У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_11,
суддів ОСОБА_12 і ОСОБА_13,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Слов'янського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року щодо засудженого,

в с т а н о в и в :

Зазначеним вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше судимого 17.11.2006 року за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 31.07.2012 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців і 5 днів,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років і 6 місяців із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим же вироком також засуджено ОСОБА_6, щодо якого касаційні скарги не подані.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 26 березня 2013 року близько 16 години, за попередньою змовою із ОСОБА_6, маючи умисел на заволодіння чужим майном, проникли до квартири АДРЕСА_1, із застосуванням насильства небезпечного для життя й здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчинили розбійний напад на ОСОБА_7, завдали останньому невстановленим предметом удар в голову й кулаком в обличчя та численні удари ногами в тулуб і заволоділи майном потерпілого на суму 4448, 7 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року вирок щодо ОСОБА_5 змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на проникнення ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_2 балкон даного житла. Постановлено вважати, що ОСОБА_5 проник до квартири АДРЕСА_3 у невстановлений слідством спосіб. У решті вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, кваліфікувавши дії його підзахисного за ч. 3 ст. 187 КК України. Посилається на порушення підзахисного права на захист, неповноту судового розгляду справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до них копій судових рішень, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

При вирішенні питання про скасування або зміну вироку, ухвали, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу і не переглядає судові рішення з підстав однобічності і неповноти досудового розслідування та судового розгляду, щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість, саме такі підстави є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Із огляду на це, судова колегія при вирішенні питань, поставлених у касаційній скарзі виходить із фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом першої інстанції і в межах поданої апеляції перевірених колегією суддів апеляційного суду.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджені перевіреними та викладеними у рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій доказами.

Хоча засуджений своєю вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не визнав, але його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7, який в судовому засіданні детально розповів про обставини вчинення щодо нього розбійного нападу ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Показання потерпілого були послідовними та незмінними й узгоджуються з іншими доказами по справі.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та даними, що містяться у протоколах слідчих дій і сумніву в їх достовірності не має.

Проаналізувавши всі докази в їх сукупності, в тому числі й ті, на які посилається захисник у касаційній скарзі, та давши належну оцінку всім його доводам, висунутим на захист засудженого із приводу відсутності об'єктивної сторони інкримінованого злочину, суд обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні розбійного нападу та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 187 КК України.

Суд призначив засудженому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України. Воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Перевіркою судових рішень встановлено, що апеляційний суд, при розгляді апеляцій засудженого та його захисника, дав відповіді на всі доводи апеляційних скарг, в тому числі і про порушення права на захист, та дійшов обґрунтованого висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_5

Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України касаційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Слов'янського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_5

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13