Справа №1-212/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року Ленінський районний
суд м. Полтави в складі:

Головуючого - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Каленіченко В.О.,

з участю
прокурора - Паскевича Г.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Полтаві кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Демидівка, Решетилівського р-ну, Полтавської обл., українця, громадянина України, освіта середня
спеціальна, одруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
08.12.2006 року близько 15-00 год., працюючи водієм таксі. "0-63", керуючи автомобілем ВАЗ 2107, держ. номерНОМЕР_1, прибув за викликом до буд. № 17 по вул.
Калініна, в м. Полтаві,
де в автомобіль сів ОСОБА_2. з ОСОБА_3. Під'їхавши до буд. № 18 по вул.
Головка в м. Полтаві, ОСОБА_2. вийшов з автомобіля через задні ліві
дверцята. ОСОБА_1, вважаючи, що ОСОБА_2. пошкодив шнур від рації, що був закріплений на задніх лівих дверцятах
автомобіля, також вийшов з
автомобіля, після чого між ними виникла
сварка, в ході якої ОСОБА_1 наніс
потерпілому ОСОБА_2 удари по голові,
тулубу та іншим частинам тіла.

В результаті дій
ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, травми шийного відділу
хребта, гематоми та саден шкіри
шиї, що в подальшому ускладнились пост
травматичним церебростенічним арахноідітом,
які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як
ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що працював водієм таксі
"0-63", 08.12.2006 року прибув
за викликом до буд. № 17 по вул. Калініна,
в м. Полтаві. В автомобіль сів
потерпілий ОСОБА_2. з жінкою. Коли вони під'їхавши до місця призначення - до
буд. № 18 по вул. Головка в м.
Полтаві, ОСОБА_2. вийшов з
автомобіля через задні ліві дверцята автомобіля. Оскільки до цих дверцят
прикріплений шнур від рації, він
вирішив, що ОСОБА_2. пошкодив його. Між
ними виникла словесна перепалка, він
також вийшов з автомобіля, в ході сварки
штовхнув ОСОБА_2., який штовхнув його у
відповідь. Після цього він наніс потерпілому кілька ударів кулаком по голові.
Оскільки ОСОБА_2. відмовився оплачувати за проїзд, він викликав на допомогу своїх колег, які під'їхали через кілька хвилин, а ще через короткий проміжок часу прибули
працівники міліції

Підсудний
ОСОБА_1 розкаявся у вчиненому, просив
суворо його не карати.

Крім пояснень
підсудного ОСОБА_1, його винність у
вчиненні злочину підтверджується:

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_2., який в судовому засіданні пояснив, що 08.12.2006 року вони зі знайомою ОСОБА_3.
викликали таксі "063", яким
приїхали до буд. № 18 по вул. Головка в м.
Полтаві. Оскільки він сидів на задньому сидінні, то з салону автомобіля вийшов через задні
ліві дверцята. Водій ОСОБА_1 також вийшов з машини, почав висловлювати претензії, що до задніх лівих дверцят був прикріплений
шнур від рації, він відчинивши дверцята
міг його пошкодити, після чого наніс

2

декілька ударів
по голові та тулубу. Після цьогоОСОБА_1 викликав на допомогу своїх колег, через деякий час після приїзду яких з'явились
працівники міліції (а.с. 22);

· даними
протоколу огляду місця події від 08.12.2006 року, яким є ділянка місцевості по вул. Головка,
18, в м. Полтаві (а.с. 13);

· висновком
судово-медичної експертизи № 499 від 28.02.2007 року, згідно якого підекспертному ОСОБА_2
спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травми шийного відділу хребта, гематоми та саден шкіри шиї, що в подальшому ускладнились пост
травматичним церебростенічним арахноідітом,
які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як
ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я, більш як 21 день (а.с. 41);

та іншими
доказами, дослідження яких, зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав
повністю, на підставі частини третьої
статті 299 КПК України, за згодою
підсудного та прокурора, визнано судом
недоцільним.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 підлягають
кваліфікації за ч. 1 ст. 122 КК
України, оскільки він вчинив умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке,
що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При обранні міри
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного ОСОБА_1, обставини,
що пом'якшують покарання, якими
суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

ОСОБА_1 за місцем
проживання характеризується позитивно (а.с.
51).

Згідно медичного
висновку ОСОБА_1 лікування від залежності до психоактивних речовин не потребує
(а.с. 58).

Обираючи міру
покарання підсудномуОСОБА_1., суд також
враховує, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, а також конкретні обставини справи, та приходить до висновку про можливість його
виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства з застосуванням
статті 75 КК України та покладенням обов'язків,
передбачених статтею 76 КК України.

Заявлений по
справі потерпілим ОСОБА_2 цивільний позов про відшкодування завданої злочином
шкоди підлягає залишенню без розгляду відповідно до положень ст. 291 КПК України, оскільки потерпілий не з'явився в судове
засідання, з роз'ясненням його права
заявити позов в порядку цивільного судочинства.

Підлягає
задоволенню в повному обсязі на суму 622 грн. 18 коп. і позов прокурора
Ленінського району м. Полтави про
відшкодування витрат, понесених на
стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2. (а.с. 27).

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні
злочину, передбаченого частиною
першою статті 122 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років
позбавлення волі.

На підставі
статті 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний
західОСОБА_1. до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

3

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного фінансового управління витрати на
стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2. 622 грн. 18 коп.

Позов потерпілого
ОСОБА_2. залишити без розгляду.

Вирок суду може
бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Полтави.