АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/643/15 Справа № 205/377/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю прокурора- ОСОБА_6
за участю, в режимі відеоконференції:
засудженого- ОСОБА_7
представника Дніпропетровської виправної колонії № 89- ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську за матеріалами кримінального провадження апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні сумісного подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії № 89 та Дніпропетровської міської спостережної комісії з питань громадського контролю за додержанням прав та законних інтересів засуджених та осіб, звільнених від відбування покарання про умовне-дострокове звільнення засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Льовіха Свердловської області, Російська Федерація, раніше судимого,-
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції /а.с.14/ засуджений ОСОБА_7 просить винести справедливе та законне рішення, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, а також оглянути документи, які надасть на огляд суду представник колонії. Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на даний час він знаходиться на лікуванні, у зв`язку із захворюванням на тяжку форму туберкульозу, зробив для себе висновки про те, що до колишнього образу життя він не повернеться, оскільки став віруючою людиною. Звертає увагу, що адміністрацією колонії було надіслано до суду подання, стосовно його умовно-дострокового звільнення, оскільки своїм прикладом, поведінкою та працею довів своє виправлення, а прокурор, який приймав участь у розгляді справи безпідставно посилався на такі підстави відмови у задоволенні подання, як неодноразова судимість та великий термін невідбутого строку покарання, з чим необґрунтовано погодився і суд першої інстанції. Крім того, апелянт акцентує увагу суду на те, що він має такі захворювання як тяжка форма туберкульозу, гепатит С, трофічна виразка обох гомілок.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 просив задовольнити його апеляційні вимоги та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення та звільнити його від відбування покарання, вказуючи при цьому на підстави, вказані в апеляційній скарзі.
Представник Дніпропетровської виправної колонії № 89 залишив розгляд апеляції на розсуд суду, уточнивши, що засуджений не був працевлаштований через хворобу, не мав жодного стягнення, мав заохочення.
Прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції прохав ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_7 - без задоволення, оскільки засуджений, на його думку, не довів свого виправлення, так як неодноразово судимий, не зробив ніяких висновків.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджений 30 серпня 2011 року за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженому, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий за умисні злочини до покарання у виді позбавлення волі, відбуваючи покарання, останній раніше звільнявся з місць позбавлення волі у зв`язку з актом амністії, однак належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку та відношення до суспільства не змінив й знову вчинив умисний тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, за який на даний час і відбуває покарання. Також суд першої інстанції зазначив наявність задовільної характеристики, заохочення адміністрації колонії, яке засуджений отримав за певний час строку відбуття покарання, однак врахувавши значний термін невідбутого засудженим покарання та вказавши при цьому, що наведені вище дані об`єктивно не характеризують засудженого як такого, що мав сумлінну поведінку і ставлення до праці під час всього часу відбуття покарання, тобто його повне виправлення, не знайшов законних підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання на підставі вимог ст.81 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, представника виправної установи, частково дослідивши матеріали провадження та особову справу, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, надавши сторонам та представнику слово в дебатах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді позбавлення волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання та посилаючись на підстави, зазначені ним в ухвалі, не перевіривши причини відсутності працевлаштування засудженого, тим самим залишив недослідженими з`ясування обставин, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, допустивши тим самим як неповноту судового слідства, так і невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які потягли за собою неправильне застосування вимог кримінального закону.
Як вбачається із довідки про заохочення та стягнення /а.с.5/, яка мається в матеріалах кримінального провадження засуджений ОСОБА_9 за весь час відбуття покарання у різних виправних установах не мав жодного стягнення, був заохочений за зразкову поведінку та активну участь у благоустрої відділення правами начальника виправної колонії, відповідно до характеристики /а.с.4/ характеризується в цілому позитивно, довів своє виправлення, відповідно до пояснень представника установи не був працевлаштований не з своєї вини, через наявні хвороби при цьому, відповідно до тієї ж таки характеристики залучався до робіт по благоустрою установ, до виконання яких ставився відповідально і проявляв ініціативу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні сумісного подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії № 89 та Дніпропетровської міської спостережної комісії з питань громадського контролю за додержанням прав та законних інтересів засуджених та осіб, звільнених від відбування покарання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , не прийнявши до уваги суттєві обставини, які безпосередньо вплинули на законність та обґрунтованість його вирішення, оскільки посилання прокурора та суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий за умисні злочини до позбавлення волі, відбуваючи покарання, раніше звільнявся з місць позбавлення волі в зв`язку з актом амністії, однак належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку та відношення до суспільства не змінив та знову вчинив тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, має значний термін невідбутого покарання- не ґрунтуються на вимогах діючого Кримінального закону тому колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки не можуть бути перепоною для застосування умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи позитивну характеристику, стан здоров`я засудженого ОСОБА_7 , його сумлінне ставлення до праці, поведінку засудженого в різних виконавчих установах, відсутність стягнень, відбуття засудженим двох третин строку основного покарання /а.с.25/, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, внаслідок чого апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року, на підставі вимог ст.410 КПК України, ст.411 КПК України, ст.413 КПК України- скасуванню з постановленням, на підставі вимог п.4) ч.1 ст.407 КПК України нової ухвали, якою належить апеляцію засудженого ОСОБА_7 , сумісне подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії № 89 та Дніпропетровської міської спостережної комісії з питань громадського контролю за додержанням прав та законних інтересів засуджених та осіб, звільнених від відбування покарання- задовольнити, застосувати до ОСОБА_7 вимоги ст.81 КК України, тобто звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2011 року, на невідбутий строк- 01 рік 03 місяця 17 днів.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.81 КК України, ст.404 КПК України, п.4) ч.1 ст.407 КПК України, ст.410 КПК України, ст.411 КПК України, ст.413 КПК України, ст.418 КПК України, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу ухвала Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року відносно засудженого ОСОБА_7 - скасувати, задовольнивши апеляцію засудженого у повному обсязі.
Задовольнити сумісне подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії № 89 та Дніпропетровської міської спостережної комісії з питань громадського контролю за додержанням прав та законних інтересів засуджених та осіб, звільнених від відбування покарання, звільнивши умовно-достроково, на підставі вимог ст.81 КК України, засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від подальшого відбуття основного покарання, призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2011 року на невідбутий строк- 01 рік 03 місяця 17 днів.
Копію ухвали направити начальнику Дніпропетровської виправної колонії № 89 УДПС України в Дніпропетровській області для негайного виконання.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4