Справа №1-208 2007 рік
ВИРОК

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року Місцевий
Бахмацький районний суд Чернігівської

області в складі:
головуючого судді -Новікова О.М.

при секретарі - Либань О.Г.

за участю прокурора -
Москаленко С. М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду Бахмацького району справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, проживаючого по АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, освіта
середня, одруженого, утриманців не має, працюючого ТОВ "ім. Ватутіна" села
Халімоново оператором зернотоку, раніше
не засуджувався, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця АДРЕСА_3 та мешканця АДРЕСА_4, українця,
громадянина України, освіта
вища, одруженого, утриманців не має, працюючого ТОВ "ім. Ватутіна" села
Халимоново завідуючим транспортною дільницею,
інваліда 3 групи, раніше не засуджувався, у вчиненні злочину передбаченого ст.
185 ч.3 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженця АДРЕСА_5 та мешканця АДРЕСА_6, українця,
громадянина України, освіта
середня, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню
дитину, не працюючого, раніше не засуджувався, у вчиненні злочину передбаченого ст.
186 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ніч на 2 вересня 2007 року, близько 1 години , ОСОБА_1,
за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом проникнення на охоронювану територію
зерно току ТОВ "ім. Ватутіна"
села Халімоново, Бахмацького
району, Чернігівської області, викрали 945 кілограмів зерна пшениці, вартістю 1150 гривень 00 копійок за одну
тону, чим заподіяли підприємству
матеріальної шкоди на загальну суму 1086 гривень 75 копійок. При цьому, викрадене зерно в мішках перенесли з
території зерно току на територію транспортної дільниці, склали на автопричеп НОМЕР_1 і на автомобілі
ВАЗ - 2108, державний номер НОМЕР_2, які належать
ОСОБА_2, намагались вивезти викрадене з
території ТОВ "ім.
Ватутіна", керування транспортним
засобом здійснював ОСОБА_3, але під час
виїзду з викраденим зерном з території ТОВ "ім. Ватутіна " зазначений транспортний засіб
почали затримувати працівники Бахмацького РВ УМВС, але ОСОБА_3 не виконав законні вимоги
працівників міліції зупинити транспортний засіб, продовжив рух та відкрито скрився з місця
подій з викраденим, також не зупини в
автомобіль під час його переслідування працівниками міліції до міста Бахмач, а в місті Бахмач, в ході переслідування залишив транспортний
засіб та втік.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним
себе у пред"явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він 1 вересня 2007 року домовився з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

здійснити крадіжку зерна з зернотоку ТОВ "ім. Ватутіна", у вечірній час він з ОСОБА_3 перелізли з
території транспортної дільниці через паркан на територію зернотоку, відхилили заслінку бункера для зерна на
набрали вісімнадцять мішків зерна пшениці,
потім він подавав вказані мішки ОСОБА_3 через паркан і він їх складував
у причіп батькового автомобіля, сам
батько - ОСОБА_2 на зерняток не лазив,
бо через вік не міг перелізти паркан,
а слідкував, щоб ніхто їх не
помітив, потім ОСОБА_3 сів за кермо
автомобіля, а він відкрив йому ворота
транспортної дільниці і під час його виїзду із засідки з'явились люди в
цивільному які кричали, що вони
працівники міліції, всі почали
втікати, тому вони почали стріляти, його наздогнали і повалили на землю, що було з іншими він не бачив, в скоєному розкаюється, просить суд не позбавляти його волі та
вказав, що своєю поведінкою доведе своє
виправлення.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою
вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав спочатку частково, а потім повністю, і пояснив,
що дійсно 1 вересня 2007 року,
між ним, його сином ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 відбулась домовленість про викрадення з зернотоку ТОВ "ім. Ватутіна" зерна пшениці та вивезення
його на власному автомобілі,
безпосередньо викрадення здійснювали його син та ОСОБА_1. , йому також повинна була дістатись
частина, при виїзді автомобіля з
території транспортного стану працівники міліції влаштували засідку і зловили
ОСОБА_1. а син злякавшись втік від них
на машині, в подальшому він кинув машину
а на наступний день сам з"явився в міліцію, попередньо визнав вину частково, так як вважав, що оскільки особисто не крав зерно то не
повинен нести відповідальність, в даний
час в скоєному розкаюється, просить суд
не позбавляти його волі та вказав, що
своєю поведінкою доведе своє виправлення.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним
себе у пред"явленому обвинуваченні спочатку не визнав, вказавши,
що втікав на машині так як злякався озброєних людей і не мав наміру відкритого
викрадення чужого майна, але в
подальшому вину визнав повністю та пояснив,
що дійсно 1 вересня 2007 року,
між ним, його батьком ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 відбулась домовленість про викрадення з зернотоку ТОВ "ім. Ватутіна" зерна пшениці та вивезення
його на автомобілі, безпосередньо
викрадення здійснювали саме він та ОСОБА_1. ,
вивозити крадене зерно повинен був він на автомобілі батька, при виїзді автомобіля з території
транспортного стану на ОСОБА_1. напали
працівники міліції, які влаштували
засідку і зловили ОСОБА_1. , а він
злякавшись пострілів почав на автомобілі втікати, при цьому визнав, що йому було зрозуміло, що зупиняли автомобіль саме працівники
міліції, намагався втекти від них на
машині і не зупинявся до самого міста Бахмач,
а вже в Бахмачі, зрозумівши, що не зможе втекти з машиною він кинув машину
і втік сам, а на наступний день сам
з"явився в міліцію, в даний час в
скоєному розкаюється, просить суд не
позбавляти його волі, врахувати
наявність неповнолітньої дитини та вагітності дружини та запевнив суд, що своєю поведінкою доведе своє виправлення.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, покази самих підсудних в судовому
засіданні, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_1 таОСОБА_2 у вчиненні
злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і ОСОБА_3 у вчиненні
злочину передбаченого ст. 186 ч.3 КК України повністю доведена, оскільки вони самі в судовому засіданні
визнали свою винність та підтвердили вчинення саме ними дій викладених у
пред"явленому обвинуваченні. Виходячи з викладеного, дії підсудних ОСОБА_1 таОСОБА_2 вірно
кваліфіковані органами досудового слідства по
ст. 185 ч.3 КК України, оскільки вони таємно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення в сховище, викрали чуже майно, а дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органами
досудового слідства по ст. 186 ч.3 КК
України, оскільки він відкрито викрав
чуже майно, шляхом проникнення в
сховище.

