ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
Ухвала

Іменем України

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Британчука В.В.,

суддів: Єленіної
Ж.М., Леона О.І.,

за участю прокурора Кравченко Є.С.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 01 липня 2014 року кримінальну
справу за касаційними скаргами
потерпілого ОСОБА_3, засуджених ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на вирок
Апеляційного суду Одеської області від
25 лютого 2013 року щодо ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_6

Указаним вироком
засуджено:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Цеханівки Красноокнянського району
Одеської області, мешканця АДРЕСА_5,
громадянина України, такого, що не має
судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю; за ч. 4 ст. 190 КК - на
строк шість років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю; за ч.
3 ст. 358 КК (в редакції 2001 року) у виді
обмеження волі - на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_4 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк шість років з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

За ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_4 виправдано;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
смт Любашівки, мешканця АДРЕСА_6,
громадянина України, такого, що не має
судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю; за ч. 4 ст. 190 КК - на
строк п'ять років шість місяців з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю; за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК (в
редакції 2001 року) - на строк чотири роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_5 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років шість місяців
з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

За ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 5, ст. 27, ч. 3 ст. 28,
ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК ОСОБА_5 виправдано;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця м.
Рибниці Республіки Молдови, мешканця
АДРЕСА_7, громадянина України, такого,
що не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять років з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю; за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001
року) у виді обмеження волі - на строк
два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_2 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю;

За ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_2
виправдано;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженку ст.
Бурної Джувалинського району
Джамбульської області, мешканку
України без реєстрації, громадянку
України, таку, що не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки з конфіскацією всього майна, яке є
її власністю; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк
п'ять років з конфіскацією всього
майна, яке є її власністю; за ч. 3 ст. 358 КК
(в редакції 2001 року) у виді обмеження
волі - на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_18 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років з
конфіскацією всього майна, яке є її
власністю;

За ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_18 виправдано;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженця с.
Грінченкового Охтирського району
Сумської області, мешканця АДРЕСА_8,
громадянина України, такого, що не має
судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк вісім
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю; за ч. 4 ст. 190 КК - на
строк десять років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю; за ч.
3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК (в редакції
2001 року) - на строк п'ять років; у виді
обмеження волі: за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3
ст. 358 КК (в редакції 2001 року) - на строк
два роки; за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК - на
строк два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_7 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк десять років з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

За ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 358 КК ОСОБА_7
виправдано;

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_13, уродженця
Республіки Казахстан, мешканця
АДРЕСА_9, громадянина України, такого,
що не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю; за ч. 4 ст. 190 КК - на
строк п'ять років шість місяців з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю; за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001
року) у виді обмеження волі - на строк
два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_8 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років шість місяців
з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

За ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_8 виправдано;

ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_16, уродженця м. Ізмаїла
Одеської області, мешканця АДРЕСА_10,
громадянина України, такого, що не має
судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю; за ч. 4 ст. 190 КК - на
строк шість років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю; за ч.
3 ст. 358 КК (в редакції 2001 року) у виді
обмеження волі - на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_9 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк шість років з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

За ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_9
виправдано;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_19, уродженку
с. Новогородківки Мелітопольського
району Запорізької області, мешканку
АДРЕСА_11, громадянку України, таку, що
не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років з конфіскацією всього майна, яке
є її власністю, крім квартири; за ч. 4 ст.
190 КК - на строк п'ять років шість з
конфіскацією всього майна, яке є її
власністю, крім квартири; за ч. 3 ст. 358 КК
(в редакції 2001 року) у виді обмеження
волі - на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_10 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років шість місяців
з конфіскацією всього майна, яке є її
власністю, крім квартири.

За ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_10
виправдано;

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_21, уродженку
Республіки Казахстан, мешканку
АДРЕСА_12, громадянку України, таку, що
не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років; за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001
року) у виді обмеження волі - на строк
два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_11 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років.

Відповідно ст. 75 КК ОСОБА_11 звільнено
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю два роки та з покладенням
обов'язків, передбачених пунктами 3, 4 ч.
1 ст. 76 КК.

За ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_11 виправдано;

ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_22, уродженку
с. Чапаївки Березовського району
Одеської області, мешканку АДРЕСА_13,
громадянку України, таку, що не має
судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років; за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001
року) у виді обмеження волі - на строк
два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_19 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років.

Відповідно ст. 75 КК ОСОБА_19 звільнено
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю два роки та з покладенням
обов'язків, передбачених пунктами 3, 4 ч.
1 ст. 76 КК.

За ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_19 виправдано;

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_24, уродженку
с. Соколівки Крижопільського району
Вінницької обліт, мешканку АДРЕСА_14,
громадянку України, таку, що не має
судимості,

до покарання у виді позбавлення волі за
ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років; за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001
року) у виді у виді обмеження волі - на
строк два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_13 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років.

Відповідно ст. 75 КК ОСОБА_13 звільнено
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю два роки та з покладенням
обов'язків, передбачених пунктами 3, 4 ч.
1 ст. 76 КК.

За ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_13
виправдано;

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_26, уродженку
та мешканку АДРЕСА_15, громадянку
України, таку, що не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі за
ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять років; за ч. 3
ст. 358 КК (в редакції 2001 року) у виді
обмеження волі - на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_14 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років.

Згідно зі ст. 79 КК ОСОБА_14 звільнено від
відбування покарання з іспитовим
строком тривалістю два роки, з
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

За ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_14
виправдано;

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_27, уродженку
та мешканку АДРЕСА_16, громадянку
України, таку, що не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років; за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001
року) у виді обмеження волі - на строк
два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_15 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років.

Відповідно ст. 75 КК ОСОБА_15 звільнено
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю два роки та з покладенням
обов'язків, передбачених пунктами 3, 4 ч.
1 ст. 76 КК.

За ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК ОСОБА_15
виправдано;

ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_28, уродженку та
мешканку АДРЕСА_17, громадянку України,
таку, що не має судимості,

до покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років; за ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001
року) КК у виді обмеження волі - на строк
два роки.

На підставі ст. 70 КК остаточне
покарання ОСОБА_21 за сукупністю
злочинів призначено у виді позбавлення
волі на строк п'ять років.

Згідно зі ст. 79 КК ОСОБА_21 звільнено від
відбування покарання з іспитовим
строком тривалістю два роки з
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

За ч. 2 ст. 358 КК ОСОБА_21 виправдано;

ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_29, уродженку та
мешканку АДРЕСА_18, громадянку України,
таку, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 366 КК (в редакції 2001 року) до
покарання у виді обмеження волі - на
строк два роки з позбавленням права
обіймати посаду секретаря сільської
ради на строк два роки.

У зв'язку із закінчення строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_17 звільнено від
призначеного покарання, а за ч. 5 ст. 27, ч.
4 ст. 190 КК її виправдано.

Вирішено питання про відшкодування
шкоди потерпілим, долю речових доказів
і про судові витрати.

За обставин, детально описаних у
вироку, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 визнано винуватими у тому, що
вони в період з 2003 року по 06 листопада
2007 року у м. Одесі у складі
організованої групи, маючи доступ до
джерел інформації у правоохоронних
органах, органах виконавчої влади та
Бюро технічної інвентаризації про
наявність об'єктів нерухомості,
власників та квартироорендарів, які
померли або були відсутні довгий час за
місцем проживання, вчинили шахрайство,
а саме: підробляючи офіційні документи,
використовуючи їх на підставних осіб,
заволодівали об'єктами нерухомості з
їх подальшим продажем. Крім того вони
незаконно оформляли об'єкти
нерухомості та земельні ділянки як на
замовлення, так для себе.

