Справа № 296/5202/13-к
ВИРОК

Іменем України

24 липня 2013 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді Скрипка О.В.,

при секретарі Батюх А.М.,

з участю прокурора Бондар М.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця с. Дубовик, Радомишльського району Житомирської області, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 09.12.1997 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 145 ч.1, 141 ч. 2, 42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.03.2002 р. за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі; 21.04.2010 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.04.2013 р. звільнений умовно-достроково на 5 місяців 16 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В :

15.05.2013 р. близько 02 год. 25 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився поблизу АДРЕСА_2, де у нього в цей час виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_1 в цей же день та час, вільно відчинив хвіртку, через яку проник на подвір'я вказаного будинку. Після цього ОСОБА_1 через незамкнуті вхідні двері проник до вказаного будинку та скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, повторно викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_3, а саме: плаский телевізор марки «Supra» та цифровий ефірний приймач марки Т2 «Strong», після чого утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив, що дійсно 15 травня 2013 року близько 02 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, він знаходився поблизу АДРЕСА_2 та в подальшому він відчинив хвіртку, через яку проник на подвір'я вказаного будинку, після чого через незачинені двері проник до будинку, де вирішив вчинити крадіжку чужого майна, з цією метою звідки викрав телевізор та цифровий приймач.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Своїми діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст.185 КК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає їх достовірними, правдивими, належними, такими, що не протирічять один одному, приймає їх та приходить до переконання, що винність обвинуваченого ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, доведено повністю і кваліфікує його дії за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_1 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_1 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, який на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику з Коростенської ВК Житомирської області №71, раніше неодноразово судимий, в період умовно-дострокового звільнення продовжив злочинну діяльність, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Крім того, суд бере до уваги стан здоров'я обвинуваченого та наявність в нього матері похилого віку та неповнолітньої дитини 1998 р.н.

При вирішення питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. З урахуванням всіх оцінених в сукупності обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, в зв'язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, з врахуванням поведінки підсудного, наявністю пом'якшуючих та обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання на рівні приближеного до мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, виходячи з того, що ОСОБА_1 в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 21 квітня 2010 року вчинив даний злочин, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати покарання за попереднім вироком.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертиз.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Цивільний позов по справі потерпілою не заявлено.

Керуючись ст. 71 КК України, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 21.04.2010 р., остаточно призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до відбуття покарання у вигляді 3 (три) роки 2 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання - 15.05.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області 391 грн. 20 грн. витрат, пов'язаних з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи.

Речовий доказ мобільний телефон марки «НОКІА 1010» серійний номер НОМЕР_1. чорного кольору, з сім картою оператора мобільного зв'язку «DJUICE», який належить ОСОБА_1, залишити на зберіганні у ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: О. В. Скрипка