Код суду 233 Справа № 233/3035/14-к
Вирок
Іменем України
06 березня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Учкудук Новоійської області Узбекистану, громадянина України, який має середню освіту, працездатний, не працюючий, розлучений, має двох малолітніх дітей 2008 та 2011 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимий,-
у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
01 березня 2014 року приблизно о 18 годині, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 знаходився за місцем проживання ОСОБА_8 в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із останнім, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_8 у словесній формі образив ОСОБА_6 внаслідок чого між ними на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 будучи в стані алкогольного сп*яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 множинні удари руками і ногами в область голови та тіла, чим відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 33 від 03 квітня 2014 року заподіяв йому множинні синці обличчя, грудної клітини, верхніх кінцівок, забій м*яких покровів голови, субдуральну гематому, субарахноїдальні крововиливи, перелом п*ятого шийного хребця, які утворилися від дії тупих предметів і в сукупності стосовно до живих осіб належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент завдання. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 частково визнав свою вину не заперечував, що саме від його дій настали наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 , але зазначив, що завдав тілесних ушкоджень, обороняючись від його посягань. Пояснив, що 01 березня 2014 року у вечірній час вони разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розпивали спиртні напої в будинку ОСОБА_8 . Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_8 став його обзивати та наніс кулаком удар в обличчя після чого пішов до іншої кімнати, звідки повернувся із ножем і кинувся на нього. Побачивши ОСОБА_8 з ножем, він реально сприйняв загрозу і почав захищатися спочатку вибив ніж, який впав на підлогу в кімнаті, а потім в процесі драки став приблизно на протязі 5 хвилин руками та ногами наносити ОСОБА_8 ударів в область голови та в інші різні частини тіла куди саме не пам*ятає, через стан алкогольного сп*яніння. Після цього ОСОБА_9 вигнала його з будинку. Наступного дня прийшовши до будинку ОСОБА_8 для того, щоб забрати телефон та шапку, дізнався від ОСОБА_9 про те, що протягом ночі ОСОБА_8 не вставав, зараз перебуває без свідомості, у зв*язку з чим вони викликали швидку допомогу. Він не помітив цього вечора у ОСОБА_8 слідів від тілесних ушкоджень, в його присутності інші особи потерпілого не били за винятком того, що ОСОБА_9 , намагаючись припинити конфлікт між ними, один раз вдарила ОСОБА_8 долонею по обличчу.
Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується іншими дослідженими та перевіреними судом доказами по справі.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 02 березня 2014 року з телефонної розмови з ОСОБА_11 їй стало відомо про те, що її брат- ОСОБА_8 перебуває в лікарні в тяжкому стані, оскільки сталась драка. Згодом від ОСОБА_10 їй стало відомо про те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 сталась драка, в ході якої обвинувачений збив її брата, який сидів навколішках з ніг, і став бити. ОСОБА_8 помер у лікарні від отриманих ушкоджень.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 01 березня 2014 року він перебував в будинку ОСОБА_8 , де разом із останнім та ОСОБА_12 вживав спртні напої. Приблизно о 17-18 годині між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої останній діставши з-під стола за яким вони сиділи ніж, кинувся з ним на ОСОБА_6 . Обвинувачений вибив з рук ОСОБА_13 ніж, після чого вони переміститися до іншої кімнати до кухні, де дрались приблизно 5 хвилин. Через деякий час ОСОБА_6 вийшов, а ОСОБА_8 залишився в кухні.
Свідок ОСОБА_9 , яка перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_8 , допитана в режимі відеоконференції, в судовому засіданні пояснила, що 01 березня 2014 року приблизно о 17-18 годині за місцем їх проживання вона, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 вживали спиртні напої. Цього вечера вона, задрімала, а прокинувшись, бачила, як ОСОБА_6 дрався з її чоловіком, в процесі чого останній присів від удару у вісок, а потім впав, а обвинувачений, знаходячись зверху, наносив йому ударів кулаками в голову та наносив удари ногами, при цьому ножа ні у кого не було і вона не бачила, щоб чоловік погрожував обвинуваченому ножем. Не бачила, що ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_6 , натомість він навіть не чинив спротиву, оскільки був у стані сильного алкогольного сп*яніння. Вона намагалась розмирити чоловіка та ОСОБА_6 , але ОСОБА_10 не дав їй цього зробити, а згодом радив поїхати з міста, пояснивши це тим, що ОСОБА_6 треба «вытаскивать». Зазначила, що всі ножі, наявні в їх будинку після драки були на своїх місцях в кухонних шухлядках; інших ножів в примішенні будинку, в тому числі і на підлозі, після драки вона не знаходила.
Під час допиту в режимі відеоконференції ОСОБА_9 зазначила, що на час проведення за її участю слідчого експерименту, вона краще пам*ятала події, які відбулись 01 березня 2014 року.