Таким чином ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7
заволодів 186 850 грн ОСОБА_23, 454 500 грн
ОСОБА_24, 1 363 500 грн ОСОБА_25, разом з
ОСОБА_7 і ОСОБА_9 - 126 250 грн ОСОБА_26, 202 000
грн ОСОБА_27, 227 250 грн ОСОБА_28, разом з
ОСОБА_7, ОСОБА_9 і ОСОБА_11 - 227 250 грн
ОСОБА_29, разом з ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_10
та ОСОБА_6 - 530 000 грн ОСОБА_30, разом з
ОСОБА_7 і ОСОБА_10 - 353 300 грн ОСОБА_3;
ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_15 - 9598 грн
ОСОБА_31, разом з ОСОБА_7, ОСОБА_15 і
ОСОБА_32 - 6265 грн ОСОБА_33, разом з ОСОБА_7 і
ОСОБА_2 - 119 159 грн ОСОБА_34

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ще визнано винуватими
у замаху на заволодіння грошима
добросовісних покупців об'єктів
нерухомості у м. Одесі за
підробленими документами.

У касаційній скарзі (з урахуванням
доповнень до неї) засуджений ОСОБА_5
просить змінити вирок та призначити
йому покарання із застосуванням
положень ст. 69 КК. При цьому вважає, що
судом при призначенні покарання не
було взято до уваги часткове визнання
ним вини. Скаржник зазначає, що не
повинен відшкодовувати шкоду
потерпілим, оскільки кошти від продажу
квартир він не отримував. Стверджує, що
докази, покладені в основу вироку, є
незаконними і у його діях не має ознак
злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК,
оскільки він не входив до складу
організованої групи, а квартиру купив
за гроші, позичені у ОСОБА_7

Засуджений ОСОБА_2 у скарзі просить
виключити з вироку його засудження за
ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК за епізодом
заволодіння грошима ОСОБА_35, оскільки
вважає, що не було встановлено його
мети та умислу на це. Крім того, вважає,
що судом було необґрунтовано
відмовлено у задоволенні його
клопотань на спростування винуватості
у вчиненні цих злочинів.

Засуджена ОСОБА_36 у касаційній скарзі
просить змінити вирок та пом'якшити їй
покарання із застосуванням положень
ст. 69 КК, стверджуючи, що суд належним
чином не взяв до уваги обставини, які,
на її думку, пом'якшують покарання. Крім
того зазначає, що докази, покладенні в
основу вироку, є незаконними, чужим
майном вона не заволодівала, адже не
знала, що втягнута у шахрайство.

Засуджений ОСОБА_4 у скарзі просить
змінити вирок та виключити з
кваліфікації його дій засудження за ч. 4
ст. 190 КК, оскільки вважає, що його
засудження ґрунтується на
недостовірних доказах, шахрайські дії
щодо потерпілих він не вчиняв. Крім
того, вважає, що судом не взято до уваги
обставини, що, на його думку,
пом'якшують покарання;

Потерпілий ОСОБА_3 просить у скарзі
змінити вирок та стягнути з засуджених
559 510 грн завданої матеріальної шкоди на
користь держави, оскільки у підсумку
квартира, яку за підробленими
документами продали йому ОСОБА_7,
ОСОБА_10 і ОСОБА_4, залишилась у його
власності.

Засуджений ОСОБА_9 відкликав свою
касаційну скаргу до початку розгляду
справи в суді касаційної інстанції.

Вирок щодо ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у
касаційному порядку не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
захисника і засудженого ОСОБА_2 (які
підтримали касаційну скаргу
останнього і скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_36 та залишили на розсуд суду
вирішення скарги потерпілого ОСОБА_3),
думку прокурора (який частково
підтримав касаційні скарги та просив
вирок в частині засудження ОСОБА_4,
ОСОБА_6 і ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 358 КК, ОСОБА_5 -
за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК, та в порядку ст.
395 КПК 1960 року ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27, ч. 2
ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст.
366 КК, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_19, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 - за ч. 3 ст. 358 КК змінити і
звільнити їх від покарання за цими
складами злочинів у зв'язку з
закінченням строків давності,
передбачених ст. 49 КК, а скаргу
потерпілого ОСОБА_3 підтримав частково
і просив скасувати вирок в частині
вирішення його цивільного позову з
направленням справи на новий судовий
розгляд в порядку цивільного
судочинства), перевіривши справу,
обговоривши доводи, викладені у
скаргах, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню на
таких підставах.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2
та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які їх
засуджено, відповідають доказам,
дослідженим у судовому засіданні, яким
у вироку дано належну оцінку із
дотриманням вимог чинного
кримінально-процесуального
законодавства.

З вироку апеляційного суду та
касаційних скарг убачається, що
засуджені не оспорюють факта вчинення
ними дій, які детально описані у вироку,
але не вважають їх шахрайськими. ОСОБА_6
стверджує, що її ввели в оману щодо
характеру цих дій.

Проте, колегія суддів, з цими доводами
погодитись не може, оскільки вони
спростовуються сукупністю наявних
доказів.

Доводи засудженого ОСОБА_2 про
непричетність до шахрайства і
організованої групи (епізод продажу
ОСОБА_34 за підробленими документами
АДРЕСА_4) були ретельно перевірені
судом і обґрунтовано відкинуті як
безпідставні.

Зокрема, судом встановлено, що договір
купівлі-продажу вказаної квартири,
укладений між ОСОБА_2 і її власниками
ОСОБА_37, ОСОБА_20 від 20 вересня 2002 року
був підробленим, оскільки ОСОБА_20 у
зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_30 не могла
дати 09 вересня 2002 року ОСОБА_37
доручення на учинення цієї угоди. До
того ж, згідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи
підписи у вищевказаних документах і
розписці від 20 вересня 2002 року про
отримання від ОСОБА_2 ОСОБА_37 16 000 дол.
США за продану квартиру виконано не
ОСОБА_37 а іншою особою. Проти цього
висновку засуджений в судовому
засіданні заперечень не висловив.

Також, нотаріус ОСОБА_38, прізвище якого
зазначено у згаданому дорученні,
заперечив його засвідчення і вказав, що
нотаріальний бланк, на якому доручення
від 09 вересня 2002 року виготовлено,
отримано ним лише 12 листопада 2002 року,
номер реєстру, вказаний у дорученні, не
відповідає дійсності.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 19
січня 2004 року подав в суд до ОСОБА_37 (які
на той час вже обидва померли) позов про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу квартири останніх і в
судовому засіданні від 06 лютого 2004 року
пояснив, що після укладення договору 20
вересня 2002 року, подружжя ОСОБА_37
отримали від нього гроші, звільнили
квартиру та переїхали на інше місце
проживання, яке йому невідоме.

За показаннями свідка ОСОБА_39 через два
місяці після дзвінка консьєржки, яка
повідомила, що знімають двері з
квартири померлих ОСОБА_37, з якими він
дружив, він приїхав і побачив ОСОБА_2 і
ще одного чоловіка, який йому пояснив,
що ОСОБА_37 винен 16 000 дол. США і для
повернення грошей вини забирають
квартиру.

Таким чином, ОСОБА_2 даючи пояснення у
цивільному суді достовірно знав, що
відповідачі вже мертві і нікуди не
переїжджали зі своєї квартири.

Наступне вселення у квартиру як нового
покупця ОСОБА_5 зі швидким її
перепродажем ОСОБА_34, для чого
організованій групі довелося задіяти
зв'язки у правоохоронних органах для
зняття з квартири арешту, накладеного
після порушення кримінальної справи за
заявою свідка ОСОБА_39, виявлення
підготовлених інших варіантів
підроблених документів для
заволодіння цією квартирою, надання
ОСОБА_2 нотаріусу ОСОБА_40 рішення суду з
підробленими печатками, виявлення у
БТІ підроблених документів, також
свідчить про протиправність членів
організованої групи стосовно квартири
ОСОБА_37.

Засуджений ОСОБА_5 на досудовому
слідстві, зокрема під час очної ставки
з ОСОБА_2, фактично визнав протизаконні
обставини заволодіння згаданою
квартирою і те, що брав участь за
вказівкою ОСОБА_7 у підробці
документів, виготовленні підроблених
документів, за що отримував від
останнього 1000 дол. США в місць. З
показань ОСОБА_7 також убачається те,
що ОСОБА_5 і ОСОБА_2 в організованій ним
групі вчиняли злочини.

