справа № 462/4151/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000971 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

встановив:
ОСОБА_7 02.04.2014 року в денний час доби, близько 16.00 год., перебуваючи на вул.Городоцькій, 224 у м.Львові, у громадському людному місці, на одній з головних магістральних вулиць міста з інтенсивним рухом транспорту, умисно, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив дії, що супроводжувались особливою зухвалістю та виразились в наступному. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Volvo 740», д.н.з. НОМЕР_1 , повернув ліворуч з вул.Ряшівської на вул.Городоцьку, яка в тому місці має по дві смуги для руху в кожному напрямку, де рухався в лівій смузі, після чого здійснив маневр, змістившись частково у праву смугу, пригальмовуючи, став блокувати рух автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , котрий, на його думку, порушував правила дорожнього руху. ОСОБА_7 , змусивши у такий спосіб потерпілого зупинити свій автомобіль, не виходячи, через вікно свого транспортного засобу направив на автомобіль «Volkswagen» газо-балонний (пневматичний) пістолет моделі «Makarov». ОСОБА_4 намагався об`їхати автомобіль «Volvo» ліворуч, проте ОСОБА_7 , здійснивши маневр, перегородив своїм автомобілем дорогу, чим примусив потерпілого виїхати на подвійну суцільну лінію розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, та зупинитись. ОСОБА_7 , тримаючи в руці і демонструючи пневматичний газо-балонний пістолет, підійшов до автомобіля «Volkswagen» з боку дверей водія, вийшовши при цьому на смуху зустрічного руху, в результаті чого водії, які рухались назустріч в лівій смузі вимушені були зменшувати швидкість і об`їжджати місце інциденту. ОСОБА_7 поводився агресивно, висловлював своє невдоволення потерпілому, який злякався і з автомобіля не виходив, при цьому грубив, використовував в адресу ОСОБА_4 ненормативну (нецензурну) лексику і вдарив ногою в колесо автомобіля «Volkswagen». ОСОБА_7 покликав пасажир його автомобіля ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 сів за кермо і почав рух. Потерпілий також рушив, однак, ОСОБА_7 умисно виляв зі сторони в сторону, не даючи дорогу автомобілю «Volkswagen».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст.296 КК України, визнає частково і дав показання, що 02.04.2014 року їхав автомобілем «Volvo 740» зі своїм товаришем ОСОБА_8 по вул.Ряшіській у м.Львові в лівій крайній смузі. На світлофорі перед поворотом на вул.Городоцьку йому дорогу перегородив сірий «Volkswagen Caddy», який стояв поперек дороги. Коли включився зелений сигнал світлофора, він, рухаючись в лівій смузі, повернув ліворуч на вул.Городоцьку, а автомобіль «Volkswagen Caddy», повертаючи в тому ж напрямку з правої смуги, маневрував в ліву сторону перед його автомобілем, чим створив аварійну обстановку. Він вже за поворотом опустив в автомобілі скло і жестами показав водію, як потім йому стало відомо ОСОБА_4 , його неправоту щодо порушення правил дорожнього руху. При цьому пістолетом водію не погрожував. На той час він перевозив в автомобілі значну суму грошей, а в країні була складна криміногенна обстановка, тому він сприйняв маневр ОСОБА_4 як загрозу, в зв`язку з чим, маневруючи і пригальмовуючи, змусив автомобіль «Volkswagen Caddy» зупинитись, заблокував йому дорогу. Вийшов зі свого автомобіля, тримаючи в руці пневматичний пістолет, який завжди зберігає із собою для власної безпеки, підійшов до водійських дверей і зробив зауваження ОСОБА_4 щодо грубого порушення ним правил дорожнього руху. Визнає, що при цьому висловлювався нецензурно, оскільки його обурила поведінка водія на дорозі. Також вдарив ногою в колесо автомобіля потерпілого. Проте, пістолет на ОСОБА_4 не наводив, погроз вбивством не висловлював. ОСОБА_4 не виходив зі свого автомобіля, а лише твердив, що розвертався і не розуміє, що від нього хочуть. Після цього його покликав ОСОБА_8 і вони поїхали з місця події. Вважає, що даний конфлікт був спровокований потерпілим, який нахабно порушував правила дорожнього руху.

