УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня
2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді Томенчука
Б.М. ,

суддів Гриновецького
Б.М. , Шайди С. М. ,

з участю: прокурора Грищука
В.І.,

розглянувши
04.10.2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1
на вирок Долинського районного суду від 27 липня 2007 року, -

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Витвиця, Долинського району, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого - останній раз
22.10.1999 року Долинським районним судом за
ст. ст. 141 ч.2,
144 ч.3 КК України (1960р.) на 8 років 6 місяців позбавлення волі. Був
звільнений з місць позбавлення волі 23.11.2006 року, засуджено:
- за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення
волі;

-
за ст.
357 ч.3 КК України на 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому
остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі.

До
набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишено
тримання під вартою, а початок строку
відбування покарання ухвалено обчислювати з 3 липня 2007 року.

Цим же
вироком засуджено і ОСОБА_2 апеляцій відносно якого не подано. Згідно вироку
ОСОБА_1 визнано
винуватим за те, що 27.02.2007 року
приблизно о 12год. він разом із ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння за попередньою змовою між собою АДРЕСА_1, наздогнавши потерпілого ОСОБА_3 повалили його на землю у якого відкрито
викрали 230грн., паспорт громадянина
України на його ім"я, посвідчення
учасника війни та кишеньковий ніж вартістю 6грн. спричинивши потерпілому
майнову шкоду на суму 236грн.

В
апеляції на вирок засуджений ОСОБА_1 вважає,
що ні досудовим слідством, ні
судом не доведено його причетність до інкримінованого злочину, що і потерпілий ОСОБА_3, і засуджений ОСОБА_2 його оговорили. Суд не
дав правильної

Справа №
11-399/2007р. Головуючий
у І інстанції Пулик В.В.

Категорія ст. 186 ч.2, 357 ч.3 КК України Доповідач: Томенчук Б.М.

оцінки їх
показанням, а також не взяв до уваги
його показання про те, що в той час коли
відбулася подія, він знаходився в іншому
місці, тобто не перевірили його алібі.
При призначенні покарання суд також не взяв до уваги ряд пом"якшуючих
обставин. Просить вирок суду скасувати та винести справедливий вирок.

Заслухавши
доповідь судді, доводи прокурора про
законність та обгрунтованість вироку,
який одночасно подав письмове клопотання прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, про відмову від своєї апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_1 та потерпілого
ОСОБА_3 , які підтримали апеляцію, засудженого ОСОБА_2, який заперечив вимогам апелянта, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та мотиви апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Висновок
суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненому
відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на зібраних досудовим
слідством та належно досліджених і правильно оцінених в судовому засіданні
доказах.

Як на
досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні сам ОСОБА_1
не заперечував, що 27.02.2007 року
він разом із засудженим ОСОБА_2 після розпиття спиртного наздогнали потерпілого
ОСОБА_3, у якого мали намір взяти гроші
в борг на спиртне.

При цьому
ОСОБА_1 заперечував про свою причетність до грабежу потерпілого.

Однак, про самі обставини грабежу детально розповів
засуджений ОСОБА_2, що саме ОСОБА_1 наніс удар
потерпілому, після чого вони забрали у
ОСОБА_3 документи та гроші.

Суд
обгрунтовано взяв до уваги і визнав достовірними показання засудженого
ОСОБА_2, які об"єктивно
підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_3
та свідка ОСОБА_4, а також матеріалами справи.

Таким
чином, колегія суддів вважає вирок суду
законним та обгрунтованим. Вказана у
вироку кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 відповідає
встановленим судом обставинам справи, а
призначене йому покарання відповідає ст.
65 КК України. При цьому суд врахував всі ті обставини, які обтяжують, так і пом"якшують покарання, які були встановлені по справі.

При
призначенні покарання судом першої інстанції також було враховано характер та
ступінь участі засудженого ОСОБА_1
у вчиненні злочинів, в зв"язку
із чим йому і було призначено мінімальний строк передбачений санкцією ч.2 ст. 186 КК України.

Таким
чином, колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення поданої апеляції.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок
Долинського районного суду від 27 липня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 -
без змін.