Отже, характер дій ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 і ОСОБА_6 (кожного за
встановленими судом епізодами
обвинувачення) свідчить про вчинення
ними шахрайства у складі організованої
групи, яка відрізнялася згуртованістю,
ієрархічністю, тривалістю існування,
націленістю на об'єкти нерухомості,
мала зв'язки у правоохоронних органах,
розроблені плани за кожним злочинним
епізодом з розподіленням ролей її
учасників. Про наявність такої групи,
зокрема свідчить те, що після
затримання ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_4,
ОСОБА_7 разом з іншими учасниками групи
терміново виїхав у м. Житомир, де
намагався організувати аналогічну
злочинну діяльність.

Посилання ОСОБА_5 на те, що він не мав
стосунку до заволодіння об'єктами
нерухомості, зокрема квартирами,
безпідставні, адже це спростовано
викладеними у вироку доказами. Навіть у
касаційній скарзі цей засуджений не
заперечує, що підробляв документи і
виготовляв підроблені, які як раз і
застосовувались усіма спільниками для
вчинення шахрайства. Суд обґрунтовано
послався на його показання від 23 грудня
2009 року, де він визнав, що перебував у
змові з ОСОБА_7 та іншими членами
організованої групи на шахрайські дії
з об'єктами нерухомості за
підробленими документами. Знав, що
підроблені ним документи будуть
використовуватися саме для цього, вів
журнал, де зазначав обсяг виконаної
роботи з підробки документів, за що
ОСОБА_7 платив йому гроші. Остання
обставина підтверджується виявленням
цього журналу, у якому записи виконані
ОСОБА_5 (згідно висновку відповідної
експертизи).

Доводи ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про те, що вони
добросовісно помилялись у характері
своїх дій, були введені в оману іншими,
зокрема ОСОБА_7, не відповідають
матеріалам справи, їм у вироку дано
належну оцінку

Усі ці доводи засуджених були
предметом ретельної перевірки суду під
час судового розгляду справи і для їх
спростування у вироку наведено
відповідні аргументи з дотриманням
вимог ст. 334 КПК 1960 року.

Кваліфікація діянь ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190,
ч. 3 ст. 358 КК (в редакції 2001 року),
ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 4
ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК (в
редакції 2001 року) є правильною.

Прохання, призначене засудженим
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, відповідає
вимогам статей 65, 70 КК, вчиненому, є
справедливим, необхідним і достатнім
для їх виправлення та попередження
нових злочинів, визначено не у
максимальних межах. Тобто судом
враховано обставини і дані про особи
засуджених, з якими вони пов'язують
свої вимоги.

Підстави для пом'якшення покарання чи
звільнення від його відбування
відсутні.

Що стосується заявлених клопотань
засудженими ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_11 про звільнення їх від покарання
на підставі акта амністії, то згідно з
нормами чинного законодавства таке
клопотання подається до суду за місцем
відбування покарання для його розгляду
за правилами, встановленими у
відповідному законі.

Разом з тим, як убачається з матеріалів
справи, з дня вчинення ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_19,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_2,
ОСОБА_32 та ОСОБА_6 злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 358 КК, ОСОБА_5 - ч. 3
ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК, ОСОБА_7 - ч. 3 ст. 27, ч. 3
ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст.
358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК, закінчилися
строки давності, передбачені ч. 1 ст. 49
КК, у зв'язку з чим вони підлягають
звільненню від покарання.

Що стосується касаційної скарги
потерпілого ОСОБА_3 то вона підлягає
частковому задоволенню, оскільки з
вироку не убачається достатніх підстав
стягнення з засуджених ОСОБА_10, ОСОБА_7
і ОСОБА_4 на користь потерпілого 569 500
грн за його цивільним позовом,
враховуючи, що квартира, які ці
засуджені продали ОСОБА_3 за
підробленими документами, залишилась у
його власності. Тому вирок
апеляційного суду в цій частині
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 395, 396 КПК 1960 року,
пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні
положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги потерпілого ОСОБА_3,
засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Одеської
області від 25 лютого 2013 року щодо
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та в порядку ст.
395 КПК 1960 року щодо ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 змінити і
звільнити на підставі ч. 1 ст. 49 КК від
призначено за ч. 3 ст. 358 КК, ОСОБА_7 - за ч.
3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.
28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК, ОСОБА_5
- за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК покарання;

виключити рішення про призначення
ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_2 покарання за
сукупністю злочинів на підставі ст. 70
КК.