Не зважаючи на фактичне невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні хуліганства, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 02.04.2014 року їхав службовим автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , по робочих питаннях. Близько 16.00 год. він виїхав на вул.Ряшівську і мав намір повернути на світлофорі на вул.Городоцьку, для цього зупинився поперек дороги за автомобілями, які зупинились на червоне світло світлофора. Коли почав рух на зелене світло і повертав ліворуч в правій смузі, побачив, що водій з автомобіля «Volvo», який їхав у лівій смузі і повертав ліворуч паралельно з ним, цілиться в нього з пістолета «Макарова». Вже за поворотом «Volvo» почало виляти, пригальмовувати, а ОСОБА_7 знову наставив через вікно в його сторону пістолет, перекрив йому рух, заблокував, тому він змушений був екстрено гальмувати, зупинився на подвійній суцільній лінії розмітки. ОСОБА_7 вийшов з пістолетом в руці, був агресивний, висловлювався нецензурно, підійшовши, наставив на нього пістолет, цілився в голову. Він дуже злякався, не зрозумів, що відбувається і що від нього хочуть, намагався пояснити ОСОБА_7 , що він нічого такого не зробив, лише розвертався. Через короткий час ОСОБА_7 покликав його товариш і вони від`їхали. Він також продовжив рух, але ОСОБА_7 і після цього виляв автомобілем перед ним, не давав дорогу. Зазначив, що обвинувачений цілився в нього з пістолета, тому він сприймав це як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю.

Свідок ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні, дав суду показання, що знаходився спереду на пасажирському сидінні в автомобілі ОСОБА_7 Відмітив, що потерпілий керував автомобілем неадекватно, «підрізав» їх автомобіль. ОСОБА_7 , зупинивши свій автомобіль, примусив зупинитись автомобіль «Volkswagen Caddy» в лівій крайній смузі. Був збуджений, вийшов з автомобіля різко, тримав в руках пістолет. Самої розмови він не чув, однак бачив, що ОСОБА_7 не піднімав пістолет, не наставляв його на потерпілого. Він покликав ОСОБА_7 , попросив його заспокоїтись. Після цього, ОСОБА_7 сів за кермо і вони поїхали з місця події. Зазначив, що рух в той час на вул.Городоцькій був інтенсивний, було багато транспорту. Якийсь автомобіль зупинявся, питалися, що сталося.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що чекала на вул.Городоцькій у м.Львові подругу, тоді побачила два автомобіля, які стояли посеред проїзної частини. З автомобіля старої моделі сірого кольору вийшов ОСОБА_7 із пістолетом, кричав нецензурно. Потерпілий зі свого автомобіля не виходив. Не бачила, чи наводив ОСОБА_7 пістолет на потерпілого. До кінця інциденту вона не бачила, так як у неї задзвонив телефон і вона пішла у своїх справах.
З продемонстрованого в судовому засіданні в порядку ст.359 КПК України відеозапису з реєстратора, вмонтованого в автомобілі потерпілого, який міститься у вигляді файлу HPIM1940 на диску CD-R, вбачається, що на кільці на вул.Ряшівський автомобіль здійснює маневр ліворуч, з тим, щоб виїхати на вул.Городоцьку, при цьому пропускає кілька автомобілів, що рухаються з вул.Ряшівської і зупиняються на світлофорі. Автомобіль потерпілого зупиняється позаду тих автомобілів, поперек проїзної частини. В цей час автомобіля обвинуваченого поблизу світлофора немає. При появі зеленого сигналу світлофора автомобіль «Volkswagen Caddy» починає рух, рухається в правій смузі і виконує поворот ліворуч на вул.Городоцьку по траекторії двох попередніх автомобілів, які рухаються цією ж смугою, при цьому не робить різких маневрів, зокрема, в сторону лівої смуги руху. Видно, як автомобіль «Volvo» вже за поворотом рухається спочатку в лівій смузі, після чого здійснює різкий маневр, зміщується частково у праву смугу, пригальмовує. Потерпілий змушений гальмувати, зупинити свій автомобіль. ОСОБА_7 , не виходячи, через вікно свого транспортного засобу направив на автомобіль потерпілого пістолет. ОСОБА_4 намагається об`їхати автомобіль «Volvo» ліворуч, проте ОСОБА_7 , здійснивши маневр, перегородив своїм автомобілем дорогу, чим примусив потерпілого виїхати на подвійну суцільну лінію розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, та зупинитись. ОСОБА_7 , тримаючи в руці пістолет, підійшов до автомобіля «Volkswagen» з боку дверей водія, вийшов при цьому на смуху зустрічного руху. Автомобілі, які рухались назустріч в лівій смузі, вимушені зменшувати швидкість і об`їжджати місце події. В цей час біля автомобіля «Volvo» зупиняється інший автомобіль, який через нетривалий час від`їжджає. ОСОБА_7 поводиться агресивно, зухвало, щось доводить потерпілому, після цього сідає за кермо і від`їжджає. Потерпілий також рушає, однак, ОСОБА_7 умисно виляє зі сторони в сторону, не даючи дорогу автомобілю «Volkswagen».

Згідно протоколу огляду предметів від 03.04.2014 року і фото-таблиці до нього (матеріали кримінального провадження, арк.22-30) оглянуто флеш накопичувач «Transcend 32 GB», на якому міститься файл HPIM1940, який містить запис з відеореєстратора, вмонтованого в автомобілі потерпілого. Під час перегляду отримано дані, які описані вище, отримані при демонстрації цього відеозапису безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу обшуку від 30.04.2014 року (матеріали кримінального провадження, арк.65-73) було проведено обшук за місцем тимчасового проживання ОСОБА_7 в квартирі по АДРЕСА_2 , під час якого виявлено і вилучено пістолет «Макарова», калібру 4,5 мм, серійний номер НОМЕР_3 , набої в кількості 15 шт., магазин та газовий балон.
Відповідно до даних висновку судової балістичної експертизи № 5/556 від 20.05.2014 року (матеріали кримінального провадження, арк.94-95), пістолет, вилучений при обшукуквартири по АДРЕСА_2 , де тимчасово проживає ОСОБА_7 , являється газо-балонним пістолетом, калібру 4,5 мм, моделі «Makarov», іноземного заводського виробництва, серійний номер НОМЕР_3 . Пістолет справний та придатний до стрільби спеціальними металевими кульками калібру 4,5 мм, в тому числі і кульками, які знаходились в магазині даного пістолета. Слідів переробки пістолета з метою зміни його конструкції та призначення для стрільби бойовими патронами немає.

Аналіз наведених досліджених у суді доказів в їх сукупності дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив хуліганство, за встановлених обставин умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю.
Суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбаченого ст.296 КК України, зокрема, його суб`єктивна сторона, а його дії мають ознаки дрібного хуліганства, за що передбачена адміністративна відповідальність, виходячи з наступних міркувань.

Об`єктом захисту у ст.296 КК є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

З об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає тільки дії, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров`я, істотності порушення їхніх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій. Аналіз цих обставин потрібен і для з`ясування наявності особливої зухвалості або виняткового цинізму, що є основними і обов`язковими показниками грубого порушення громадського порядку.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст.173 КУпАП.

Для кваліфікації вчиненого хуліганства достатньо наявності в діях винної особи однієї з ознак - особливої зухвалості або виняткового цинізму.
Відповідно до п.5 роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадськогопорядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Виходячи із обставин, встановлених під час даного кримінального провадження, суд оцінює дії обвинуваченого як такі, що грубо порушують громадський порядок, супроводжувались особливою зухвалістю, оскільки ОСОБА_7 усвідомлюючи, що знаходиться в денний час доби на одній з головних магістральних вулиць міста з інтенсивним рухом транспорту, будучи водієм, якому повинно бути відомо, що згідно підпункту «д» пункту 2.3 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний своїми діями не створювати загрози безпеці дорожнього руху, все ж заблокував автомобіль потерпілого посеред проїзної частини вулиці, нехтуючи правилами дорожнього руху, безпекою та правами потерпілого та інших учасників дорожнього руху.

Умисне блокування автомобіля потерпілого, підтверджується показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_8 , продемонстрованим відеозаписом з реєстратора, вмонтованого в автомобілі потерпілого, і не заперечується самим обвинуваченим.

Зупинка двох транспортних засобів посеред проїзної частини вулиці, яка має дві смуги для руху в обох напрямках, мала своїм наслідком також зміну напрямку руху значної кількості транспортних засобів і, як встановлено, принаймні один водій зупинився, щоб дізнатися, що сталося на дорозі.

Також звертає на себе увагу та обставина, що ОСОБА_7 , вважаючи, що йому водій автомобіля «Volkswagen Caddy» створив аварійну обстановку, не звернувся у встановленому законом порядку до компетентних державних органів з повідомленням про подію, не вжив заходів, щоб сигналізувати чи в інший спосіб повідомити другого водія про необхідність врегулювати інцидент на дорозі, відтак навіть не намагався діяти в рамках закону і правил поведінки в суспільстві, а одразу ж, розуміючи протиправність своїх дій, став зупиняти автомобіль потерпілого посеред дороги, пригальмовуючи і не даючи йому дорогу, наставляючи на автомобіль зброю, яку в подальшому взяв із собою для з`ясування відносин. Підійшовши до автомобіля потерпілого, ОСОБА_7 висловлювався нецензурно, відкрито демонстрував зброю, поводився агресивно і нахабно.

Такі дії обвинуваченого суд розцінює як умисну зухвалу поведінку з демонстрацією оточуючим та суспільству в цілому, зневаги до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, зверхності та вседозволеності.

Наведеним також спростовуються твердження обвинуваченого про те, що він став зупиняти автомобіль потерпілого і вчиняти подальші дії, оскільки останній «підрізав» його, а він, маючи з собою значну суму грошових коштів, відчув небезпеку зі сторони потерпілого.

Натомість, під час судового розгляду встановлено малозначність приводу для таких дій ОСОБА_7 , адже потерпілий зупинився поперек проїзної частини задовго до того, як до світлофора під`їхав обвинувачений, і в подальшому, повертаючи на вул.Городоцьку, як видно із продемонстрованого відеозапису, не робив різких маневрів, не направляв свій автомобіль на автомобіль обвинуваченого.

Крім того, ОСОБА_7 , навіть від`їжджаючи від місця події, умисно виляв зі сторони в сторону, не даючи дорогу автомобілю «Volkswagen», що підтверджується показаннями потерпілого і продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом.

Отже, обвинувачений діяв з хуліганських спонукань, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілого, протиставити себе йому та суспільству в цілому, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки, тобто діяв з мотивів явної неповаги до суспільства.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства і наявності в його діях складу цього злочину, оскільки це повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.
Між тим, згідно обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні хуліганства із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для реальної загрози життю чи здоров`ю громадян, а його дії кваліфікуються стороною обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України.
Кваліфікуючою ознакою хуліганства, що передбачена ч.4 ст.296 КК, є застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для заподіяння тілесних ушкоджень. Таке застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета полягає у фактичному їх використанні для спричинення шкоди здоров`ю та заподіяння тілесних ушкоджень, використанні бойових властивостей вогнепальної зброї, направленні такої зброї на особу, здійсненні пострілу в сторону потерпілого, намаганні завдати ударів ножем потерпілому, киданні ножа з метою ураження потерпілого, приставлянні ножа (його колото-ріжучої частини) до тіла потерпілого. Ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

При цьому застосування згаданого предмета, в даному конкретному випадку газо-балонного (пневматичного) пістолета моделі «Makarov», придатного до стрільби спеціальними металевими кульками калібру 4,5 мм, полягає у фактичному його використанні для спричинення шкоди здоров`ю та заподіяння тілесних ушкоджень шляхом використання відповідних властивостей, тобто здійсненні пострілів, направленні пістолета на особу.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що обвинувачений мав у своєму автомобілі пістолет, який наставляв на автомобіль потерпілого, змушуючи останнього зупинитись, в подальшому, вийшовши з автомобіля, тримав пістолет у руці, демонстрував його.
Відповідно до положень ст.62 Конституції України, ст.ст. 19, 94 КПК України в основу вироку суду можуть бути покладені тільки достовірні докази. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Проте, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, відтак не можуть вважатись достовірними і не беруться судом до уваги показання потерпілого в тій частині, що ОСОБА_7 наставляв на нього пістолет, цілився в голову.

Таким чином демонстрація обвинуваченим пістолета і направлення його на автомобіль потерпілого є лише свідченням скоєння ним хуліганства, але є недостатніми для висновку про застосування ОСОБА_7 під час вчинення хуліганства предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Виходячи з викладеного, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України є невірною та суперечить фактичним обставинам кримінального провадження, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, вчиненим умисно; особу винного, який несудимий в силу ст.89 КК України (матеріали кримінального провадження, арк. 117), офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк.121, 123), згідно наданої характеристики з місця тимчасового проживання заяв і скарг відносно нього не поступало, відтак характеризується формально позитивно (матеріали кримінального провадження, арк.126).

Суд також бере до уваги думку потерпілого ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5 , що ОСОБА_7 протягом тривалого часу, який пройшов після події, не вибачився перед ним, так і не усвідомив вчиненого, вважає його вибачення у суді формальним, нещирими.

Виходячи з викладеного, беручи до уваги спосіб вчинення обвинуваченим злочину, конкретні обставини скоєння ним злочину, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді арешту в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення НДЕКЦ ГУ МВС України у Львівській області судової балістичної експертизи № 5/556 від 20.05.2014 року у розмірі 393,12 грн. (матеріали кримінального провадження, арк.93 зворот), оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

З огляду на те, що ОСОБА_7 належно виконував свої процесуальні обов`язки щодо явки в судове засідання, прибував за викликом суду, тому підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк два місяці.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 393,12 грн.

Речові докази:

- флеш накопичувач «Transcend 32 GB», на якому міститься файл HPIM1940, що містить запис з відеореєстратора, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (матеріали кримінального провадження, арк. 31, 32), - повернути останньому, як законному володільцю, а диск СD-R , на якому міститься файл HPIM1940 із відеозаписом з реєстратора, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- вилучений під час обшуку пневматичний (газо-балонний) пістолет моделі «Makarov», калібру 4,5 мм, серійний номер НОМЕР_3 , із набоями в кількості 15 шт., які поміщені в камеру зберігання Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (матеріали кримінального провадження, арк. 102-103), - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1