Справа № 1/2506/361/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого - судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Сидорець Ю.В.

з участю прокурора - Грицан А.А.

потерпілого - ОСОБА_1

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2

та захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, експерта з просування товару ТОВ «Напої плюс», не одруженого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :

25.04.2011 р. близько 02.30 год. підсудний ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись біля квартири №28 в підїзді будинку №29 по вул. Рокосовського в м. Чернігові, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс два-три удари ногою в область правого боку тулубу потерпілому ОСОБА_1, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Підсудний, допитаний у судовому засіданні, вину у предявленому обвинуваченні за ст. 121 ч.1 КК України, визнав повністю, у повному обсязі підтримав свої попередні свідчення, які давав у ході досудового слідства та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, викладені в обвинуваченні. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, жалкував щодо вчиненого та просив суворо не карати. Завдану потерпілому шкоду добровільно частково відшкодував і той претензій не має. Позов прокурора визнав.

Потерпілий у судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що матеріальних претензій до підсудного не має, оскільки той добровільно частково відшкодував завдану шкоду, просив того суворо не карати, призначити покарання, не повязане з позбавленням волі.

Законний представник неповнолітнього потерпілого просила суворо підсудного не карати, не позбавляти волі, завдану шкоду підсудний частково відшкодував, матеріальні претензії до нього відсутні.

Враховуючи свідчення підсудного, потерпілого та його представника, а також те, що фактичні обставини справи, розмір цивільного позову, доведеність вини підсудного, кваліфікація його дій ніким не оспорюються, суд відповідно до ст. ст. 299 ч.3, 301-1 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів і знаходить, що предявлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 121 ч.1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а його вина у скоєному стверджується у повному обсязі.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких, особу винного його вік, сімейний стан, наявність постійного місця проживання та роботи, позитивних характеристик за такими, відсутність попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, враховує думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання та, навпаки, просив не призначати тому покарання, повязаного з позбавленням волі та відсутність у нього претензій матеріального порядку до підсудного, обставини, які помякшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, а також обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але в мінімальних межах санкції ст. 121 ч.1 КК України, якою передбачене покарання за вчинений підсудним злочин, разом з тим, вважає за можливе виправлення підсудного без відбування покарання, тобто про прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заявлений прокурором позов про відшкодування підсудним витрат, у звязку з перебуванням потерпілого на лікуванні, обґрунтований на законі, підтверджується матеріалами справи, не заперечується підсудним, а тому підлягає задоволенню, а саме, належить стягнути з підсудного 2080 грн. 94 коп. зазначених витрат, але на користь місцевого бюджету м. Чернігова.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 121 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

В силу ст. 76 КК України зобовязати засудженого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь місцевого бюджету м. Чернігова 2080 грн. 94 коп. витрат за лікування потерпілого ОСОБА_1 в Чернігівській міській лікарні №3.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із моменту його проголошення.

Суддя Л.В. Самусь