Вважати засудженими:

ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 4 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк
п'ять років з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю, за ч. 4 ст. 190
КК - на строк шість років з за ч. 2 ст. , ст.
190 КК - на строк шість років з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю; за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на
строк п'ять років з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю, а на
підставі ст. 70 КК за сукупністю
злочинів остаточно - на строк шість
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю;

ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на
строк п'ять років з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю; за ч. 4 ст. 190
КК - на строк п'ять років шість місяців з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю, а на підставі ст. 70 КК за
сукупністю злочинів остаточно - на
строк п'ять років шість місяців з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю;

ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки з конфіскацією всього майна, яке є
її власністю; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк
п'ять років з конфіскацією всього
майна, яке є її власністю, а на підставі
ст. 70 КК за сукупністю злочинів
остаточно - на строк п'ять років з
конфіскацією всього майна, яке є її
власністю.

ОСОБА_7 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк
вісім років з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю; за ч. 4 ст. 190
КК - на строк десять років з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю, а на підставі ст. 70 КК за
сукупністю злочинів остаточно - на
строк десять років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю;

ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк
п'ять років з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю; за ч. 4 ст. 190
КК - на строк п'ять років шість місяців з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю, а на підставі ст. 70 КК за
сукупністю злочинів остаточно - на
строк п'ять років шість місяців з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю;

ОСОБА_9 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК - на строк
п'ять років з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю; за ч. 4 ст. 190
КК - на строк шість років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю, а на
підставі ст. 70 КК за сукупністю
злочинів остаточно - на строк шість
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю;

ОСОБА_11 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК з
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років, а на підставі ст. 70 КК за
сукупністю злочинів остаточно - на
строк п'ять років. Згідно зі ст. 75 КК
ОСОБА_11 звільнити від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю два роки та з
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК;

ОСОБА_19 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років, а на підставі ст. 70 КК за
сукупністю злочинів остаточно - на
строк п'ять років. Згідно зі ст. 75 КК
ОСОБА_19 звільнити від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю два роки та з
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК;

ОСОБА_15 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років, а на підставі ст. 70 КК за
сукупністю злочинів остаточно - на
строк п'ять років. Згідно зі ст. 75 КК
ОСОБА_15 звільнити від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю два роки та з
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК;

ОСОБА_21 до покарання у виді позбавлення
волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК із
застосуванням ст. 69 КК - на строк чотири
роки; за ч. 4 ст. 190 КК - на строк п'ять
років, а на підставі ст. 70 КК за
сукупністю злочинів остаточно - на
строк п'ять років. Згідно зі ст. 79 КК
ОСОБА_21 звільнити від відбування
покарання з іспитовим строком
тривалістю два роки та покладенням
обов'язків, передбачених пунктами 3, 4 ч.
1 ст. 76 КК;

ОСОБА_14 за ч. 4 ст. 190 КК до покарання у
виді позбавлення волі на строк п'ять
років. Згідно зі ст. 79 КК звільнити
ОСОБА_14 від відбування покарання з
іспитовим строком тривалістю два роки;

ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК до
покарання у виді позбавлення волі на
строк п'ять років. Згідно зі ст. 75 КК
звільнити ОСОБА_13 від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю два роки та з
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК;

ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК до покарання у
виді позбавлення волі на строк п'ять
років з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю.

Вирок в частині стягнення на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_10, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 569 500
грн скасувати і направити справу на
новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді:

В.В. Британчук О.І. Леон Ж.М. Єленіна