Справа № 372/6346/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 13.09.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Пологи Запорізької області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, заміжньої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої адміністратором АТ «Нова лінія» (у відпустці по догляду за дитиною), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 умисно нанесла потерпілій легкі тілесні ушкодження за таких обставин.
11 вересня 2014 року близько 07 години, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 , де на грунті неприязнених відносин, в ході сварки, діючи з прямим умислом, достовірно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно нанесла 65-річній ОСОБА_5 один удар дверцятами від холодильника в область спини справа, два удари дерев`яною дощечкою в область голови та чотири удари по правій руці в область пальців, спричинивши їй тілесні ушкодження. Надалі ОСОБА_7 , не реагуючи на прохання потерпілої ОСОБА_5 про припинення неправомірних дій, штовхнула її обома руками, внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в правій завушній області, крововиливів в області 2-го, 4-го та 5-го пальців правої кисті, на лівому плечі, на спині справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 94 від 18.09.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена винуватою себе у вчиненні вказаного злочину не визнала повністю, при цьому визнавши факт спричинення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень саме нею, однак заперечуючи наявність умислу та кримінальну караність такого діяння, посилаючись на здійснення нею необхідної оборони від загрози насилля з боку потерпілої, показала, що проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації, квартира належить потерпілий та її сину ОСОБА_8 , з яким вона одружена та має спільну дитину. Крім цього з ними мешкає її син від першого шлюбу. Між нею та потерпілою часто виникають сварки з приводу користування квартирою на побутовому грунті, які провокує потерпіла. 11.09.2014 року приблизно о 07 год. ранку між ними виникла чергова сварка через те, що потерпіла занадто голосно користувалась дверями та речами на кухні, вона вийшла із своєї кімнати і зробила їй зауваження, на що потерпіла почала ображати її та її сім`ю, тому вона підійшла поближче та сказала їй закрити рота, в цей час потерпіла тримала в руках дерев`яну дощечку та ніж, накинулась на неї, тому вона лівою рукою схватила її за кисть руки, а правою міцно тримала її за плече, штовхнула, після чого потерпіла самостійно впала на підлогу та била її дощечкою, ОСОБА_8 вийшов до них і забрав дощечку у потерпілої, також цю сварку бачив її син. Заперечила нанесення нею ударів потерпілій. Вважає, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження вона могла заподіяти собі сама через обмежений простір у тісній квартирі, перебування бігудів у волоссі голови та характерну їй невпевненість у рухах. На запитання суду вказала, що не кається у вчиненому, оскільки саме потерпіла провокує всі сварки, наносить їй тілесні ушкодження, тому вона раніше часто її тримала плечі і руки з метою самозахисту.

Винуватість обвинуваченої у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілої, свідків, експерта, письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що у належній їй та сину квартирі проживає обвинувачена та двоє неповнолітніх дітей, між нею та обвинуваченою часто виникають сварки на побутовому грунті, обвинувачена неодноразово її била, що фіксувалося судово-медичним експертом, але раніше вона не порушувала питання про притягнення до кримінальної відповідальності. 11.09.2014 року вранці вона як зазвичай прокинулась раніше всіх та стала збиратись на роботу, на кухні вона готувала собі салат, в цей час зайшла обвинувачена та стала на неї кричати і вдарила дверцятами від холодильника, потім схватила її за руки та почала ображати, після чого дерев`яною дощечкою стала бити по голові, в цей час зайшов син, але не став їх розбороняти, ігноруючи її прохання про допомогу. Під час побиття вона руками закривала око, бо у неї вживлено штучний хрусталик. Вийшовши із квартири на роботу вона розповіла сусіду, а потім своєму керівникові про чергове побиття. Заперечила факт погроз та нанесення будь-яких ударів обвинуваченій. Пояснила, що ушкодження пальців спричинені дощечкою, на плечі рукою обвинуваченої, а на спині дверцятами холодильника. Просила призначити покарання без позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_9 показав, що є сусідом потерпілої, часто чує сварки у квартирі потерпілої, голосний крик, образи та погрози обвинуваченої на адресу потерпілої, яка неодноразово жалілась на побої обвинуваченої, показувала синці, 11.03.2015 року вранці він знову чув сварку, тому виглянув на поверх, коли відкрилися двері сусідів, потерпіла йому розповіла про побиття обвинуваченою дощечкою та дверцятами холодильника, він бачив у неї гулю біля правого вуха і синяк, на правій руці багрові пальці.

Свідок ОСОБА_10 показав, що є співробітником потерпілої, яка неодноразово розповідала про сімейні сварки та показувала побої, 11.09.2014 року він як лікар її оглянув, бачив свіжі синці у височній області та обох руках, потерпіла пояснила, що її побила невістка.

Свідок ОСОБА_8 показав, що одружений із обвинуваченою, а потерпіла є його матір`ю, між ними часто виникають сварки на побутовому грунті. 11.09.2014 року вранці він почув шум, вийшов і побачив, що потерпіла лежала по підлозі та розмахувала дощечкою, обвинувачена стояла поруч, він забрав дощечку і викинув, тілесних ушкоджень у матері після цього він не бачив.

