Справа № 185/9786/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2013 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Мицака
М.С.

за участю секретаря -
Проскуріної А.І.

за участю прокурора - Смирнова
В.Р.

потерпілої - ОСОБА_1

обвинуваченого - ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні в
м.Павлограді кримінальне провадження
внесене в ЄРДР за № 0000070 від 04
лютого 2013 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Дніпропетровська, громадянина
України, з середньою освітою,
одруженого, маючого на утриманні двох
малолітніх дітей, працюючого водієм на
підприємстві «Автоекспрес Дніпро»,
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2013 року о 20.15год. ОСОБА_2,
керуючи технічно справним автобусом
БАЗ д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись у темну пору
доби з включеним ближнім світлом фар на
вул. Дніпровській в м. Павлограді в
напрямку м.Дніпропетровська за
перехрестям з вул.Добролюбова не діяв
таким чином, щоб не піддавати небезпеці
життя та здоров'я громадян, виявляючи
при цьому крайню неуважність до
дорожньої обстановки, не вибрав в
установлених межах безпечну швидкість
руху з урахуванням дорожньої
обстановки, не вжив заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу, внаслідок чого
скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, яка
перетинала проїжджу частину дороги,
чим грубо порушив вимоги п.п.1.3,1.5,2.3 б) і
12.3 Правил дорожнього руху України
відповідно до яких:

п.1.3: «Учасники дорожнього руху
зобов'язані знати й неухильно
виконувати вимоги цих Правил, а також
бути взаємно ввічливими»;

п.1.5: «Дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків»;

п.2.3 б): «Для забезпечення безпеки
дорожнього руху водій зобов'язаний
бути уважним, стежити за дорожньою
обстановкою, відповідно реагувати на
її зміну, стежити за правильністю
розміщення та кріплення вантажу,
технічним станом транспортного засобу,
не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі»;

п.12.3 « У разі виникнення небезпеки для
руху або перешкоди, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він
повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду
перешкоди.»

Невиконання вищевказаних пунктів
Правил дорожнього руху України
призвело до даної
дорожньо-транспортної пригоди, в
результаті якої ОСОБА_3 були заподіяні
тілесні ушкодження у вигляді: забитої
рани потиличної ділянки, відкритої
черепно-мозкової травми, яка
супроводжувалася переломом кісток
склепіння та основи черепу, забоєм
головного мозку; закритою травмою
грудної клітини, яка супроводжувалася
ускладненими переломами ребер справа:
2,7,8,9,10,11,12 - по біляхребтовій лінії з
правостороннім гемотораксом (близько
380мл крові в правій плевральній
порожнині) за своїм характером
відносяться до тяжких тілесних
пошкоджень за ознакою небезпечності
для життя. Переломи ребер зліва:
2,3,4,5,6,7,8,9 по середньо-клочичній та
передньо-підпахвинній лініях справа:
1,2,3,4,5,6,7,8,9 - по передньо-підпахвенній
лінії.

Смерть ОСОБА_3 настала від забою
головного мозку внаслідок перелому
склепіння та основи черепу при
відкритій черепно-мозковій травмі та
перебуває в прямому
причинно-наслідковому зв'язку з
настанням її смерті відповідно до
висновків судово-медичної експертизи
№ 64 від 12.02.2013 року.

Порушення ОСОБА_2 вимог п.12.3 Правил
дорожнього руху України, з технічної
точки зору знаходяться в причинному
зв'язку з настанням події ДТП та з
тяжкими наслідками, що настали.

Ознаки встановленого судом
злочинного діяння відповідають
ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, оскільки порушення п.п.
1.3,1.5,2.3 б) і 12.3 Правил дорожнього руху
України перебувають в причинному
зв'язку з настанням
дорожньо-транспортної пригоди та з
наслідками у вигляді завдання тяжких
тілесних ушкоджень небезпечних для
життя в момент спричинення, що призвели
до смерті потерпілої ОСОБА_3

Дії ОСОБА_2, слід кваліфікувати за ч. 2
ст. 286 КК України, як порушення правил
безпеки дорожнього руху, особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинили смерть потерпілого.

На підставі ст.. 349 ч. 3 КПК України зі
згоди прокурора, обвинуваченого,
потерпілої суд визнав недоцільним
дослідження доказів, стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким
не оспорюються і обмежився допитом
обвинуваченого, потерпілої,
дослідженням протоколу огляду місця
події та висновків авто технічної
експертизи, а також вивченням
матеріалів, які характеризують особу
обвинуваченого. При цьому суд,
з'ясував правильність розуміння
обвинуваченим та іншими учасниками
судового розгляду зміст цих обставин,
з'ясував, чи немає сумнівів в
добровільності та істинності їх
позиції, а також роз'яснив учасникам
розгляду, що вони будуть позбавлені
права оспорювати ці обставини справи в
апеляційному порядку.

Так, в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав
свою провину у вчиненому злочині,
заявив про розкаяння, та дав покази про
те, що 03 лютого 2013 року о 20.15год., керуючи
технічно справним автобусом БАЗ д.н.з.
НОМЕР_1, рухаючись у темну пору доби з
включеним ближнім світлом фар на вул.
Дніпровській в м. Павлограді в напрямку
м.Дніпропетровська за перехрестям з
вул. Добролюбова перевозячи пасажирів
він допустився неуважності та
відволікання на те, щоб виконати маневр
перестроювання на іншу полосу руху, в
зв'язку з чим скоїв наїзд на пішохода
ОСОБА_3, яка перетинала проїжджу
частину руху з права на ліво. Пішохід
була в темному одязі, і саме в цьому
місці не горів ліхтар вуличного
освітлення.

