Справа №1-277/2007р.
ВИРОК

Іменем
України

13 серпня 2007 року Ірпінський
міський суд Київської області у складі:

головуючого: судді Рудніченко О.М. ,

при секретарі: Олексіної О.Г.,

з участю прокурора: Слизькоуха О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальну справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Києва, українець, громадянин України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1; раніше
судимого : 12.10.2004 року за ст.185 ч.3, 185 ч.2 ст.15, ст.70 Оболонським районним судом м.Києва до 4 років б місяців
позбавлення волі, постановою Березанського
міського суду Київської області від 14.11.2006
року згідно ст.82 КК України невідбутий строк 2 роки 1 місяць 9 днів замінено на обмеження волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 був засуджений 12.10.2004 року Оболонським районним судом м.Києва за ст.185 ч.З, ст.15 ч.2, ст.185
ч.2, 70 КК України до чотирьох років шести місяців
позбавлення волі. Постановою Березанського міського суду від 14.11.2006 року відповідно до ст.82 КК України підсудному
невідбутий строк покарання у вигляді
позбавлення волі було замінено на обмеження волі. Відбуваючи покарання в Ірпінському виправному центрі № 132 ДЦЗПВП ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе
не зробив і знову вчинив умисний злочин.

Так, 17 квітня 2007 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_1, відбуваючи покарання в Ірпінському виправному центрі №
132 згідно постанови Березанського міського суду від
14.11.2006 року у вигляді обмеження волі строком на 2 роки J місяць 9 днів, з метою ухилення від подальшого відбування покарання у
вигляді обмеження волі, перебуваючи на контрагентському об'єкті "Лісбудіндустрія" згідно рознарядки на
вихід засуджених за межі установи від 17.04^.007
року, самовільно залишив місце роботи та поїхав до міста Києва.

20 квітня 2007 року о 20 годині біля будинку № 4-а по вулиці Приозерній в м.Києві Яворський був затриманий співробітниками
Ірпінського виправного центру № 132 та повернутий в місця обмеження волі для
подальшого відбування покарання.

У судовому
засіданні підсудний свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив викладені обставини скоєння злочину. Підсудний
окрім визнання своєї вини у скоєному
злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового слідства. В скоєному підсудний
щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В зв'язку із повним визнанням підсудним своєї вини в скоєному злочині, визнання кваліфікації його дій та доказів, на які
посилався орган досудового слідства, дослідження зібраних по справі доказів було
обмежене допитом підсудного та вивченням
матеріалів справи, що характеризують особу підсудного.

Органом досудового слідства дії підсудного кваліфіковано за ч.1 ст. 390 КК України, як вчинення умисних, протиправних дій, які
виразились у самовільному залишенні місця обмеження волі
особою, засудженою до обмеження волі. Суд вважає таку
кваліфікацію правильною.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність підсудного, особу підсудного та те, що підсудний
скоїв злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості.

2

Як особа
підсудний по місцю відбування покарання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та
нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність підсудного є щире каяття, визнання
своєї вини.

Обставиною, що обтяжує
відповідальність підсудного є рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства не
можливо, і тому підсудному слід обрати міру
покарання у вигляді позбавлення волі із відбуванням покарання у
системі кримінально - виконавчих установ.

Враховуючи, що у підсудного має місце сукупність вироків, то суд призначає йому
покарання за сукупністю вироків.

Запобіжний захід у відношенні підсудного суд залишити без змін - тримання під
вартою.

Керуючись ст.ст. 323, 324,327 КПК України суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 390 ч. 1 КК України та призначити йому
покарання по цій статті у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 12.10.2004 року
Оболонського районного суду м.Києва за ст. ст.185 ч.3, ст.15 ч.2, 185 ч.2,
ст.15 ч.3, 70 КК України за яким підсудного було засуджено до 4
років б місяців позбавлення волі, остаточну міру покарання ОСОБА_1 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначити у вигляді 1
(одного) року 9 місяців позбавлення волі із відбуванням покарання в системі
кримінально - виконавчих установ.

Термін відбування покарання підсудному рахувати з моменту затримання, а саме з
31.05.2007 року.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 державного
департаменту України з питань виконання покарань.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб із
моменту проголошення вироку, а підсудним в той же термін з дня
вручення йому копії вироку.