Провадження: 1-кп/484/79/15
Справа: 484/728/15-к
Ухвала
Іменем України
05.03.2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 1998 року народження, працює ФОП « ОСОБА_3 », проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 , рашіне не судимий
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України
за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
26 лютого 2015 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України разом з угодою про визнання винуватості від 26.02.2015 року, укладеної між прокурором Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
За умовами угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість, сторонами угоди узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст.366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, з урахуванням щирого каяття, активного сприянню розкриттю злочину, позитивної характеристики з місця проживання, відсутності судимості, відсутності тяжких наслідків та скоєння злочину невеликої тяжкості - у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., із застосуванням ст..69 КК України в частині додаткового покарання про позбавлення права займатись певною діяльністю пов`язаною з організаційно-розпорядчими функціями.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дослідивши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, та/або закону, зокрема щодо узгодженого покарання, наявності підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що умови угоди не відповідають вимогам закону.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Приймаючи рішення про застосування вимог ст. 69 КК України при укладанні угоди та погодження на призначення покарання підозрюваному, сторони в угоді взагалі не навели мотивів, через які підозрюваному ОСОБА_3 можливо бути призначено покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.366 КК України, тобто у виді штрафу, враховуючи відсутність матеріалів які б засвідчили наявність даних про обставини, що відповідно до ст. 66 КК України могли би пом`якшити покарання.
В п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертається увага судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
В п.8 тієї ж Постанови зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин може мати місце лише за наявності декількох ( не менш двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинення злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
В угоді про визнання винуватості в якості обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину зазначено: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика з місця проживання, відсутності судимості, відсутності тяжких наслідків та скоєння злочину невеликої тяжкості.
Відповідно до вимог ст.. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті на підставі ч.1 ст. 69 КК України можливе лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Посилання в угоді на активне сприяння з боку підозрюваного розкриттю кримінального правопорушення, як на обставину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину є безпідставною, оскільки в наявних у суду матеріалах кримінального провадження відсутні данні які б давали підстави вважати, що надана підозрюваним органам досудового розслідування інформація допомогла встановити невідомі їх обставини.
Наявні обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, позитивна характеристика з місця проживання, відсутність судимості, скоєння злочину невисокої тяжкості, відсутність тяжких наслідків не є достатньою підставою для застосування вимог ст.. 69 КК України при призначенні покарання за ч.1 ст.366 КК України, оскільки вони істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого.
За такого, суд вважає, що підстав для застосування ст.. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 при затвердженні угоди про визнання винуватості немає.
Крім того, в угоді не зрозуміло узгоджено щодо застосування додаткового покарання передбаченого ч.1 ст.366 КК України. В угоді лише зазначено застосування ст..69 КК України в частині додаткового покарання про позбавлення права займатись певною діяльністю пов`язаною з організаційно-розпорядчими функціями.
В зазначеній угоді про визнання винуватості в п.6 зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.. 389-1 КК України, тоді як угода укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 не зрозуміло кому саме в угоді роз`яснювались наслідки невиконання угоди.
Таким чином, умови угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_3 суперечать як вимогам КПК України, так і КК України, що згідно п. 1) ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди.
У такому разі відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, повинно бути продовжено у загальному порядку.
Керуючись ст. 110, п. 1) ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369, 371, 372, 474 КПК України, суд, -
Суддя :
Згідно з оригіналом.
Суддя Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області ОСОБА_1