Справа № 4-245/11
ПОСТАНОВА

іменем України

04 травня 2011 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Литвиновій Ю.В.

за участю прокурора Жакоміна О.В., адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою адвоката ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора Херсонської області Чернікова В.Ю. від 24.06.2009року про порушення кримінальної справи відносно депутата Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона Херсонської оласті ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.358 ,ч.4 ст.190 КК України.

в с т а н о в и в

24.06.2009року прокурор Херсонської області Черніков В.Ю. виніс постанову про порушення кримінальної справи відносно депутата Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона Херсонської оласті ОСОБА_3, 17 жовтня 1975року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Херсон, вул. Славянська,б.26 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.358 ,ч.4 ст.190 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 оскаржив вказану постанову про порушення кримінальної справи.

Відповідно до ст.236-7 КПК України захисник особи щодо якої порушено кримінальну справу має право подати до суду скаргу на постанову про порушення кримінальної справи.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_6 А.І. підтримав скаргу, просив суд її задовільнити.

Прокурор пояснив, що постанова є законною та обгрунтованою, винесена з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що регулює питання порушення кримінальної справи.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав:

Відповідно до ст.236-8 КПК України суддя при розгляді скарги на постанову про порушення кримінальної справи повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені частиною першою статті 94 КПК приводи; чи мала особа, яка порушила кримінальну справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину, законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок.

Частина 1 ст.94 КПК України містить вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи, а саме: 1) заяви(повідомлення) підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян; 2) повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним; 3) явка з повинною; 4) повідомлення, опубліковані в пресі; 5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, за умови законності джерела їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються обєктивні ознаки скоєного або підготовлюваного злочину.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у статті 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.

За змістом статті 98 КПК України постанова складається з трьох частин вступної, описової та резолютивної.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України в описово-мотивувальній частині постанови про порушення кримінальної справи повинно бути зазначено джерело відомостей про злочин, що став приводом до порушення кримінальної справи, кому і коли ці відомості надійшли. Потім викладаються фактичні дані, що вказують на наявність обєктивних ознак конкретного злочину(місце, час, спосіб та інші обставини вчиненого), тобто підстави для порушення кримінальної справи.

У постанові прокурора не дотримано вимог ч.1 ст.98 КПК України, оскільки із змісту постанови незрозуміло, що стало приводом для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3

В оскаржуваній постанові зазначено, що прокурор, розглянувши матеріали кримінальної справи, встановив... Але у постанові прокурор, в порушення вимог закону, не вказує звідки йому ця кримінальна справа надійшла, у звязку з чим прокурор розглядав матеріали кримінальної справи, чому кримінальна справа була передана на розгляд прокурору.

Отже, у постанові прокурора відсутня інформація про джерело відомостей щодо вчинення злочину, за ознаками якого порушується кримінальна справа, тобто привід для порушення кримінальної справи, тоді, як у постанові прокурора повинно бути чітко вказано, що це за матеріали і звідки вони надійшли.

Згідно ч.2 ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки у тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину(підстави для порушення кримінальної справи)..

Підстава для порушення кримінальної справи складається з двох взаємоповязаних елементів: 1) наявність ознак злочину в події, що стала відома органу дізнання, слідчому і прокурору; 2) наявність достатніх даних, на базі яких встановлються ознаки вчиненого злочину. Достатніми даними, що вказують на наявність таких ознак, є фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб, обстановка, наявність субєкта та інші обставини здійснення злочину).

Суд вважає, що надані до суду матеріали, на підставі яких порушено кримінальну справу, не містять даних, що вказують на наявність ознак злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України у діях ОСОБА_3, не містить викладу цих даних і постанова прокурора про порушення кримінальної справи, як того вимагає ч.1 ст.98 КПК України.

Виклад суті злочинного діяння повинно служити відправною позицією при кваліфікації вчиненого діяння в стадії порушення кримінальної справи.

В постанові про порушення кримінальної справи має бути дана юридична оцінка обєктивних ознак злочину, що характеризують подію злочину. Прокурор повинен у постанові дати оцінку документам, фактам тощо, на які він посилається, вказавши, на яку ознаку злочину вони вказують або підтверджують її.

Проте постанова прокурора про порушення кримінальної справи містить тільки виклад подій у хронологічному порядку, а саме: у постанові вказано, що

- дану кримінальну справу порушено прокуратурою Херсонської області за фактом вчинення службовими особами ТОВ Інвестиційна будівна компанія Берег злочинів, передбачених ч.4 ст.190. ч.2 ст.364, ч.1 ст.209. ч.1 ст.358 КК України;

- у ході досудового слідства встановлено, що директор ТОВ Інвестиційна будівна компанія Берег ОСОБА_3 у 2007році з метою шахрайського заволодіння чужим майном умисно використав завідомо неправдивий документ рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.07.2007року у справі за позовом ТОВ Інвестиційна будівна компанія Берег до фонду комунального майна м. Херсона про визнання права власності на нежитлові підвальні приміщення будинку №16 по вул. Комсомольській у м. Херсоні. При цьому Нашанський достовірно знав, що Дніпровським районним судом м. Херсона вказана справа не розглядалася;

- на підставі вказаного фіктивного рішення 30.01.2008року у херсонському ДБТІ було зареєстровано право власності ТОВ Інвестиційна будівна компанія Берег на нежитлові підвальні приміщення. В результаті вказаних злочинних дій Фонду комунального майна Херсонської міської ради спричинено збитки у сумі 853600грн.

Завершуючи мотивувальну частину постанови, прокурор вказав, що у діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.358, ч.4 ст.190КК України.

Резолютивна частина постанови повинна містити рішення про порушення кримінальної справи, яка випливає з її описової частини, і має бути логічним завершенням описової частини.

Але резолютивна частина оскаржуваної постанови не слідує із її мотивувальної частини. У мотивувальній частині постанови прокурора не наведено жодної дії ОСОБА_3, яка вказує на ознаки злочинів, передбачених ч.4 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України, не міститься жодного посилання на документ, який вказує на вчинення ОСОБА_3 злочинів, за ознаками яких порушується кримінальна справа.

Прокурор вказує, що при цьому Нашанський достовірно знав, що Дніпровським районним судом м. Херсона вказана справа не розглядалася. Проте на обгрунтування зазначеного твердження прокурор не посилається на жодні документи чи факти, які б вказували на обізнаність ОСОБА_3 з тим, що справа Дніпровським районним судом не розглядалася. А документи, на підставі яких прийнято рішення про порушення кримінальної справи суперечать висновкам прокурора про те, що ОСОБА_3 достовірно знав, що Дніпровським районним судом м. Херсона вказана справа не розглядалася. Так, згідно рапорту старшого прокурору відділу прокуратури Херсонської області Д.Вула (а.с.7) при опитуванні колишній директор підприємства ОСОБА_3 та директор ОСОБА_7 заперечують надання ними підробленого рішення Дніпровського районногосуду м. Херсона, а особи, які здійснили підроблення не встановлені. Інших документів з цього приводу в наданих матеріалах не міститься.

Прокурор, зробивши перелік подій у певній хронології, проте не зробивши жодної оцінки документам, не пославшись на будь-які обставини. зробив висновок, що у діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.358. ч.4 ст.190КК України.

Статті 94-98КПК України не містять такого поняття як вбачання ознак злочинів. Частина друга статті 94 КПК України містить чітку вимогу порушити кримінальну справу тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Прокурор порушує кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених двома нормами кримінального закону ч.4 ст.190 і ч.3 ст.358 КК України, а тому у постанові прокурор повинен був чітко описати дії ОСОБА_3, які вказують на ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.190 і окремо зазначити, дії ОСОБА_3, які вказують на ознаки злочину, передбачено ч.3 ст.358 КК України, але дій ОСОБА_3, які б вказували на ознаки злочинів, передбачених названими статтями, у постанові не зазначено.

Не вказують на наявність таких дій ОСОБА_3 і матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи.

Крім того, відповідно до диспозиції ч.4 ст.190 КК України шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою вчинене у великих розмірах. Субєктом злочину є фізична особа, а обєктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

В результаті шахрайських дій потерпілий власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обовязковими ознаками шахрайства.

Оскільки прокурор виніс постанову відносно ОСОБА_3, то відповідно до диспозиції ст.190 КК України у постанові повинно бути чітко зазначено відносно кого ОСОБА_3 вчинив обман і яке в результаті цього обману потерпілим йому передане майно.

Проте ні постанова про порушення кримінальної справи, ні матеріали, на підставі яких було порушено кримінальну справу, не містять даних про те, що майно було передано ОСОБА_3, у справі немає потерпілого, яким може бути тільки фізична особа.

Згідно оскаржуваної постанови на підставі фіктивного рішення було зареєстровано право власності ТОВ Інвестиційна будівна компанія Берег на нежитлові підвальні приміщення. В результаті вказаних злочинних дій Фонду комунального майна Херсонської міської ради спричинено збитки в сумі 853600гривень.

Із вказаного прокурором слідує, що злочинними є дії по реєстрації права власності за ТОВ Інвестиційна будівна компанія Берег на нежитлові підвальні приміщення. Але ж при цьому не названо жодної дії ОСОБА_3, яка б вказувала хоч на якусь ознаку злочину, передбаченого ч.3 ст.358 чи ч.4 ст.190КК України.

Прокурор зазначає, що Фонду комунального майна Херсонської міської ради спричинено збитки у сумі 853600гривень. Проте постанова прокурора не містить жодних посилань на документи, які підтверджують, що Фонд комунального майна Хероснської міської ради є власником чи володільцем нежитлових підвальних приміщень, які були зареєстровані за ТОВ Інвестиційна будівна компанія Берег, не вказано на підставі чого визначена ціна приміщень. До того ж прокурор навіть не вказав у постанові які конкретно приміщення були зареєстровані за ТОВ Інвестиційна компанія Берег.

На підставі чого прокурор встановив, що шкода причинена Фонду комунального майна Херсонської міської ради, яким чином прокурор визначав розмір шкоди ніби-то причиненої Фонду комунального майна, ні оскаржувана постанова, ні матеріали справи, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, - не містять.

Матеріали, на підставі яких прийнято рішення про порушення кримінальної справи суперечать висновкам прокурора про належність нежитлового приміщення Фонду комунальна майна Херсонської міської ради та вказаної у постанові вартості приміщень у сумі 853600гривень.

Так, у відповіді начальника Херсонського державного бюро технічної інветаризації ОСОБА_8 зазначається про неможливість визначення оціночної вартості підвальних приміщень, які знаходяться за адресою: м. Херсон, вул.Комсомольська.16.(а.с.13). А згідно відповіді міського голови ОСОБА_9 від 16.09.2008року та начальника управління комунальної власності ОСОБА_10 від 09.09.2008року нежилі приміщення у будинку №16 по вул. Комсомольській належали міській територіальній громаді(а.с.16.17).

Таким чином, не зазначивши у постанові жодної дії ОСОБА_3, яка б вказували на ознаки злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, прокурор безпідставно зробив висновок що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.3 ст.358, ч.4 ст.190КК України.

Не містять відомостей про такі дії і надані до суду документи, на підставі яких було прийнято рішення пропорушення кримінальної справи.

За змістом статей 94-98КПК України кримінальна справа повинна порушуватися з метою збирання і закріплення доказів, а не з метою перевірки припущень слідчим шляхом, оскільки така ситуація створює загрозу пошуку в рамках розслідування даної справи інших фактів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що на час порушення кримінальної справи прокурором, підстави для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України, були відсутні.

Оскільки суд прийшов до висновку, що у прокурора на момент порушення кримінальної справи не було підстав (достатніх даних) для порушення кримінальної справи, то оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.236-7, ст.236-8 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3, на постанову прокурора Херсонської області Чернікова В.Ю. від 24.06.2009року про порушення кримінальної справи відносно депутата Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона Херсонської області ОСОБА_3 17 жовтня 1975року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Херсон, вул. Славянська,б.26 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.358 ,ч.4 ст.190 КК України - задовільнити.

Постанову прокурора Херсонської області Чернікова В.Ю. від 24.06.2009року про порушення кримінальної справи відносно депутата Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона Херсонської області ОСОБА_3 17 жовтня 1975року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Херсон, вул. Славянська,б.26 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.358 ,ч.4 ст.190 КК України скасувати.

На постанову протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області.

Суддя:ОСОБА_11