Справа № 11а- 51
інстанції Гордимов А.В. Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

16
січня 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду
Херсонської області в складі: Головуючого: Червоненко В.Я. Суддів: Заіченка
В.Л., Чупини С.П. З участю прокурора: Литвиненко О.О. Адвоката: ОСОБА_1 Обвинуваченої
ОСОБА_2 Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні матеріали кримінальної
справи за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову
Дніпровського районного суду міста Херсон від 7 листопада 2006 року

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючої,
заміжньої, раніше не судимої; в скоєнні
злочину передбаченого ч.1
ст.129 КПК України,
повернуто прокурору Дніпровського району м. Херсона в порядку
ст. 249-1 КПК України для усунення
виявлених судом порушень.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, вказує, що суд
необґрунтовано та безпідставно направив справу
прокурору в порядку ст.249-1 КПК України, так як вимоги ст.228-232 КПК України виконані в повній мірі. Просить постанову
суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який
підтримав доводи апеляції, адвоката та
обвинуваченої , які не згодні з апеляцією прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так повертаючи справу прокурору, суд
в мотивувальній частині постанови вказав, що кваліфікуючи
дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 129 КК України відсутня кваліфікуюча ознака «спричинення середньої тяжкості тілесних
ушкоджень».

Однак ч. 1 ст. 129 КК України передбачає
кримінальну відповідальність за «погрозу вбивством, при
наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози», тобто
даним складом злочину не передбачено кваліфікуючої
ознаки та наслідку у вигляді «спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень» в зв'язку з чим посилання суду
на дану кваліфікуючу ознаку є безпідставною.

Крім того як вбачається з матеріалів кримінальної
справи потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взагалі не
отримали жодних тілесних ушкоджень у ході конфлікту з
обвинуваченою ОСОБА_2.

Суд також в мотивувальній частині постанови вказав,
що по справі невиконані ряд слідчих дій, з
обвинуваченою ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_3 не
проведено відтворення обставин та обстановки події, не проведена
судово-медична експертиза на предмет спричинення обвинуваченою потерпілим тілесних ушкоджень, відтворення обставин та обстановки події з потерпілим ОСОБА_4 проведено не
на місці події.

Тобто суд фактично дослідив докази
по справі, що підчас проведення попереднього розгляду справи не
допускається, а дані дії виконуються судом під час судового
розгляду справи.

З урахуванням вище викладеного колегія суддів вважає, що прокурором виконані вимоги ст.ст.228-232 КПК
України, в зв'язку з чим постанова
районного суду про повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.129 КК України
прокурору, підлягає скасуванню, а апеляція прокурора задоволенню.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді
справи судом першої інстанції,- задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Херсона
від 7.11.2006 року, про повернення кримінальної
справи за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.129 КК України прокурору
Дніпровського району м. Херсона для усунення виявлених
судом порушень, - скасувати, справу повернути в
той же суд на стадію попереднього розгляду справи.

Головуючий Судді: