ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007
року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого -
судді Чіркова
Г.Є.,

при секретарі Авраменко
Л.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді матеріали за скаргою
захисника-адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову про порушення
кримінальної справи щодо нього за ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

у своїй скарзі
захисник приводить доводи стосовно незаконності постанови слідчого
Вишгородського РВ ГУ УМВС України в Київській області від б квітня 2007 року
про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, за ч. 1 ст. 122 КК України і порушує питання про її скасування.

Заслухавши
скаржника, ОСОБА_1, та його законного представника на підтримання скарги,
заявницю ОСОБА_3 її сина ОСОБА_4, а також його представника - адвоката ОСОБА_5,
які ствердили, про відсутність підстав до задоволення скарги, слідчого про те,
що оскаржувану постанову винесено з дотриманням вимог кримінально-процесуального
закону, перевіривши матеріали, на підставі яких прийнято рішення про порушення
кримінальної справи, суд вважає, що зазначена скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з такого.

Відповідно до
ст. 2368 КПК України, при розгляді цієї скарги суд повинен перевірити наявність
приводів і підстав до порушення справи, законність джерел отримання даних, які
стали підставою для цього і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті
питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

У той же час,
згідно статей 94, 97 і 98 КПК України, дотримання яких перевіряться при
розгляді цієї скарги, справа може бути порушена тільки у випадках коли, є
достатні дані, які вказують на достатність ознак злочину, та при наявності
приводів (якими є в тому числі й заяви окремих громадян), прокурор, слідчий та
орган дізнання зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи,
вказавши до того приводи та підстави, статтю кримінального закону, за ознаками
якої порушується справа.

З досліджених у
судовому засіданні матеріалів убачається, що кримінальну справу щодо ОСОБА_1
порушено б квітня 2007 року за заявою ОСОБА_3, яка 27 березня того ж року
повідомила про побиття ОСОБА_1 її сина.

Відтак приводом
до винесення оскаржуваної постанови стала зазначена заява.

У той же час,
кримінальну справу щодо ОСОБА_1 порушено за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки
17 березня 2007 року той завдав ОСОБА_3 удар рукою в голову, заподіявши тілесні
ушкодження середньої тяжкості.

Про такі
обставини в своїх поясненнях ствердили ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, підтвердив їх
і сам ОСОБА_1 Унаслідок зазначеного ОСОБА_3 госпіталізовано до Київської
обласної клінічної лікарні, де він з 19 по 28 березня 2007 року проходив курс
лікування з діагнозом перелом нижньої щелепи.

Пояснення даних
осіб і медичні дані про виявлення тілесних ушкоджень містять достатні фактичні
дані ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

До того ж згідно
акту судово-медичного обстеження, виявлені в ОСОБА_3 тілесні ушкодження могли
бути заподіяні за обставин, про які йдеться в матеріалах перевірки.

Разом з тим,
судом перевірено дотримання слідчим вимог статей 94, 97 і 98 КПК України, який
за наявності достатніх ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
обґрунтовано порушив кримінальну справу щодо ОСОБА_1.

З огляду на
зазначене, суд доходить висновку про необґрунтованість поданої скарги, яка
задоволенню не підлягає.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 2367 і 2368 КПК України,

постановив:

скаргу
захисника-адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова
набирає законної сили протягом 7 діб з дня її винесення й може бути оскаржена,
шляхом подання апеляції до апеляційного суду Київської області через
Вишгородський районний суд.