Неповнолітній свідок ОСОБА_7 , будучи допитаний в присутності педагога, показав, що є сином обвинуваченої, у якої із потерпілою часто виникають сварки, 11 вересня він чув як мати зробила зауваження потерпілій щодо гупання дверей, на що остання відповіла, що буде робити як схоче, бо це її квартира, потім він бачив, як мати держала потерпілу за руку, в якій був ніж, потерпіла сама впала на підлогу, а ОСОБА_8 забрав дощечку.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_11 показав, що повністю підтримує висновок експерта, він особисто оглядав потерпілу, у неї виявлено забій м`яких тканин в правій завушній області, крововиливи в області 2-го, 4-го та 5-го пальців правої кисті, на лівому плечі, на спині справа, потерпіла йому пояснювала, що ці тілесні ушкодження заподіяла їй невістка.
Винуватість обвинуваченої у вчиненні вказаного злочину також підтверджується поданими суду письмовими доказами, зокрема:
- інформаційним листом, медичною документацією, висновком експерта, висновком спеціаліста, заявами потерпілої до селищної ради, актом обстеження житлово-побутових умовз яких вбачається наявність між потерпілою та обвинуваченою неприязнених відносин (а.с. 40-44, 50, 51, 60);

- висновком експерта № 94 від 18.09.2014 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в правій завушній області, крововиливів в області 2-го, 4-го та 5-го пальців правої кисті, на лівому плечі, на спині справа, відносяться до легких тілесних ушкоджень, вони могли утворитися за обставин згідно фабули обвинувачення, потерпілій було заподіяно не менше 11-ти прикладань сили (а.с.53);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2014 року за участю судово-медичного експерта, яким підтверджується механізм і обставини спричинення обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій (а.с.68-74).

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз свідчень обвинуваченої в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченої в частині заперечень наявності умислу на спричинення тілесних ушкоджень неправдивими, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів по справі, а покази обвинуваченої в частині визнання факту спричинення потерпілій частини інкримінованих обвинуваченням ушкоджень саме нею внаслідок фізичних зусиль своїми руками правдивими, оскільки вони узгоджуються із наявними у справі доказами.

Доводи про здійснення обвинуваченою захисту від загрози фізичного насильства з боку потерпілої суд вважає безпідставними, оскільки у обвинуваченої не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень або хоча б пошкодження одягу, які б могли виникнути через насильство з боку потерпілої, достовірних даних, які б вказували на реальність подібних загроз суду не повідомлено, обставин, які б вказували на виникнення у обвинуваченої стану необхідної оборони, під час судового розгляду не встановлено.

Доводи про недопустимість доказу протоколу слідчого експерименту суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на законі, зокрема не повідомлено обставин, які б вказували на порушення ст.ст. 104-107, 240 КПК України при проведення цієї слідчої дії чи складенні за її наслідками відповідного процесуального документу, а тлумачення захисника щодо порядку проведення слідчого експерименту не можуть покладатись в основу судового рішення. За таких обставин, вказаний письмовий доказ оцінюється судом на загальних підставах у сукупності із іншими доказами.

Показання неповнолітнього свідка, які в цілому підтверджують обставини обвинувачення виникнення сварки та застосування обвинуваченою фізичного насильства до потерпілої, однак крім цього містять відомості про загрозу насильства потерпілої по відношенню до обвинуваченої, що виходить за межі цього кримінального провадження, оскільки будь-якого обвинувачення ОСОБА_5 не пред`являлось, а також оціночні судження свідка про те, хто із жінок створював більшу загрозу іншій особі, не можуть покладатись в основу виправдувального вироку, на чому наполягає сторона захисту, оскільки свідок не попереджався в силу закону про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, він є сином обвинуваченою, але не перебуває у родинних відносинах із потерпілою, а його показання спростовуються сукупністю інших доказів по справі.

Показання чоловіка обвинуваченої ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_7 підтверджують факт сварки і застосування обвинуваченою фізичного насильства до потерпілої саме у час і місці, зазначених у обвинуваченні, частково ці покази відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень за обвинуваченням, частково узгоджуються із показами потерпілої та обвинуваченої, тому в цій частині суд вважає їх правдивими. При цьому в іншій частині щодо обґрунтування стану необхідної оборони у обвинуваченої від загрози застосування фізичного насильства з боку потерпілої суд вважає їх неправдивими, оскільки вони не узгоджуються із іншими доказами, суперечать сукупності зібраних по справі доказів, спростовуються фактом відсутності у обвинуваченої будь-яких тілесних ушкоджень за наслідками конфлікту із потерпілою. Також ці свідки особисто бачили лише завершальну стадію конфлікту. Крім того, при наданні оцінки таким доказам суд враховує родинні відносини цих свідків із обвинуваченою, а також відомості про наявність конфліктів із потерпілою щодо користування житловим приміщенням, власником якого є саме потерпіла, а обвинувачена та її син проживають там без реєстрації в установленому законом порядку.

Показання потерпілої під час судового розгляду, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в силу ст.ст. 84-86, 95, 353 КПК України є належним і допустимим доказом, узгоджуються із сукупністю інших доказів, в тому числі із висновком експертизи, тому суд вважає правдивими і покладає в основу вироку.

Достовірних даних, які б вказували на те, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження були спричинені іншою особою або у інший час або спосіб, ніж це зазначено у обвинуваченні, судом не встановлено, подібні обставини стороною захисту не доведені. Висловлені стороною захисту припущення щодо можливості нанесення тілесних ушкоджень потерпілій нею самою не можуть покладатись в основу вироку, оскільки вирок, в тому числі виправдувальний, не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частково неправдиві покази обвинуваченої в частині заперечення наявності умислу на спричинення тілесних ушкоджень суд розцінює як спосіб захисту та намір уникнути кримінальної відповідальності за скоєне діяння.

Винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину доводиться сукупністю зібраних у справі і досліджених судом доказів та об`єктивно не спростовано жодним доказом. Заперечення в цій частині обвинувачення суд вважає непереконливими, протирічливими, такими, що не ґрунтуються на поданих суду доказах.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованих діянь.

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились в умисному нанесенні потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, її особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, характеризується посередньо, враховуючи відсутність критичної оцінки скоєного, враховуючи думку потерпілої, яка погодилась із покаранням у виді штрафу, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, оскільки такий вид покарання є достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід слід залишити без змін.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1