Провадження № 1-кп/742/46/13
Єдиний унікальний № 742/1062/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2013 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Білокур В.І.,

за участю прокурора Антоненко Ю.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0000260 відносно обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українець, проживає в АДРЕСА_2, гр. України, із середньою освітою, розлучений, не працюючий, раніше судимий:

07.04.1998 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81 КК України до позбавлення волі 3 роки. Звільнений 17.05.2000 року умовно-достроково;

25.12.2000 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч.3 ст.81 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 07.11.2002 року по відбуттю строку покарання.

02.12.2003 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

10.02.2004 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 6 днів. Звільнений 10.08.2005 року по відбуттю строку покарання;

04.08.2008 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки на підставі ст.75,76 КК України від відбуття звільнився з іспитовим строком 1 рік;

19.07.2010 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки на підставі ст..75,76 КК України від відбуття покарання звільнився з іспитовим строком 1 рік;

17.09.2012 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст.ст.358 ч.4, 358 ч.1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців на підставі ст.75,76 КК України був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; за ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2012 року близько 11 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння в квартирі розташованій за адресою АДРЕСА_1, разом зі своїм знайомим ОСОБА_1, повторно з метою викрадення чужого майна, будучи достовірно обізнаним, що останній заснув та не усвідомлює протиправність дій відносно нього, ОСОБА_2 таємно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_1 марки "Nokia-305", вартістю 956 грн.04 коп., з карткою оператора мобільного зв'язку "МТС" вартістю 10 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, всього викравши майна потерпілого на загальну суму 966 грн. 04 коп., унаслідок чого ОСОБА_2 визнається винним за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України та в повному обсязі підтвердив викладені вище обставини. Зокрема пояснив суду, що 08 грудня 2012 року він перебуваючи в нетверезому стані у квартирі за вищеназваною адресою він таємно викрав з кишені ОСОБА_1 мобільний телефон марки "Нокіа" та продав не відомому йому чоловіку на ЖД вокзалі за 20 грн. та витрив гроші на придбання спиртного, оскільки під час вчинення даної крадіжки також був у нетверезому стані. Він попросив вибачення у потерпілого та відшкодував заподіяні збитки, він усвідомлює про свою виннність та міру відповідальності, розкаюється у вчиненому, та просить не призначати суворої міри покарання.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні також підтвердив факт викрадення його речей зі сторони ОСОБА_2, що мало місце 08.12.2013 року, але на цей час він не має жодних претензій до винногого, оскільки збитки йому відшкодував обвинувачений добровільно, то цивільного позову не заявляє і просить суворо не карати останнього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та прокурор просили суд провести скорочений розгляд даної справи, без дослідження інших доказів по справі, оскільки ОСОБА_2 вказує, що правильно розуміє зміст обставин справи і наявних доказів, згідно підозри у вчиненні ним злочину за ст.185ч.2 КК України, а тому суд відповідно до ч.3ст.349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються. Учасникам процесу роз"яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеною і вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_2, за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини які пом"якшують та обтяжують його покарання.

Так, до обставин пом'якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд відносить те, що він щиро розкаюється у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Крім того при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину і дані про його особу, який негативно характеризується за місцем проживання (а.п.64) та ніде не працює, він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та скоїв інкримінований злочин в період іспитового строку за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2012 року за ст.ст.358 ч.4, 358 ч.1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців на підставі ст.75,76 КК України був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік та скоїв даний злочин в період іспитового строку, а тому, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді обмеження волі, із частковим приєднанням невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, за правилами ст.ст.78ч.3; 71ч.1,4 КК України.

Судові витрати та цивільний позов по справі відсутні, а долю речових доказів по справі необхідно вирішити в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 а визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місців обмеження волі.

На підставі ст.ст.71ч.1,4 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за цим та попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2012 року за ст.ст.358 ч.4, 358 ч.1 КК України призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: - кредитна картка "Raiffeisen Bank Aval"№ НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 та зв'язка ключів кількістю 6шт., що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_1 - залишити у його законному володінні та розпорядженні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня її проголошення через Прилуцький міськрайонний суд.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя Білокур В.І.