В ході проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , остання вказала, що 01 березня 2014 року приблизно о 18 годині в процесі розпивання спиртних напоїв між її чоловіком ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла драка. В якийсь момент чоловік опинився спиною по відношенню до ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 удар правою рукою у лівий вісок і потерпілий присів навколішки, а обвинувачений наніс йому зверху по голові два удари правою рукою та два удари лівою рукою; наніс удар правою ногою від чого потерпілий впав на правий бік за пічку, а обвинувачений продовжив бити його ногами по тулубу та уклонившись бив кулаками рук по голові, що підтверджується протоколом від 03 березня 2014 року (а.с.134).
Місцем вчинення ОСОБА_6 злочину є приміщення будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке було оглянуто у встановленому законом порядку, про що складено протокол від 02 березня 2014 року (а.с.97-104).
Відповідно до висновку № 33 від 03 квітня 2014 року (а.с.122-125) під час перебування в стаціонарі та після судово-медичного обстеження трупа ОСОБА_8 у нього були виявлені наступні ушкодження: множинні кровоподтьоки обличчя, грудної клітини, верхніх кінцівок, забій м*яких покровів голови, субдуральна гематома, субарахноїдальні крововиливи, перелом тіла 5 шійного позвонка, які утворилися від дії тупих предметів можливо у термін та за обставин, зазначених в постанові і в сукупності стосовно живих осіб є тяжкими тілесними ушкодженнями як небезпечні для життя. Будь-яких інших ушкоджень, за виключенням слідів від медичних маніпуляцій, при дослідженні трупа не виявлено. Причиною смерті ОСОБА_8 є закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась крововиливами під оболонки головного мозку, ускладнена розвитком отьоку головного мозку та легень. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,72% та 2,48% відповідно, що відносно живої особи можна розцінювати як сильне алкогольне сп*яніння. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа, можна припустити, що ушкодження в області рук могли утворитися від нанесення не менше 5 впливів тупими предметами, або від ударів об такі предмети; ушкодження в області голови могли утворитися від нанесення не менше одного впливу тупим предметом. Кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до групи О с ізогемаглютинином анти-А і анти-В.
Відповідно до висновку експерта № 9-33 від 14 квітня 2014 року (а.с.144-145) тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_8 утворились від дії тупих предметів, якими могли бути руки, а також взуті ноги із силою, достатньою для їх заподіяння. Індивідуальні особливості травмуючих предметів на тілі потерпілого не відобразились. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа можна припустити, що ушкодження в області рук могли утворитись від нанесення не менш 5 впливів тупими предметами або від ударів об такі предмети; ушкодження в області грудної клітини могли утворитися від нанесення не менше 1 впливу тупим предметом; ушкодження в області голови могли утворитися від нанесення не менше 1 впливів тупим предметом; перелом 5 шійного позвонка міг утворитися одномоментно з нанесенням удару в область голови та з послідуючим запрокидуванням голови назад. З урахуванням морфологічних особливостей тілесних ушкоджень, експерт дійшов висновку про їх утворення в один і той же час. Всі тілесні ушкодження прижиттєвого характеру та завдавались одномоментно. В момент завдання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись у вертикальному положенні тіла в просторі і був повернутий обличчям по відношенню до особи, яка нападала. Тілесні ушкодження, які були виявлені на голові потерпілого перебувають у прямому причинному зв*язку з настанням його смерті. Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 годині 10 хвилин. Після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 міг здійснювати якісь цілеспрямовані дії тривалий період часу до втрати свідомості. У випадку надання своєчасної кваліфікованої допомоги не виключається сприятливий ісход. Тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_9 під час слідчого експерименту.
Згідно протоколу огляду від 03 березня 2014 року та фототаблиці до нього (а.с.127-131) за місцем мешкання ОСОБА_6 , в будинковолодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено речі обвинуваченого справі: куртку чорного кольору, кофту чорного кольору, джинсові брюки синього кольору та кросівки, в які, як пояснив останній, він був одягнений в момент конфлікту з ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку експерта № 892 від 18 березня 2014 року (а.с.139-142) кров із трупа ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинином анти-А і анти-В, якій властивий антиген Н. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи О с ізогемаглютинином анти-А і анти-В, якій властивий антиген Н. В змиві та у досліджених плямах на джинсових брюках і правій кросовці, наданих на дослідження знайдена кров людини, що містить антиген Н, в змиві з ізогемаглютинином анти-А і анти-В, яка могла належати як потерпілому ОСОБА_8 , так і ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 32 від 14 березня 2014 року у ОСОБА_6 виявлено синці передньої поверхні грудної клітини, передньої поверхні лівого плечового суглобу, які утворилися від дії тупого предмету, можливо у строк, зазначений у постанові і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.133).
