо органи дізнання або досудового слідства зазначені обставини не встановили, а суд при попередньому чи судовому розгляді справи не може усунути допущену ними неповноту або неправильність, справу необхідно направити на додаткове розслідування з дотриманням вимог ст. 246 або ст. 281 КПК.

Як встановлено в судовому засіданні з матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст.212 КК України,крім порушеної відносно ОСОБА_1 справи за ч.2 ст.148-2 КК України в редакції 1960 року, постановою начальника СВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 12.03.1999 року відносно ОСОБА_1 була порушена ще одна кримінальна справа за ознаками ст..86-1 КК України в редакції 1960 року. Згідно матеріалів кримінальної справи 6.10.1995 року ГПМН «Дружба», що знаходиться в м. Львові по вул.. Лепинського 12, відповідно до договорів перерахувало на адресу ВПКФ «ОСФ», що знаходиться в м. Кременчуці по вул. Красінв,29/2, директором якого є ОСОБА_1, грошові кошти в сумі 76002 грн. за поставку бензину марки А-76 та дизпалива. Але ОСОБА_1 привласнив направлені на адресу його підприємства гроші в сумі 49066,82 грн., не направивши відповідно до укладених договорів бензин марки А-76 та дизпаливо в адресу ГПМН «Дружба». 5.04.1999 року дана кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст..86-1 КК України була об*єднана в порядку ст..26 КПК України з кримінальною справою відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.148-2 КК України в редакції 1960 року, і 3.06.1999 року об*єднана кримінальна справа призупинена провадженням у зв*язку з розшуком обвинуваченого.

Вирішуючи питання про направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 в суд для прийняття рішення про закриття справи у зв*язку з закінченням строків давності, слідчим не було вказано в описовій частині своєї постанови про притягнення ОСОБА_1 одноразово по цій же кримінальній справі до кримінальної відповідальності за ст.86-1 КК України, не наведені докази, які підтверджують винність обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому злочинів. В цій частині обвинувачення слідчим провадження не виділялося, не вирішувалося питання в ході проведеного попереднього слідства про закриття справи за даним обвинуваченням по іншим підставам. В мотивувальній частині постанови також відсутні доводи та мотиви закриття справи в цій частині обвинувачення за ст..86-1 КК України у зв*язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В постановляючій частині постанови, слідчий просить суд закрити провадження по кримінальній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.191 КК України у зв*язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за даним обвинуваченням, але в матеріалах кримінальної справи відсутні дані про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за таким обвинуваченням, або про перекваліфікацію його дій зі ст.86-1 КК України в редакції 1960 року на дану кваліфікацію за ч.2 ст.191 КК України в редакції 2001 року.

При таких обставинах, суд вважає, що підстав для закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212 КК України за постановою старшого слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області Свіренка В.О. про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи у зв*язку з закінченням строків давності, не має, тому дана постанова з матеріалами кримінальної справи підлягають поверненню прокурору м. Кременчука для проведення додаткового розслідування.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.11-1,281 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову старшого слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області Свіренка В.О. про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст.212 КК України до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи у зв*язку з закінченням строків давності, залишити без задоволення.

Повернути постанову старшого слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області Свіренка В.О. про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст.148-2 КК України до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи у зв*язку з закінченням строків давності, та матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.86-1 КК України в редакції 1960 року, ч.2 ст.212 КК України в редакції 2001 року прокурору м. Кременчука для проведення додаткового розслідування.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 7 діб через Автозаводський райсуд м. Кременчука .

СУДДЯ: