АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/410/15 Справа № 176/1135/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000321 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року. В своїй апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вимоги своєї апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та винесена з порушенням норм Конституції України та кримінального процесуального закону.

Як на підставу вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на наступні обставини:

- обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначені усі необхідні анкетні відомості обвинуваченого, в тому числі і місце його проживання;

- судом безпідставно застосовано положення ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, оскільки саме обвинувачений з власної ініціативи ухиляється від явки у судове засідання та не користується наданим йому правом на розгляд справи в розумні строки.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 19 грудня 2012 року, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що обвинувачений у підготовче судове засідання на неодноразові виклики не з`являвся, ухвала суду про привід обвинуваченого не виконана в зв`язку із тим, що за вказаною в обвинувальному акті адресою обвинувачений не проживає і місце його перебування не відоме. Крім того, ухвала суду від 21 серпня 2014 року про надання дозволу на затримання обвинуваченого втрачає законну силу лише 21 лютого 2015 року, а отже відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про повторне зупинення провадження у справі і оголошення у розшук обвинуваченого із наданням дозволу на його затримання.

За викладених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в ході досудового розслідування не було встановлено і в обвинувальному акті не зазначено фактичне місце проживання обвинуваченого, а тому обвинувальний акт, на думку суду першої інстанції, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, яка вимоги апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, підтримала у повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні дані кожного обвинуваченого, зокрема його місце проживання.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції надсилав на адресу обвинуваченого, яка зазначена в обвинувальному акті, судові повістки, однак останній у судове засідання не з`являвся, в зв`язку з чим суд першої інстанції постановляв ухвали про привід обвинуваченого, надання дозволу на його затримання та доставку обвинуваченого у підготовче судове засідання. Однак, вказані ухвали суду органом внутрішніх справ не були виконані через відсутність обвинуваченого за вказаною адресою, у зв`язку з чим, суд першої інстанції оголосив розшук обвинуваченого.

В розділі ІІІ "Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування" Реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, зазначено, що будь-який запобіжний захід до обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувався.

Разом з тим в розділі ІІ "Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення" того ж Реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено, що 03 квітня 2012 року слідчим СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 було винесено постанову про привід підозрюваного, а 15 травня 2012 року тим же слідчим було винесено постанови про притягнення ОСОБА_7 як обвинуваченого та обрання запобіжного заходу.

23 травня 2012 року тим же слідчим було винесено постанову про зупинення досудового розслідування.

Із викладеного вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в ході досудового розслідування намагався уникнути від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим до нього застосовувався привід, було обрано запобіжний захід, а потім зупинено досудове розслідування.

Нормами п. 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року передбачено, що запобіжні заходи, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту в кримінальному провадженні, будь-які дані про зміну, скасування чи припинення обраного до обвинуваченого запобіжного заходу відсутні, обраний відповідно до норм КПК України 1960 року запобіжний захід діє, що суперечить даним Розділу ІІІ того ж Реєстру матеріалів.

За викладених обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 фактичному місцю його проживання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, а саме - для встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 та зазначення даної адреси в обвинувальному акті.

В зв`язку із викладеними обставинами, на думку колегії суддів, доводи прокурора є необґрунтованими, а вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 19 грудня 2012 року, повернуто прокурору, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскаржена в касаційному порядку не може бути.

Судді: