Справа № 752/2727/15-к
Провадження №: 1-кп/752/491/15

У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
24.04.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0010601 по обвинуваченню ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

до Голосіївського районного суду м. Києва з прокуратури Голосіївського району міста Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених за ч. 2 ст. 187 КК України.

В судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_8 . Про дату та час розгляду був повідомлений належним чином. Сторони кримінального провадження вважали можливим провести підготовче судове засідання за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 вважала обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України та просила призначити справу до судового розгляду.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого і конкретного формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до положень закону та норм міжнародного права. Так, в даному обвинувальному акті в описовій частині та у викладі фактичних обставин зазначено, що обвинувачені, із застосуванням насильства та погрозою застосування ножа, здійснили розбійний напад на потерпілого. При цьому не вказано характер такого насильства та погрози, зокрема, чи були вони небезпечні в момент заподіяння. Крім того, при формулюванні кваліфікації дій обвинувачених взагалі відсутні дані щодо застосування ними насильства до потерпілого. Вказана неконкретність є істотним порушення вимог закону, зокрема права на захист обвинувачених, і позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в :

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0010601 по обвинуваченню ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - повернути старшому прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1