Як пояснив ОСОБА_6 в судовому засіданні, зазначені тілесні ушкодження були отримані ним в ході конфлікту із ОСОБА_8 .
Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 204 від 12 березня 2014 року (а.с.135-138) у ОСОБА_6 виявлено емоційно нестійкий розлад особистості, ускладнений психічними та поведінковими порушеннями внаслідок вживання алкоголю із шкідливими наслідками (психопатія, збуджена форма, стан нестійкої компенсації, ускладнена побутовим пияцтвом). В момент скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Скоїв правопорушення в стані простого алкогольного сп*яніння. В момент скоєння правопорушення ОСОБА_6 не знаходився в тимчасово-хворобливому стані, що позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мала місце 01 березня 2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, обвинувачений, будучи в стані алкогольного сп*яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин заподіяв ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть; вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст.121 ч.2 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезбечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Суд не приймає до уваги протокол огляду трупа ОСОБА_8 та фототаблицю до нього (а.с.119-121) як недопустимий доказ, оскільки огляд всупереч вимогам ч.1 ст.238 КПК України проведено без участі судово-медичного експерта або лікаря, якщо вчасно неможливо було залучити судово-медичного експерта, участь яких є обов*язковою при проведенні даної слідчої дії.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної й достатньої для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Таким чином, за кримінальним законом перевищення меж необхідної оборони можливе лише під час оборони, коли винний перебував у стані необхідної оборони і діяв з мотивів захисту.
Показання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які перебувають у дружніх стосунках між собою стосовно того, що ОСОБА_8 погрожував обвинуваченому ножем суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 , яка заперечувала цей факт в судовому засіданні та протоколом слідчого експерименту за її участю від 03 березня 2014 року.
Показання свідка ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_10 радив їй поїхати з міста, оскільки після того, як від тілесних ушкоджень помер ОСОБА_8 , ОСОБА_6 потрібно «вытаскивать», дають суду огрунтовані підстави критично ставитись до показань свідка ОСОБА_10 , який до того ж перебуває у дружніх стосунках із обвинуваченим і на думку суду своїми показаннями намагається сприяти останньому уникнути відповідальності за скоєне.
До того ж показання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 стосовно погроз ножем з боку загиблого не узгоджуються між собою, оскільки обвинувачений зазначив, що ОСОБА_8 пішов до іншої кімнати, звідки повернувся з ножем та кинувся на нього, а свідок вказав, що ОСОБА_8 дістав ніж з-під столу, за яким вони сиділи, що ставить під сумнів правдивість та достовірність показань зазначених осіб.
Крім того, навіть з показань самого обвинуваченого, до яких суд ставиться критично вбачається, що він став наносити удари ногами та руками в різні частини тіла ОСОБА_8 вже після того, як ніби-то вибив у нього ніж, що вже виключало необхідність оборонятися навіть за умов якщо загроза раніше існувала.
Зібраними по справі доказами не підтверджується, що ОСОБА_8 під час конфлікту застосовував насильство, яке могло б становити об`єктивну загрозу для життя чи здоров`я обвинуваченого і викликати необхідність у негайному відверненні такої загрози шляхом заподіяння потерпілому фізичної шкоди тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть. ОСОБА_6 в момент завдання тілесних ушкоджень потерпілому не перебував у стані необхідної оборони і не перевищував її меж, оскільки з боку потерпілого не існувало суспільно - небезпечного посягання на його життя, так як в процесі конфлікту між ними обвинуваченому згідно висновку експерта № 32 від 14 березня 2014 року були завдані лише синці, які є легкими тілесними ушкодженнями.
Отже, аргументи сторони захисту про заподіяння ОСОБА_6 потерпілому тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони є безпідставними, оскільки суперечать обставинам справи та зібраним доказам.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_6 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , обороняючись від посягань зостаннього, при перевищенні меж необхідної оборони суд вважає неспроможними, оскільки оскільк вони спростовуться дослідженим доказами, які узгоджуються між собою: показаннями свідка ОСОБА_9 , протоколом слідчого експерименту за її участю від 03 березня 2014 року, висновками експерта № 33 від 03 квітня 2014 року та № 9-33 від 14 квітня 2014 року.
При призначенні ОСОБА_6 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст. 121 ч.2 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення, непоправні наслідки у виді смерті людини, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає наявність на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення ОСОБА_12 злочину у стані алкогольного сп*яніння.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов потерпілою не заявлений.
Доказів наявності процесуальні витрати на залучення експертів до матеріалів кримінального провадження не додано.
Речові докази по справі (а.с.143) одяг ОСОБА_6 джинсові брюки, кофту, куртку, кросівки повернути за належністю; кров на марлі знищити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання з 02 березня 2014 року.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази по справі джинсові брюки, кофту, куртку, кросівки повернути ОСОБА_6 ; кров на марлі знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Роз*яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя