Справа №1-60
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2007 року смт.
Рожнятів

Рожнятівський
районний суд Івано-Франківської області

в складі
головуючого судді Бейка A.M.

секретаря Максимонько
Т.Б.

з участю
прокурора Тепчук
В.В.

адвокатів ОСОБА_1.
, ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в заді суду в смт. Рожнятів справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Бауска, Латвія, жителя с. Липовиця, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, українця,
освіта середня, не
одруженого, менеджера ПП «Західної
Української Виробничо-фінансової Компанії»,
військовозобов'язаного,
позапартійного, не судимого, громадянина України, в пред'явленому обвинуваченні за ст.
286ч.2 КК України, суд, -

встановив:

підсудний
ОСОБА_3. керуючи транспортним засобом порушив правил безпеки дорожнього
руху, що заподіяло смерть потерпілого.

Злочин вчинено
при наступних обставинах.

22
грудня 2006 року о 20год.00хв. підсудний ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки
„АУДІ-80" реєстраційний номер НОМЕР_1, приїхав в с. Суходіл Рожнятівського району. Вживши
алкогольні напої в с. Суходолі, близько
02.00год. 23.12.2006 року, разом з
жителями вищевказаного села ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6. та потерпілим
ОСОБА_7. поїхали в смт. Рожнятів.

В порушення
п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України від 01.01.2002 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння
підсудний ОСОБА_3. керуючи автомобілем „АУДІ-80" в салоні якого
знаходились пасажири: ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7.
виїхав з с. Суходіл та поїхав в напрямку на смт. Рожнятів.

При русі
центральною вулицею с. Дуги в напрямку на с. Спас підсудний ОСОБА_3. порушив п.
2.3 "б" "ПДР України " від 01.01.2002р., яким передбачено, що : " Для забезпечення безпеки
дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на Ті зміну, стежити за правильністю розміщення та
кріплення вантажу, технічним станом
транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у
дорозі" та п. 1*2.1 "ПДР України "

2

від 01.01.2002р., яким передбачено, що :" Під час вибору в установлених
межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух
та безпечно керувати ним", а також
п.п. 12.2. 12.4 ПДР України, перевищив
дозволену швидкість руху автомобіля в населеному пункті, обрав таку швидкість руху автомобіля, що не відповідала умовам руху на даній
ділянці дороги, внаслідок чого його
автомобіль з'їхав з проїзної частини автодороги на праве ґрунтове узбіччя, пошкодив дерев, 'яну огорожу та з'їхав в
кювет Де перекинувся на ліву сторону, на
дах та знову на ліву сторону.

В
результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7., який сидів на задньому пасажирському сидінні, отримав тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя в момент
спричинення у вигляді : закритої травми грудної клітки та її органів з
множинними переломами ребер,
пошкодженням легень,
крововиливами в легеневу тканину,
яка ускладнилась масивною крововтратою,
від яких він помер на місці.

Підсудний ОСОБА_3. свою винність у вчиненому злочині визнав повністю і не
заперечив, що вчинив його при
вищевикладених обставинах. Згідний на скорочене судове слідство та вважає
недоцільним, у відповідності до ст.
299 КПК України, досліджувати
докази відносно фактичних обставин вчиненого ним діяння. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений
права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому щиро
кається та просить суворо його не карати.

Потерпіла
ОСОБА_8. в судовому засіданні в частині
стягнення з відповідача та третьої особи матеріальної шкоди відмовилась
повністю та частково відмовилась в частині стягнення моральної шкоди, так як підсудний в добровільному порядку
відшкодував їй 20894.45 грн. матеріальної шкоди та 4500 грн. моральної шкоди.
Просить суд підсудного суворо не карати.

Представник
відповідача ОСОБА_9. в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди визнав частково,
вказуючи на те, що розмір
моральної шкоди занадто великий, а тому
просить суд задоволити вищевказані позовні вимоги в межах розумного.

Винність
підсудного у вчиненому злочині повністю доказана, крім повного визнання ним своєї вини, зібраними в ході досудового слідства доказами, які не оспорює підсудний і які підтверджують
фактичні обставини вчиненого ним діяння.

Дії
підсудного слід кваліфікувати за ст. 286
ч.2 КК України, оскільки він керуючи
транспортним засобом порушив правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло смерть потерпілого.

Призначаючи
покарання підсудному суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпечності
вчиненого злочину, особу
підсудного, його позитивну
характеристику за місцем проживання, що
до кримінальної відповідальності притягується вперше, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та повне
відшкодування матеріальної та часткове відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи
вищенаведене, а також тяжкість
злочину, суд приходить до висновку про
можливість виправлення підсудного без відбування покарання,

з

звільнивши
його від відбування покарання з випробуванням,
тобто із застосуванням до нього
ст. ст. 75, 76
КК України.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала. Свої вимоги
потерпіла ОСОБА_8. мотивують тим, що незаконними діями підсудного
ОСОБА_3., з відома та дозволу ОСОБА_10.
, порушено її нормальні життєві зв'язки
з оточуючими, загинув її син, і вона відчуває себе безправним та
неповноцінним членами суспільства. Однак потерпіла ОСОБА_8. в судовому засіданні не надала переконливих
доказів на підтвердження заподіянння їй моральної шкоди в розмірі 100000 грн.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки потерпіла
ОСОБА_8. не надала суду переконливих
доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо заподіяння їй моральної
шкоди у вищевказаних розмірах, не
здобуті вони і судом, а тому суд
вважає, що позов у частині стягнення
моральної шкоди слід задоволити частково.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3
визнати винним за ст. 286 ч.2 КК України
та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з
позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік шість місяців.

У
відповідності до ст. 75 КК України
звільнити засудженого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим
строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого
такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції Рожнятівського району та повідомляти цей орган
про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3. до вступу вироку в законну силу залишити попередньо
обраний - перебування на підписці про невиїзд.

Стягнути
із засудженого ОСОБА_3. в користь НДЕКЦ при УМВС 244 грн. за проведення
експертиз.

Стягнути
із ОСОБА_10. 25000 грн. моральної шкоди
та 1000 грн. за надання правової допомоги.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через
Рожнятівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.