Справа № 1320
2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції Непомняща Н.О.
ч.2 ст. 186 Доповідач Дубченко А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 p. грудня місяця 11
дня Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Годуна В. А.

Суддів Дубченка
А.П., Литвиненко І.І.

З участю
прокурора Литвиненка О.О.

Засудженого ОСОБА_1

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який приймав участь при
розгляді справи в суді першої інстанції,
на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 13
вересня 2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, громадянина України, раніше судимого:

18
березня 1980 року за ч.2 ст. 141, ч.1
ст. 206, ст. 42 КК України до
позбавле5ння волі строком на чотири роки з конфіскацією майна; звільнений 15
листопада 1983 року у зв'язку із закінченням строку покарання

22
травня 1984 року за ч.1 ст. 215-3 КК
України до позбавлення волі строком на один рік

29 липня
1985 року за ч.2 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на
два роки сім місяців; звільнений 19 вересня 1987 року у зв'язку із закінченням
строку покарання

29
березня 1989 року за ч.3 ст. 229-2,
ч.3 ст. 81,
ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з
конфіскацією майна; звільнений 5 грудня 1992 року у зв'язку із закінченням
строку покарання 4 квітня 1994 року за ч.2
ст. 140, ч.2
ст. 196-1, ст. 42 КК України до позбавлення волі
строком на чотири роки з конфіскацією майна; звільнений 28 травня 1997 року у
зв'язку із закінченням строку покарання 27 січня 1998 року за ч.4 ст. 81
КК України до позбавлення волі строком на п'ять років з конфіскацією майна;
звільнений 25 листопада 2002 року у зв'язку із закінченням строку покарання

1 квітня
2003 року за ч.2 ст. 309, ст.
395, ст. 70 КК України до
позбавлення волі строком на три роки; звільнений 11 січня 2006 року у зв'язку
із закінченням строку покарання

22 травня 2007
року за ч.2 ст. 185,
ч.3 ст. 186,
ч.2 ст. 15, ч.2
ст. 307, ч.2
ст. 307, ч.2
ст. 309, ч.3
ст. 357, ст.
70 КК України до позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю
засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на
п'ять років.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим, враховано вирок
Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 травня 2007 року і
остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років
з поміщенням до кримінально-виконавчої установи із конфіскацією всього
майна, яке є його власністю.

Міра запобіжного
заходу - взяття під варту з 27 березня 2007 року.

Вироком суду
ОСОБА_1 визнано винним та засуджено, за
те, що він 21 січня 2007 року, близько 10.30 год., повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме
провадження, біля приміщення ВАТ «Державний
ощадний банк України», розташованого по
вулиці Першотравневій в місті Нова Каховка Херсонської області, відкрито заволодів майном ОСОБА_2 на загальну
суму 1160 гривень..

В
апеляції прокурор, який приймав участь
при розгляді справи судом першої інстанції,
не оскаржуючи правильність кваліфікації дій засудженого та доведеності
його вини, вказує, що призначене покарання не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого та є занадто м'яким. Крім того,
під час постановления
вироку судом допущено істотних порушень кримінально-процесуального
законодавства, зокрема суд безпідставно
вказав обставину, яка обтяжує покарання
- рецидив злочину, та обставину, яка пом'якшує покарання - щире каяття, під час розгляду справи порушено права
потерпілої; у вступній частині вироку не вказано відомості про останню
судимість. Просить вирок суду скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_1, в тому числі під час надання йому останнього
слова, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
судців вважає, що апеляція задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Відповідно
до ст.
34 КК України, рецидивом злочинів
визнається вчинення нового умисного злочину собою, яка має судимість за умисний злочин.

Зі
змісту даної статті вбачається, що
рецидив поділяється на загальний та спеціальний. Загальний рецидив має місце
там, де особа, в якої є попередня судимість за умисний
злочин, вчиняє новий умисний
злочин, не тотожний і не однорідний
попередньому.

З
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1. неодноразово засуджувався за вчинення різних злочинів, зокрема не за корисних, судимість по яким не знята та не погашена у
встановленому законом порядку. Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано
вказав обставину, що обтяжує покарання -
рецидив злочину.

Доводи
апеляції прокурора про те, що суд
безпідставно визнав обставиною, яка
пом'якшує покарання - щире каяття, також
є безпідставними, оскільки щире каяття
припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини
і готовності нести кримінальну відповідальність. З протоколу судового засідання
вбачається, що засуджений ОСОБА_1. свою
вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2
ст. 186 КК України визнав
повністю, під час надання йому слова в
судових дебатах та під час промови останнього слова щиро каявся у вчиненому. За
таких обставин, колегія суддів
вважає, що першої інстанції обґрунтовано
вказав у вироку обставину, яка пом'якшує
покарання - щире каяття. Наявність у засудженого непогашених та не знятих у
встановленому порядку судимості, його
суспільна характеристика не є підставою для невизнання судом даної
обставини, як такої, що пом'якшує покарання.

Твердження
апелянта, що під час розгляду справи
порушено права потерпілої є голослівним та необгрунтованими.

Відповідно до
ч.1 ст.
290 КПК України, якщо в судове
засідання не з'явився потерпілий, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вирішує питання про розгляд справи або
відкладення його в залежності від того,
чи можливо у відсутності потерпілого з'ясувати всі обставини справи і
захистити його законні права та інтереси. З матеріалів справи вбачається, що справа в суді першої інстанції
розглядалася в порядку ч.3 ст. 299 КПК України, на підставі того, що засуджений повністю визнав свою вину та не
оспорював фактичні обставини справи. Потерпіла ОСОБА_2 була повідомлена
належним чином про день та час розгляду справи,
що підтверджується наявною в матеріалах судовою повісткою, разом з тим в судове засідання вона не
з'явилася. Крім того, з протоколу
судового засідання вбачається, що ні
засуджений, ні прокурор під час розгляду
справи не заявляли клопотань про відкладення розгляду справи з даних підстав.

Доводи апеляції про
те, що у вступній частині вироку не
вказані відомості про останню судимість засудженого, а саме про вирок Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 22 травня 2007 року є слушними. Разом з тим, з резолютивної частини вироку
вбачається, що при призначенні покарання
за ч.4 ст. 70 КК України суд послався на вирок
Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 травня 2007 року. За
таких обставин колегія суддів вважає, що
незазаначення у вступній частині вироку відомостей про останню судимість
ОСОБА_1 не є підставою для скасування вироку.

Покарання
засудженому призначено відповідно до вимог
ст. 65 КК України. Судом з
достатньою повнотою враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, які обтяжують та пом'якшують покарання.
Покарання ОСОБА_1 призначено в межах санкції статті ч.2 ст.
186 КК України. На думку колегії суддів призначене засудженому покарання
є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних
порушень кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою безумовне скасування
вироку, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцією
прокурора, який приймав участь при
розгляді справи в суді першої інстанції,
залишити без задоволення, а вирок
Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 вересня 2007 року щодо
ОСОБА_1 - без зміни.