АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/215/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа №629/4853/14-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

за участю: прокурора ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2014р., -
В С Т А Н О В И Л А :
Указаною ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000009 від 17.10.2014р. у відношенні ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України постановлено повернути прокурору відділу 07/2/3 прокуратури Харківської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_7 для приведення його у відповідність з вимогами КПК України, зобов`язавши його усунути вказані в ухвалі недоліки у термін до 24.12.2014р. Обраний у відношенні ОСОБА_10 захід забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов`язання залишено без змін.

Таке рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст.290, 291 КПК України, оскільки не містить даних про співучасників злочину, їх відповідальність критерію суб`єкту злочину та яким, відповідно до положення п.13 ч.1 ст.3 КПК України, висунуте конкретне обвинувачення, організаційну форму співучасті, про обставини змови обвинуваченого ОСОБА_10 з іншими учасниками злочину, відсутнє конкретне обґрунтування у діях ОСОБА_10 суб`єктивної складової, не зазначено, у чому полягав його корисливий мотив (вигода).

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Посилаючись на главу 27 КПК України, якою регламентовано проведення підготовчого судового засідання, параграфом 3 глави 28 КПК України, де визначено порядок надання доказів та їх дослідження, а також ст.368 КПК України, якою визначені питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку, прокурор вказує, що суд, незважаючи на вказані вимоги закону, надав оцінку викладеним в обвинувальному акті обставинам, які є предметом доказування при розгляді обвинувального акта по суті, а саме фактичним обставинам правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правовій кваліфікації дій ОСОБА_10 . Таким чином, на думку прокурора, суд при проведенні підготовчого засідання вийшов за межі питань, які вирішуються судом на даній стадії процесу та незаконно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду з дослідженням зібраних та наданих сторонами провадження доказів, та фактично встановив доказові факти, які підлягають встановленню в іншій стадії судового провадження судового розгляду обвинувального акту по суті.
Прокурор вважає формальною підставою для повернення обвинувального акту посилання суду на неправильність кваліфікації дій ОСОБА_10 в частині незазначення формулювання обвинувачення з ознаками групи осіб за попереднім зговором, оскільки, як вказує апелянт, при кваліфікації дій обвинуваченого зазначено, які саме на думку прокурора злочинні дії, що вчинені безпосередньо ОСОБА_10 , є доведеними, при цьому будь-яких порушень кримінального закону у даному випадку, на думку апелянта, не допущено, фактичний виклад обставин кримінального правопорушення відповідає кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 .
Крім того, прокурор вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст.109 КПК України, оскільки в ньому відображені всі проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії. Посилання суду на відсутність у реєстрі детальних даних щодо проведення деяких процесуальних дій є, на думку прокурора, необґрунтованим, оскільки їх повний зміст неможливо вмістити до реєстру та відображення повного їх змісту не передбачено ст.109 КПК України. Прокурор вважає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд може перевіряти на відповідність вимогам закону лише обвинувальний акт, а не додатки до нього.
