У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Жука В.Г.,

суддів

Заголдного В.В. і Редьки А.І.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 10 травня 2007 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на
вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 11 липня 2005 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше неоднаразоро судимого,

останній раз 8.11.2000 року Бериславським

районним судом за ч.2 ст.206 КК України на 1 рік

позбавлення волі,

засуджено за ч. 3 ст. 296 КК
України на 3 роки позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 4 жовтня 2005 року вирок
залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14.03.2005 року в АДРЕСА_1, грубо
порушуючи громадський порядок, на протязі чотирьох годин заважав нормальному
відпочинку громадян, які проживали в цьому будинку. При цьому ОСОБА_1 виражався
на їх адресу нецензурними словами, наносив удари руками ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої хуліганські дії, не регував на вимоги працівників міліції
припинити їх, і при спробі затримання і припинення хуліганських дій чинив опір
приацівникам міліції. При цьому відштовхував їх від себе, лаявся, погрожував
побиттям.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 порушують
питання про скасування судових рішень та
просять закрити кримінальну справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину. Зазаначають, що
ОСОБА_1 злочин не вчиняв, а навпаки
намагався примиритися з ОСОБА_5 і в результаті виник сімейний скандал. На їх думку, висновки суду щодо винності
ОСОБА_1 у вчиненому злочині не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають.

Як видно з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненому злочині грунтуються на зібраних та ретельно перевірених в
судовому засіданні доказах. Доводи ж у касаційних скаргах про невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи безпідставні.

Так, із показань потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 вбачається, що засуджений на протязі тривалого чассу
перешкоджав нормальному відпочинку потерпілих, при цьому лаявся, побив ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, чинив опір працівникам міліції, які намагалися припинити його
хуліганські дії.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Дії
засудженого ОСОБА_1 ч. 3 ст.296 КК України кваліфіковано правильно.

Призначене покарання відповідає вимогам кримінального закону і є
справедливим.

Посилання засудженого на те, що до нього зі сторони працівників міліції
було застосоване фізичне насильство безпідставні, оскільки дана обставина
перевірялася судами як першої, так і апеляційної інстанції і свого
підтвердження не знайшла.

Істотних порушень кримінально-процесульного закону, які б могли бути
підставою для скасування або зміни судових рішень не встановлено.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням
зазначених у ст. 384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 відмовити.

Судді:

В.Г.
Жук В.В. Заголдний А.І. Редька