Справа № 603/108/15-к
Провадження № 1-кп/603/17/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" лютого 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 17 січня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, яка навчається на першому курсі Бучацького професійно-технічного училища №26, неодружена, раніше не судима,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 (прокуратура Монастириського району)

потерпілої ОСОБА_5

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Монастириської районної державної адміністрації ОСОБА_8

представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх Монастириського РВ УМВС України в Тернопільської області ОСОБА_9

психолога ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2014 року близько 15 год. у неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 під час перебування у відділі Взуття магазину Візит, що по вул. Т. Шевченка, 26 в м. Монастириська Тернопільської області, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме жіночих джинсів, продаж яких здійснювався у відділі Взуття.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з метою заволодіння неналежними їй джинсами та використання їх у власних потребах, тобто, переслідуючи корисливі мотиви і мету, перебуваючи у відділі Взуття магазину Візит, що по вул. Т. Шевченка, 26 в м. Монастириська Тернопільської області, під час приміряння у примірювальній кабіні наданих їй жіночих джинсів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені іншими особами, таємно викрала із магазину жіночі джинси світло-синього кольору вартістю 220 грн., одягнувши їх, а поверх - власні штани, та повернувши інші джинси, надані продавцем для приміряння, після чого вийшла з приміщення магазину Візит. Із викраденим майном неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 попрямувала до місця свого проживання, де знявши з себе викрадені джинси світло-синього кольору, поклала їх до своєї шафи, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 220 грн.

Крім цього 17 січня 2015 року близько 13 год. у неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 під час перебування у відділі Взуття магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме жіночих джинсів, продаж яких здійснювався у відділі Взуття.

Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з метою заволодіння неналежними їй джинсами та використання їх у власних потребах, тобто, переслідуючи корисливі мотиви і мету, перебуваючи у відділі Взуття магазину Візит, що по вул. Т. Шевченка, 26 в м. Монастириська Тернопільської області, під час приміряння у примірювальній кабіні наданих їй жіночих джинсів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені іншими особами, повторно таємно викрала із магазину жіночі джинси вартістю 220 грн., одягнувши їх, а поверх - власні штани, та повернувши інші джинси продавцю, покинула приміщення магазину Візит. Із викраденим майном неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 попрямувала до місця свого проживання, де знявши з себе викрадені джинси, поклала їх до своєї шафи, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 220 грн.

Органом досудового розслідування вказані дії неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

14 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 , яка є фізичною особою-підприємцем, якій виконавчим комітетом Монастириської міської ради 12.05.2010 року надано дозвіл на розміщення об`єкта торгівлі відділу Взуття у приміщенні магазину Візит, розташованого на АДРЕСА_2 , у даному кримінальному провадженні №0000011 від 17.01.2015 року, з одного боку, та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності її законного представника ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

За даною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.

Неповнолітня обвинувачена взяла на себе зобов`язання публічно, через засоби масової інформації, які функціонують на території Монастириського району, вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 протягом одного місяця після затвердження даної угоди судом.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинені злочини, зокрема за ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави, за ч.2 ст.185 КК України у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням - остаточне покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 у присутності психолога свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду. Спричинена їй матеріальна шкода усунута.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просять затвердити угоду про примирення від 14.02.2015 року і призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання, оскільки завдана матеріальна шкода потерпілій повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру потерпіла до обвинуваченої не має, остання здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Представники служби у справах дітей Монастириської РДА ОСОБА_8 та відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 вважають, що угоду про примирення від 14.02.2015 року слід затвердити.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена та її законний представник повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 14.02.2015 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_5 та неповнолітньою обвинуваченої ОСОБА_3 у присутності та за згодою її законного представника ОСОБА_6 , у присутності захисника -адвоката ОСОБА_7 , відповідають вимогам закону, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

Суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується неповнолітня ОСОБА_3 , дії неповнолітньої обвинуваченої ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані вірно, за якими належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання, яке відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При затвердженні угоди про примирення суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, особу неповнолітньої обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання, якими є те, що вона повністю визнала свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, шкода усунута, вчинила злочини, будучи неповнолітньою. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Речові докази по справі: дві пари жіночих джинсів, що передані на зберігання потерпілій, - повернути за приналежністю.

Заходи забезпечення та процесуальні витрати - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 14 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 , фізичною особою-підприємцем, якій виконавчим комітетом Монастириської міської ради 12.05.2010 року надано дозвіл на розміщення об`єкта торгівлі відділу Взуття у приміщенні магазину Візит, розташованого на вул. Шевченка, 26 в м. Монастириська, з одного боку, та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності законного представника ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 17.01.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 14 лютого 2015 року покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зобов`язати ОСОБА_3 публічно, через засоби масової інформації, які функціонують на території Монастириського району, вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 протягом одного місяця після затвердження даної угоди судом.

Речові докази по справі: дві пари жіночих джинсів, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Суддя: ОСОБА_1