АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-126, 2007 року Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ст. 164 ч.І КК України. Калачник С.І.
Доповідач в апеляції Демиденко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року Колегія суддів судової
палати у кримінальних

справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Демиденка А.І.

суддів Ятченка М.О., Восколовича В.І.

прокурора Гришанової Н.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси
справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від 19 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, росіянка,
гр. України, раніше судима 19 грудня 2005 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ст. ст. 309ч.1; 307ч.2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнена від
відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням
на іспитовий строк у 2 роки, -

засуджена за ч.І ст. 164 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком цього ж суду
від 19
грудня 2005 року у вигляді 5 років позбавлення волі і остаточно визначено ОСОБА_1 до
відбуття 5 (п'ять)
років 6 (шість)
місяців позбавлення волі.

Вивчивши матеріали справи, -

встановила:

ОСОБА_1 визнано винною та засуджена
за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів).

Так, вона, згідно з рішенням
Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2004 року позбавлена батьківських прав
відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
З неї на їх утримання, починаючи з 12 березня 2004 року,

стягнуті
аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, а з 16 липня 2004 року, у зв'язку з передачею дочки ОСОБА_3 на виховання батькові ОСОБА_4, - в розмірі 16,5% всіх видів заробітку на користь опікуна ОСОБА_5 на утримання
підопічної ОСОБА_2.

З часу утримання аліментів ОСОБА_1 стала на шлях злісного ухилення від їх сплати. Станом на 1 листопада 2006 року вона має заборгованість по їх несплаті в сумі 2691 грн. 62 коп.

В апеляційній скарзі засудженої ОСОБА_1 порушується питання про зміну вироку в частині призначеного їй покарання, а саме - в бік його пом'якшення. При цьому вона покликається на
те, що аліменти не сплачувала із-за відсутності можливості до працевлаштування,
оскільки являється ВІЧ-інфікованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про безпідставність
апеляційних вимог засудженої, вивчивши матеріали справи та обміркувавши над
доводами зазначеної апеляції, колегія судців судової палати вважає, що вона не
підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні злочину при обставинах, наведених у вироку, підтверджується
зібраними, дослідженими та вірно оціненими доказами.

її доводи про наявність у неї ВІЧ-інфекції як поважної причини при несплаті
аліментів спростовуються:

· довідкою дирекції СТОВ «Лящівка» Чорнобаївського району
Черкаської області про те, що вона у зазначеному господарстві
не працює і з питанням працевлаштування до нього не зверталась; а.с. 23

· даними повідомлення Чорнобаївського районного центру
зайнятості від 25 жовтня 2006 року, згідно з яким ОСОБА_1 на обліку в цьому центрі не
перебуває і з питанням працевлаштування до нього не зверталась;

а.с. 15

Дії ОСОБА_1 за ч.І ст. 164 КК України кваліфіковано правильно.

При призначенні їй покарання за цей злочин суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь його
тяжкості; дані про особу винної, з яких вбачається, що вона негативно характеризується за місцем проживання; обставини, що його
пом'якшують та обтяжують.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 скоїла триваючий злочин в період іспитового строку, пов'язаного із звільненням від відбування
покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням, призначеного їй вироком цього ж суду від 19 грудня

2005 року, суд відповідно до ч.3 ст. 78 КК обґрунтовано визначив їй остаточне покарання

за сукупністю вироків, керуючись правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 грудня

2006 року щодо неї - без зміни.