Прокурор зазначає, що повернення обвинувального акту прокурору з вигаданих мотивів не сприяє повному, всебічному та об`єктивному встановленню обставин кримінального правопорушення та поновленню порушених конституційних прав громадян, особливо потерпілих.
Крім того, вказує, що суд першої інстанції не надав вказівок про необхідні для усунення вказаних порушень КПК України дії прокурора та слідчого та межі проведення таких дій, не дивлячись на те, що усунення недоліків обвинувального акту, зокрема зміна фактичних обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_10 передбачає проведення ряду слідчих дій, що за умови відсутності про це спеціальної вказівки суду є порушенням вимог ст.290 КПК України про неможливість проведення додаткових слідчих дій після відкриття матеріалів сторонам, а також права на захист підозрюваного.
У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_10 просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу просить залишити без задоволення. Обвинувачений вважає доводи прокурора безпідставними, оскільки суд жодним чином не надавав оцінку кваліфікації його дій, а лише вказав про відсутність в обвинувальному акті викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та на недоліки у формулюванні обвинувачення. На думку ОСОБА_10 , при пред`явленні йому обвинувачення у пособництві за ч.5 ст.27 КК Україні, тобто сприянні у вчиненні злочину іншими співучасниками, досудове слідство зобов`язане було зазначити у обвинувальному акті дані про інших осіб, котрі за версією слідства заволоділи державними коштами злочинним шляхом та відповідають критерію суб`єктів злочину, та яким відповідно до положення п.13 ч.1 ст.3 КПК України висунуте конкретне обвинувачення; в обвинувальному акті не сформульоване у повній мірі конкретне обвинувачення, з розкриттям змісту пособництва та організаційної співучасті, не розкрита суб`єктивна складова злочину, корисливий мотив (вигода). Обвинувачений вважає вірним висновок суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України з приведених в ухвалі суду підстав. Крім того, обвинувачений вважає необґрунтованими доводи прокурора про неможливість вмістити в реєстр матеріалів досудового розслідування детальні дані щодо проведення процесуальних дій, оскільки це, на думку обвинуваченого, не відповідає чинному законодавству та порушує ст.ст.20, 22 КПК України.
Також заперечення на апеляційну скаргу прокурора подані представником потерпілого ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» ОСОБА_8 , в яких він вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, оскільки обвинувальний акт, на його думку, містить недоліки в частині викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_10 , в обвинувальному акті відсутні конкретно викладені обставини обвинувачення, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться недоліки. Вважає рішення суду про повернення обвинувального акту законним, при цьому посилається на доводи, аналогічні викладеним в запереченнях обвинуваченого ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілого, які заперечували проти апеляційних вимог прокурора та вважали що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вказано в ухвалі суду, встановлені слідством фактичні обставини скоєння злочину вказують на причетність до нього інших осіб (співучасників) посадових осіб підрядних підприємств ТОВ «Укрводострой» та ТОВ «Актуал Груп»), котрі реалізували злочинний намір у заволодінні грошовими коштами державного підприємства. Однак, як випливає з обвинувального акту, заходи у межах кримінального провадження щодо встановлення співучасників не проводилися, вказані особи слідством не встановлені, про наявність змови на вчинення злочину між собою та посібником ОСОБА_10 , розподіл у злочинній групі обов`язків (ролей), спосіб розпорядження коштами, отриманими злочинним шляхом, не зазначено, кожній певній особі конкретне обвинувачення не висунуте.