Вирішуючи питання про міру
покарання підсудним суд враховує суспільну небезпечність скоєних ними
злочинів, а вони законодавством
віднесені до категорії тяжких.

Підсудні по місцю
проживання характеризуються виключно позитивно,
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. також
позитивно характеризуються по місцю роботи,
не перебувають на обліку у лікаря нарколога, компрометуючими матеріалами щодо них органи
місцевого самоврядування не володіють.

В якості пом"якшуючих
покарання обставин підсудним суд враховує їх виключно позитивні характеристики
по місцю проживання, щире
розкаяння, відсутність збитків від
злочинних дій, також ОСОБА_2 те, що він являється інвалідом, а мельнику ОСОБА_3, те, що він має на утриманні неповнолітню дитину
та вагітну дружину.

Обтяжуючих покарання
обставин підсудним судом по справі не встановлено.

З урахуванням викладеного
, характеру і ступеню суспільної
небезпечності вчинених підсудними злочинів,
особи винних, пом"якшуючих
їх покарання обставин, суд вважає, що щодо них доцільно застосувати ст. 75
КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки переконаний у можливості їх
виправлення без відбування покарання.

Зважаючи, що автомобіль ВАЗ - 2108, державний номер НОМЕР_2 та автопричеп
НОМЕР_1, які належать
ОСОБА_2, використовувались як знаряддя
для вчинення злочину, але не були
визнані речовими доказами по справі, то
зазначене майно необхідно визнати речовими доказами по справі.

Керуючись ст.
ст. 323, 324,
330, 81 КПК України, суд ,
-

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Застосувати щодо
засудженого ОСОБА_1 ст. 75 КК України та звільнити його від
відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
обов"язки.

На підставі ст. 76
КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов"язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання і не виїжджати за межі
України без дозволу органів кримінально-виконавчої служби.

Початок відбування
покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1 залишити у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця
проживання до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_2 визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого ст. 185
ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком
3 (три) роки.

Застосувати щодо
засудженогоОСОБА_2 ст. 75 КК України та звільнити його від
відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
обов"язки.

На підставі
ст. 76 КК України покласти на
засудженогоОСОБА_2 обов"язки повідомляти органи кримінально-виконавчої
служби про зміну

місця проживання і не
виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої служби.

Початок відбування
покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_2 залишити у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця
проживання до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ст. 186 ч.3 КК України та
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Застосувати щодо
засудженого ОСОБА_3 ст. 75 КК України та звільнити його від
відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
обов"язки.

На підставі ст. 76
КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання і не виїжджати за межі
України без дозволу органів кримінально-виконавчої служби.

Початок відбування
покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_3 залишити у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця
проживання до набрання вироком законної сили.

Визнати знаряддя вчинення
злочину : автомобіль ВАЗ - 2108,
державний номер НОМЕР_2 та автопричеп НОМЕР_1,
які належать ОСОБА_2 -речовими доказами по справі.

Речові докази по справі -
956 кг. зерна пшениці, вилучені при
затриманні автомобіля підсудногоОСОБА_2,
і яке передане на зберігання в ТОВ "ім. Ватутіна", залишити у ТОВ "ім. Ватутіна" як у власника, а автомобіль ВАЗ - 2108, державний номер НОМЕР_2 та автопричеп
НОМЕР_1, які належать ОСОБА_2, і які передані йому на зберігання, як знаряддя вчинення злочину, які належать засудженому, конфіскувати на користь держави.

Вирок може бути оскаржений, на нього може бути принесено подання
прокурором до Чернігівського обласного апеляційного суду на протязі 15 діб з
моменту його проголошення.