АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/539/15 Справа № 209/2435/13-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду- ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000126, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_10 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року щодо:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 липня 2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,-

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.289 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Дніпродзержинську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в с. Шевченко, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.5 ст.27 та ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в с. Долинське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народився в м. Судак, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст.289 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_16

потерпілої ОСОБА_17

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_6 .

В с т а н о в и л а:

Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винним та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначеним покаранням поглинуто покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2013 року і остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
Вирком суду обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
Цим же вироком:
ОСОБА_18 визнано винним та йому призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна;
- за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_18 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_18 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_19 визнано винним та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_19 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_20 визнано винним та йому призначено покарання за ч.5 ст. 27 - ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_20 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_23 задоволено в повному обсязі, стягнуто на його користь, солідарно, з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , матеріальну шкоду в сумі 3 305 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 задоволено частково, стягнуто на її користь, солідарно, з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5 000 грн. В іншій частині позову ОСОБА_17 відмовити.
В задоволенні цивільного позову потерпілому ОСОБА_24 відмовлено в повному обсязі. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_25 залишено без розгляду.
Згідно вироку суду обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано винними за те, що вони, за попередньою змовою групою осіб, в ніч з 06 на 07 вересня 2012 року, в період з 02.00 до 04 годин 20 хвилин, з двору будинку АДРЕСА_6 , викотили автомобіль ЗАЗ 110307 р/н НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_26 та реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою, з допомогою автомобіля ОСОБА_7 , перетягли вказаний автомобіль у бік дамби, чим спричинили потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 15 490 грн.
Повторно, у період часу з 23 годин 30 хвилин 05 грудня 2012 року до 00 годин 10 хвилин 06 грудня 2012 року, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , підійшли до будинку АДРЕСА_7 де, діючи групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_19 підійшли до автомобіля ВАЗ 2108 р/н НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_27 і перебував у володінні ОСОБА_28 . В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , спостерігали за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_19 , за допомогою викрутки розбив скло передньої лівої двері зазначеного автомобілю, ОСОБА_9 проник до салону автомобілю, розібрав замок запалювання, після чого всі співучасники відштовхали вищезазначений автомобіль за територію двору вказаного будинку, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 16 000 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24 січня 2013 року, о 23.00 годині, ОСОБА_29 разом із ОСОБА_18 , за попередньою змовою, групою осіб, знаходячись біля будинку № 37 по пр. Перемоги у м.Дніпродзержинську, підійшли до автомобіля ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_23 , ОСОБА_29 розбив скло лівої передньої двері автомобіля, пошкодив кожух руля та зняв замок запалювання. Після чого ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_18 таємно викрали майно, яке перебувало у вказаному автомобілі: автомагнітолу, 2 фари протитуманного освітлення, акумуляторну батарею та інше, всього на загальну суму 1 915 грн. Своїми діями ОСОБА_9 та ОСОБА_18 завдали потерпілому ОСОБА_23 матеріальної шкоду на загальну суму 3 305 грн.
Крім того, повторно, ОСОБА_9 , у період часу з 23.00 години 24 січня 2013 року до 02 години 06 хвилин 25 січня 2013 року, перебуваючи біля будинку № 17 по пр. М.Жукова в м. Дніпродзержинську, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , реалізуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобілю ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_30 , яким має право керувати та розпоряжатись ОСОБА_24 , та розбив скло лівої задньої двері автомобілю, проник до салону автомобіля, після чого відштовхав автомобіль до будинку № 41 по пр. Перемоги у м. Дніпродзержинську, де зняв замок запалювання, пошкодив єлектропроводку та завів двигун і вирушив до правобережної частини м.Дніпродзержинська. ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , на автомобілі ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_5 , який перебував у користуванні ОСОБА_20 , під керуванням ОСОБА_31 , супроводжували ОСОБА_9 до виїзду з міста, з метою попередити його в разі наявності постів ДАІ. Коли на виїзді з м. Дніпродзержинська в автомобілі ВАЗ 2109 скінчився бензин, ОСОБА_20 , з метою доведення злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, надав ОСОБА_9 бензин, який знаходився в багажнику автомобіля ВАЗ 2106, після чого вони відігнали автомобіль ОСОБА_32 в с. Пашена Балка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.
Вартість робіт з відновлення завданих неправомірними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 пошкоджень вказаного автомобіля, що належить ОСОБА_30 , та яким має право керувати та розпоряджуватись ОСОБА_24 , складає 3 315 грн.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи вирок в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , правову кваліфікацію та інші фактичні обставини скоєних його підзахисним кримінальних правопорушень, просить вирок суду змінити через невідповідність призначеного покарання, яке на його думку є надто суворим та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Вважає, що виправлення його підзахисного можливе без ізоляції його від суспільства. На його думку, суд, при призначені покарання, не прийняв до уваги, що за час досудового і судового розслідування ОСОБА_33 не порушував умови запобіжного заходу, виконував вимоги слідчого і суду, займався суспільно корисною працею, працював в ПП «Холод», має позитивні характеристики за місцем проживання і роботи. Вказує, що суд не врахував належним чином, визнання Коротченком своєї вини та щире каяття.
Зміст апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_10 , а також висновки апеляційного суду та результати розгляду даних апеляційних скарг викладені у вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року.

Вирок суду щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 не оскаржується.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , просили задовольнити її в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_6 просив залишити без задоволення, як необґрунтовану, а вирок суду щодо ОСОБА_7 просив залишити без змін.

Потерпіла ОСОБА_17 в судовому засіданні щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 поклалася на розсуд суду та зазначила, що не наполягає на більш суворому покаранні щодо інших обвинувачених.

Інші обвинувачені та їх захисники підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , просили її задовольнити.

Так, як висновки суду про доведеність вини обвинувачених, правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація їх дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, то апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про суворість призначеного покарання, колегія суддів, перевіривши висновки суду першої інстанції в даній частині, приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вироку, суд при призначенні ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх характер, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, протягом досудового розслідування і судового розгляду вину не визнавав і визнав частково в кінці судового розгляду, після того як всі обвинувачені дали показання і викрили ОСОБА_7 , не проявив щирого каяття, збитки потерпілому не відшкодував, і на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що подальше виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення нових злочинів, можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
В ході апеляційного розгляду і перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, не встановлено підстав, які дозволяють прийти до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а також підстав для застосування ст. 69 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував належним чином всі обставини, які впливають на вид, міру покарання, а також порядок його відбування, врахував і ті обставини, на які захисник ОСОБА_6 посилається в своїй апеляційній скарзі, тому вирок суду в даній частині є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а доводи апеляційної скарги захисника слід вважати безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.412 КПК України, які були б підставою для зміни чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в частині засудження ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4