Крім того, в ухвалі вказано, що в обвинувальному акту відсутні будь-які дані про наявність змови між групою співучасників про спільне вчинення злочину, про час її виникнення (співучасники заздалегідь домовилися про його спільне вчинення чи без попередньої змови), у групі осіб чи організаційною групою, яке діяння виконував кожен із них безпосередньо, яка роль кожного зі співучасників у вчиненні злочину, що у сукупності утворює об`єктивну сторону складу злочину (ч.5 ст.191 КК України, ч.2 ст.366 КК України).

Також судом зазначено, що з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_10 , працюючи на посаді начальника окремого підрозділу УДЦ «Укрспецвагон», знаходився у підпорядкуванні керівництва УДЦ «Укрспецвагон», а отже не мав певні владні повноваження щодо впливу на осіб, яким це майно (грошові кошти) ввірене чи перебуває у їх віданні, не приймав рішення щодо надання акту №1 форми КБ-2в прийому виконаних будівельних робіт офіційного виду (його підписання), не підписував платіжні банківські документи і не віддавав розпоряджень про перерахування коштів, тобто не вчиняв дій, спрямованих на заволодіння державними коштами. Натомість відсутність у обвинувальному акті деталізованого опису фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_10 , обгрунтування прямого умислу та корисливої мети обвинуваченого унеможливлює подальший розгляд справи по суті.
Як вказано в рішенні суду, у додатку до обвинувального акту (реєстрі) у розділі I «Проведені під час досудового розслідуванні процесуальні дії» відсутній запис про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 , з записів у реєстрі не зрозуміло, кому саме (запис №38, розділу I) роз`яснювалося право на захист, а перелічені у розділі 2 реєстру «Прийняті процесуальні рішення» клопотання слідства про тимчасовий доступ до речей і документів (запис №23, 26, 29, 32, 35, 37, 39, 42, 45, розділу II), доручення в порядку ст.40 (запис №22, №48, №49, №51 розділу II), ухвали слідчого судді (запис №24, №27,№30, №33, №36, 38, №40, №43, №46 розділу II), не містять даних, з приводу чого вони ухвалювалися.
Запис №30 (протокол допиту свідка ОСОБА_10 ) та запис №39 (протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 ) у розділі I «Проведені під час досудового розслідуванні процесуальні дії» свідчить про істотні порушеннями на досудовому слідстві прав людини і основоположних свобод, а саме отримання показань від свідка ОСОБА_10 , який надалі був визнаний обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ( п.4 ч.2 ст.87 КПК України).
Окрім того, суд вказує, що з реєстру проведених під час досудового провадження процесуальних дій та прийнятих рішень незрозуміло, чи отримані дозволи слідчого судді на проведення відповідних слідчих дій, про які заявляв клопотання слідчий, чи дотримано порядок долучення речових доказів, документів до матеріалів справи, та порядок їх зберігання, чи дотримано порядок відібрання зразків для експертизи. Так, реєстр у Розділі 2 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» повинен містити запис про надання дозволу Ухвалою слідчого судді, винесеної до 26.03.2014 року (до дати складання висновку експерта) про відібрання зразків з речей (рослинні рештки «рогозу широколистого» та «очерета звичайного»), котрий відсутній. У Розділі 2 реєстру зазначено перелік ухвал слідчого судді, котрими «надано дозвіл», але не вказано, на що саме, з цих ухвал незрозуміло, чи надавався дозвіл про надання тимчасового доступу до банківської документації, на арешт тимчасово вилученої під час проведених оглядів банківської документації чи про його повернення володільцю, на її вилучення (здійснення виїмки) з ТОВ «Актуал Груп» ТОВ «Укрводострой» ФО-П Літвінова, ДП «Укрспецвагон».
Судом також зазначено, що обвинувальний акт не містить даних відносно свідків (адрес, засобів зв?язку і т.п.).
А крім того, суд посилаючись на положення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, з яких випливає, що обвинувальний акт не повинен містити посилань на докази, отримані протягом досудового розслідування, вказує в ухвалі, що посилання у обвинувальному акті на доказ - висновок експерта кафедри ботаніки і фізіології рослин Харківського національного інституту аграрного унівеситету ім.В.В. Докучаєва ОСОБА_11 від 26.03.2014 року є прямим порушенням вимог ч.2 ст.291 КПК України.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про неповноту реєстру та його невідповідність вимогам ст.109 КПК України, що також стало підставою для повернення даного обвинувального акта прокурору. Колегія суддів погоджується з такими висновками, та вважає що суд першої інстанції вірно встановив допущені органом досудового слідства порушення кримінального процесуального закону, які мають суттєве значення для прийняття законного та обгрунтованого судового рішення в даній справі, а саме порушення вимог ст. 291 КПК України за наявності яких ухвалив правильне та законне рішення про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до вимог ст. 314 КПК України.

В той же час наведені прокурором у апеляційній скарзі доводи є непереконливими, носять формальний характер, і тому не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду, яке направлене на виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його здійснення у відповідності до загальних засад, зокрема передбачених ст. 9 КПК України, в першу чергу органами досудового розслідування і прокурором з тим, щоб в подальшому ці ж завдання належно могли бути виконані судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2014р., якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000009 від 17.10.2014р. у відношенні ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України постановлено повернути прокурору відділу 07/2/3 прокуратури Харківської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_7 для приведення його у відповідність з вимогами КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5