В місці ДТП він миттєво зупинився,
прийняв міри до виклику швидкої
допомоги та працівників міліції, які
констатували смерть потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_1 - сестра загиблої у
ДТП ОСОБА_3 підтвердила факт настання
смерті своєї сестри під час ДТП, що
відбулося ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Павлограді
за участю обвинуваченого. Додала, що
загибла була особою похилого віку (82
роки), інвалідом другої групи з
психічного захворювання, ходила в
темному одязі.

Підтвердила, що не має до
обвинуваченого ОСОБА_2 жодних
претензій та позовних вимог, та
вимагала не призначати обвинуваченому
покарання у вигляді позбавлення волі з
позбавленням права керування
транспортними засобами. Завдані збитки
їй відшкодовано.

Згідно протоколу огляду місця
дорожньо-транспортної події від 03
лютого 2013 року, слідує, що місце події
розташовано по вул.. Дніпровській
м.Павлограда за перехрестям з вулицею
Добролюбова в напрямку
м.Дніпропетровська, покриття вологе,
геометричні координати місця події
відображено в схемі, доданій до
протоколу. Також зафіксовано
розташування тіла потертепілої та
пошкодження транспортного засобу.( т. 2
а.с.6-15)

З висновку авто-технічної експертизи
№ 70/27-241 слідує, що в даній дорожній
обстановці обвинувачений повинен був
діяти відповідно до п. 12.2 і 12.3 Правил
дорожнього руху і його дії не
відповідали вказаним п. 12.3 Правил
дорожнього руху, що з технічної точки
зору перебувало в причинному зв'язку
з настанням події даної ДТП. Водій мав
можливість запобігти наїзд на
пішохода, застосуванням своєчасного
екстреного гальмування. ( т. 2 а.с 64-66)

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи
досліджені в судовому засіданні
докази з урахуванням застосування при
розгляді справи положень ст.349 КПК
України, суд визнає їх належними,
допустимими, достовірними і приходить
до висновку, що їх сукупність з точки
зору достатності та взаємозв'язку
свідчить про винність
обвинуваченого у вчиненні
кримінального злочину, передбаченого
ст.. 286 ч. 2 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і
розмір покарання суд, керується ст.65 КК
України і враховує, що він вчинив
злочин, який відноситься до тяжкого
злочину, але його вчинено з
необережності, раніше не був судимий,
вперше притягається до кримінальної
відповідальності на обліках в лікаря
нарколога та психіатра не перебуває,
має на утриманні двох дітей,
характеризується по місцю роботи та
проживання позитивно.

Пом'якшувальними обставинами в справі
суд визнає повне визнання вини та
розкаяння обвинуваченого,
відшкодування заподіяної шкоди,
співпрацю з досудовим та судовим
слідством щодо встановлення істини у
справі та її скорішого розгляду судом,
знаходження на утриманні
обвинуваченого двох малолітніх дітей.

Обтяжливих обставин у справі не
встановлено.

Наведене, а також той факт, що
обвинувачений не зловживав свої правом
водія, не залишав місце ДТП та не
перебував за кермом під час ДТП у стані
сп'яніння, працює водієм автобусу на
міжміських рейсах, поряд з
наполегливою позицією прокурора та
потерпілої стосовно призначення
обвинуваченому покарання не
пов'язаного з його ізоляцією від
суспільства та без позбавлення права
керувати транспортним засобом,
свідчить про те, що виправити
обвинуваченого ОСОБА_2 та запобігти
його злочинній діяльності можливо й
без його ізоляції від суспільства, в
зв'язку з чим обвинувачений ОСОБА_2 має
бути засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України
до покарання у вигляді позбавлення
волі, в межах санкції даної статті, із
застосуванням до остаточно
визначеного покарання положень
ст.ст.75,76 КК України, без позбавлення
права керування транспортними
засобами, яке йому й належить
відбувати.

Процесуальні витрати, пов'язані із
проведенням авто технічної експертизи,
підтверджені розрахунком вартості
експертизи ( т. 2 а.с.63 ) та складають 782, 40
грн.

Доля речових доказів має бути вирішена
на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим в
пред'явленому обвинуваченні у вчиненні
кримінального злочину, передбаченого
ст.. 286 ч. 2 КК України і призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі
строком п'ять років без позбавлення
права керування транспортними
засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбуття призначеного за
цим вироком покарання з іспитовим
терміном три роки, зобов'язавши ОСОБА_2,
відповідно до ст.76 КК України, не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2, до
набрання вироком законної сили,
залишити незмінним - у вигляді
особистого зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
процесуальні витрати в сумі 782, 40
гривні.

Речовий доказ: автобус БАЗ д.н.з. НОМЕР_1
переданий на зберігання ОСОБА_2 -
передати за належністю -підприємству
«Автоекспрес-Дніпро».

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд,
протягом тридцяти діб з моменту його
проголошення, а для осіб які
перебувають під вартою, - в той же строк
з моменту вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору. Копія
вироку не пізніше дня, наступного за
днем його ухвалення, надсилається
учасникам судового провадження, які не
були присутніми у судовому засіданні.

Суддя: