Справа № 495/9363/14-к

ВИРОК
21.01.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не вчиться та не працює, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,-
сторони кримінального провадження:
старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4
законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3
адвокат в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7
З 01.06.2014 року по 10.06.2014 року, більш точну дату встановити не представилось можливим обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, відкрив хвіртку зазначеного будинку та проник на територію двору № НОМЕР_1 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 . Далі обвинувачений ОСОБА_3 зайшов в будинок через незакриті двері, де в одній із кімнат (в спальні) виявив та таємно викрав телевізор марки «LG 26 MA33D» вартістю 3149,90 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 . Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з викраденим майном покинув територію двору потерпілої ОСОБА_5 , звернувши викрадене на свою користь. Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 з корисливих мотивів таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_5 , спричинивши при цьому матеріальний збиток на вищезазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються; допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 , допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодились з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 , допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. На початку червня 2014 року він пішов до потерпілої, що мешкає по АДРЕСА_2 , оскільки там могла знаходитись його мати. Він зайшов до будинку, двері були не зачинені, в кімнаті нікого не було. В одній із кімнат з правої сторони він побачив телевізор LG, що знаходився на тумбочці і вирішив його викрасти. Телевізор він обмотав своєю курткою для того, щоб ніхто не бачив, виніс його на вулицю та в подальшому сховав в будинку, де ніхто не проживає. Через деякий час він продав телевізор своєму знайомому. Потерпіла претензій до нього не має, оскільки телевізор їй повернуто, та просила не позбавляти волі обвинуваченого. У скоєному щиро розкаявся.
У судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином. У жовтні місяці 2014 року їй зателефонувала потерпіла та повідомила, що у неї викрали телевізор та до крадіжки причетний її син (обвинувачений ОСОБА_3 ). Після чого їй стало відомо, що син дійсно викрав телевізор та продав його мешканцю села Маразліївка. На теперішній час він не вчиться, офіційно не працює. Син допомагає їй по господарству та вона з ним підробляють на найму у приватних осіб. Просила сина суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки він розуміє, що скоїв противоправне діяння, вона виховує сина одна.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що на початку червня 2014 року вона пішла до своєї матері у гості, яка мешкає недалеко від неї. Чоловіка вдома також не було. Коли повернулась додому то виявила крадіжку телевізора, який вона разом з чоловіком отримали в кредит. 03.11.2014 року вона звернулась із заявою до співробітників міліції про крадіжку телевізора. Через деякий час стало відомо, що до крадіжки причетний обвинувачений ОСОБА_3 . На даний час телевізор їй повернули, претензій до обвинуваченого вона не має. Просила його суворо не карати.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України до обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, завданий збиток потерпілій ОСОБА_5 відшкодовано, вона просила суд не призначити сурове покарання, на даний час вона не має претензій будь-якого характеру до нього, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 104, КК України.
Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: телевізор «LG26 MA33D», переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити їй (а.с. 30-31).
Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.
Речові докази: телевізор «LG26 MA33D», переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити їй (а.с. 30-31).
Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченим та старшому прокурору.
СУДДЯ