Провадження №11-кп/772/712/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2015 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому 11.10.2014 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0007392 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

11.12.2001 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст..185 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 3-х років позбавлення волі;

26.05.2002 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст.. 393 ч.1, 42 ч.3 КК України до 3 х років 6 місяців позбавлення волі ;

14.10.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст..190 ч.2, 353, 70 КК України до 3-х років позбавлення волі ;

20.05.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст.. 309 ч.1 КК України до 6 ти місяців арешту ;

29.07.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст..185 ч.3 КК України до 4-х років позбавлення волі ;

10.10.2010 року Замостянським районним судом м Вінниці за ст..185 ч.2 КК України до 4 х років 1 місяця позбавлення волі ;

10.11.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.. 185 ч.3 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України ;

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора : ОСОБА_9

обвинуваченого : ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

В с т а н о в и в :
Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2015 року, просив скасувати даний вирок з підстав невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 та призначити йому покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2014 року, призначити остаточне покарання у виді 4-х років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2015 року , просила змінити вказаний вирок в частині призначеного судом покарання, призначити ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 К України покарання у виді 4-х місяців та 1 дня арешту . В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст..ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 1( одного) року позбавлення волі.

Відповідно ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави (банк одержувача ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО - 802015, номер рахунку - 0002, код ЄДРПОУ - 38054707, одержувач - УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 24060300, за кодом бюджетної класифікації доходів 24060300 «Інші надходження» та символом звітності 115 для зарахування до державного бюджету) 307 (триста сім) гривень 45 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Долю речових доказів вирішено.

Як убачається з вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення наступного .

11 жовтня 2014 року, приблизно, о 06.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №14 по проспекту Юності в м. Вінниці, побачив вантажний автомобіль марки «FAW-1031», державний номерний знак НОМЕР_1 , дверцята кабіни якого були відчинені. Помітивши в кабіні барсетку, обвинувачений ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, намагався вчинити крадіжку майна потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 290 гривень - барсетки, вартість якої згідно з висновком експерта №912 від 24 вересня 2014 року, становить 90 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 200 гривень, ключі від замків, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 .. Однак свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_7 до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим та працівниками міліції.

Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_6 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення , вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на підставі ч.2 ст. 409, ст.. 414 КПК України, оскільки обвинувачений , будучи неодноразово судимим за тяжкі умисні корисливі злочини, вчинив умисний корисливий злочин.

Вимоги апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 мотивовані тим, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2015 року є занадто суворим, призначений без урахування усіх пом`якшуючих обставин, стану здоров`я обвинуваченого який потребує спеціальної хірургічної допомоги, без якої не зможе відновити здоров`я, оскільки у нього наявні тілесні ушкодження, які відповідно Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України 17.01.1995 року № 6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 року за № 255/791, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 знаходиться в УВП № 1 починаючи з 14.02.2015 року, тому захист вважає, що той час, який він фактично провів в умовах позбавлення волі є достатнім покарання за вчинений ним замах на крадіжку, вчинену повторно.

Крім того, у ОСОБА_11 , з якою ОСОБА_7 проживав однією сім`єю народилась дівчинка, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_12 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив відмовити в задоволенні скарги захисника обвинуваченого, захисника ОСОБА_8 , яка просила задоволити її апеляційну скаргу, при цьому в задоволенні скарги прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні відмовити, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В додержання вимог ст. 370 КПК України судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване і умотивоване судове рішення відносно ОСОБА_7 та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України є правильною та в апеляційних скаргах не оспорюється.

Відповідно ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно ст..414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Суд першої інстанції вимоги ст. 65 КК України виконав.

При призначенні покарання, суд, виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, що відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, його стан здоров`я, що 10.01.2015 року він отримав сполучену травму тіла, закриту черепно мозкову травму, струс головного мозку, відритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки ( а.с. 89), в зв`язку з чим потребує лікування , перебування його в цивільному шлюбі, те, що він має малолітню дитину ( а.с. 88), відсутність обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого внаслідок м`якості є безпідставними.

Твердження у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , що перебування обвинуваченого ОСОБА_7 у УВП № 1 з 14.02.2015 року є достатнім покаранням за вчинений ним замах на крадіжку, вчинену повторно, а також посилання на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції не приймає .

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема тяжких.

Незважаючи на це обвинувачений ОСОБА_7 , продовжив злочинну діяльність та вчинив умисний корисливий злочин.

За таких обставин, наявні підстави вважати, що судове рішення суду першої інстанції в частині призначення покарання відповідає вимогам ст..50 КК України, оскільки є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Докази на підтвердження неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі за наявних у нього тілесних ушкоджень суду не надано .

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для зміни призначеного судом першої інстанції покарання відсутні .

Інших підстав, передбачених ст..409 КПК України для зміни вироку суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції , -

П о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення .

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня проголошення протягом трьох місяців, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня отримання копії судового рішення .

Згідно ч.4 ст.532 КПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

За таких обставин