АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/308/15 Справа № 711/5219/15-к Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.06.2015 р., якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 20.07.2015 р. включно.

Як встановлено по справі, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 КК України, внесених до ЄРДР за № 000140 від 17.04.2015 р.

22.05.2015 р. в 19 год. 25 хв. ОСОБА_8 був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст. 208 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.05.2015 р. ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.06.2015 р.

Ухвалою цього ж суду від 19.06.2015 р. було задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на два місяці.

Задовольняючи це клопотання суд зіслався на те, що на даний час невстановлено де були і в кого придбані наркотичні засоби, які були предметом збуту.

При цьому ОСОБА_8 відмовився від дачі показів та не сприяв органу розслідування у встановленні істини по справі, що вказує на те, що перебуваючи на волі він матиме можливість впливати на свідків та перешкоджати встановленню істини.

Наявність пом`якшуючих його відповідальність обставин, в тім числі перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною та хвороба матері, не можуть бути підставою для обрання йому іншого запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням його волі.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник в апеляційних скаргах ставлять питання про його скасування та обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням його волі.

При цьому ОСОБА_8 вказує, що судом не враховано, що він не в змозі буде впливати на хід досудового розслідування та ухилятися від явки до слідчого.

Крім того, він має малолітню дитину та непрацюючу дружину.

Також у нього хворіє мама.

Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК, на підставі яких відносно нього обраний запобіжний захід, матеріалами справи не підтверджені.

Захисник ОСОБА_7 , діючи в його інтересах, посилається на безпідставність висновку суду про причетність ОСОБА_8 до збуту наркотичних засобів та продовження строку тримання під вартою, враховуючи його посилання в ухвалі на невстановлення місця і особи, у якої ОСОБА_8 наркотичні засоби придбав.

Стосовно відмови останнього від показань на слідстві, то вважає що це його конституційне право і вона не може бути підставою для тримання його під вартою.

Посилання суду на можливість ОСОБА_8 вступити у змову із невизначеним колом осіб, що, таким чином, буде перешкоджати слідству, є лише припущенням і також не є підставою для продовження йому такого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримавших свої апеляційні скарги, прокурора про відмову в їх задоволенні та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати різними шляхами проведенню кримінального провадження.

Підставою для обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

При обранні запобіжного заходу підлягають врахуванню обставини, визначені у ст. 178 цього закону.

Як встановлено по справі, ці вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 належним чином дотримані не були.

На думку колегії суддів, слідчим суддею не враховані обставини, які, відповідно до ст. 177 КПК, він повинен оцінити в сукупності.

Це, зокрема, молодий вік ОСОБА_8 , наявність у нього сім`ї малолітньої доньки та дружини, яка на даний час не працює так як перебуває у декретній відпустці по її догляду, що раніше він не судимий.

Також, він утримує матір, яка на протязі багатьох років постійно хворіє.

Крім того, дійшовши до висновку про необхідність продовження йому строку перебування під вартою, суд зіслався в ухвалі, як на одну із для цього підстав, невстановлена на даний час слідством особи і місця придбання наркотичних речовин, що були предметом збуту.

Разом з тим в ухвалі стосовно цього він не вказав яким чином ця обставина впливає на розкриття злочину про вчинення якого повідомлено підозру ОСОБА_8 .

Відмова його на слідстві від дачі показань, це його конституційне право і вона не може являтися ризиком, відповідно до ст. 177 КПК, та підставою для застосування відносно нього такого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ніякими доказами не підтверджене і посилання суду на те, що перебуваючи на волі, він матиме можливість, як працівник міліції, хоча і колишній, впливати на легендованих осіб, які приймали участь у контрольованих закупках наркотиків.

На думку колегії суддів, це є лише припущенням суду, що не може являтися підставою для продовження тримання його під вартою.

Крім того, згідно пояснень самого ОСОБА_8 та його захисника, з часу затримання того і перебування в СІЗО, тобто з 24.05.2015 р. по час розгляду справи, з ним не було проведено жодної слідчої дії і таким чином, час проведення слідчих дій є невизначеним.

Цього в суді не спростував і прокурор.

В зв`язку з цим, подальше перебування його в умовах СІЗО є недоцільним, а тому і невиправданим.

На ці обставини суд першої інстанції уваги не звернув і належно їх не оцінив.

Тому, врахувавши викладені обставини в сукупності колегія суддів вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, з проживанням його в м. Черкаси за місцем проживання батьків його дружини, враховуючи пояснення стосовно цього самого ОСОБА_8 .

При цьому суд, ухвалу місцевого суду скасовує і виносить нову.

Враховуючи, що в судовому засіданні депутати Смілянської районної Ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 присутні не були тому їх заяви про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків та зобов`язуються доставляти його до органу слідства чи суду, до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.06.2015 р. відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Строк домашнього арешту рахувати з 02.07.2015 р.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця проживання або перебування в період часу з 20.00 год. до 07.00 год. наступного дня;

- прибувати до визначеної особи за її вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця роботи, проживання, перебування.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_8 покласти на Соснівський РВ УМВС України в Черкаській області.

ОСОБА_8 з-під варти звільнити негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :