Справа № 464/1067/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/376/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2015 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м. Львова УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 .

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15.10.2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

КВІ Сихівського району м. Львова УДПтСУ у Львівській області звернулась до суду першої інстанції з клопотанням, в якому просить скасувати засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 під час іспитового строку проявив себе з негативної сторони, вчинив новий злочин та притягався до адміністративної відповідальності.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м. Львова УДПтСУ у Львівській області, суд покликався на те, що вчинення особою нового злочину в період іспитового строку, відповідно до ст.ст.71-72 КК України та п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990р. (із змінами та доповненнями), має враховуватися судом, який виносить останній за часом вирок, при призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, та не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням судом, який виніс попередній вирок та призначив іспитовий строк.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою задоволити клопотання кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м. Львова УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 . В обґрунтування покликається на те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання проявив себе з негативної сторони, належних висновків для себе не зробив та двічі під час іспитового строку притягувався до кримінальної відповідальності, за що його було засуджено вироком Галицького районного суду м. Львова від 17.12.2012 року та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.10.2014 року. Крім цього, перебуваючи на обліку в КВІ ОСОБА_7 07.06.2013 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора в якому просить залишити останню без задоволення а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13.03.2015 року без змін.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора у підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м. Львова УДПтСУ у Львівській області, суд прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_7 за період призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2012 року іспитового строку фактично виконав покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а факт вчинення ним нового злочину в період іспитового строку є підставою для призначення судом, який виносить останній за часом вирок, покарання за сукупністю вироків, та не є підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням в порядку виконання вироку суду згідно норм ст.78 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України.

Як видно з матеріалів особової справи ОСОБА_7 , останній вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15.10.2012 року засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

17 грудня 2012 року вироком Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів передбачених ст.ст.357 ч.1, 357 ч.3 КК України, які були вчиненні ним ще до постановлення вироку 15 жовтня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова, до покарання у виді штрафу в розмірі 1700грн., з зазначенням того, що на підставі ст.70 ч.4 КК України покарання призначене вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2012 року слід виконувати самостійно.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення 31 травня 2013 року злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

У відповідності до вимог ст.78 КК України та роз`яснень, що дані в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст.78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Щодо твердження апелянта про те, що перебуваючи на обліку в КВІ ОСОБА_7 07.06.2013 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП, то таке не є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, адже в ч.2 ст.78 КК України зазначено, що засуджений повинен систематично вчинювати правопорушення а систематичними слід визнавати правопорушення, у т. ч. різнорідні, вчинені три і більше разів.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що вчинення особою нового злочину в період іспитового строку, відповідно до ст.ст.71-72 КК України та п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990р. (із змінами та доповненнями), має враховуватися судом, який виносить останній за часом вирок, при призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, та не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням судом, який виніс попередній вирок та призначив іспитовий строк.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав до скасування ухвали суду та задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м. Львова УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: