Справа № 1-33/2007 р.
ВИРОК
Іменем України

13 березня 2007 року Ірпінський
міський суд Київської області у складі:

головуючого: судді Линника В.Я.,

при секретарі: Бойчук
В.В.,

з участю прокурора: Кимлика
Р.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ірпіні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.м.т. Коцюбинського Київської області, українця, громадянина
України, освіта середня спеціальна, неодруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає за адресою:АДРЕСА_1, раніше судимого останній раз 10.12.2003 року
Ірпінським міським судом Київської області за ст. 309 ч.1 КК України до З років
позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не
відбутого покарання остаточну міру покарання обрано у вигляді З років 6 місяців
позбавлення волі із відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих
установ, Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від
01.11.2005 року невідбуту частину покарання було замінено на виправні роботи строком
на 1 рік 7 місяців 9 днів з утриманням 15% із заробітної плати, в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ;

Підсудний ОСОБА_1 будучи засудженим 10.12.2003 року Ірпінським міським
судом Київської області за ст. 309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі,
на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого
покарання остаточну міру покарання обрано у вигляді З років 6 місяців
позбавлення волі із відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих
установ, а Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від
01.11.2005 року невідбуту частину покарання було замінено на виправні роботи
строком на 1 рік 7 місяців 9 днів з утриманням 15% із заробітної плати, в
період відбування покарання не пов'язаного з позбавленням волі 10.07.2006 року
близько 16 год 00 хв., перебуваючи біля будинку 9 по вул. Доківській в с.м.т.
Коцюбинське Київської області з метою таємного викрадення чужого майна взяв
мобільний телефон „Самсунг Х-200" ОСОБА_2. Скориставшись тим, що останній
спить, ОСОБА_1 телефон вартістю 600,00
грн., з СІМ-карткою „Діджус" вартістю 20,00 грн. положив собі в кишеню, після чого з міста злочину
зник. Викраденим майном підсудний розпорядився на власний розсуд - здав його в
ломбард, заподіявши ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 620,00 грн. Таким чином
ОСОБА_1 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному
викраденні чужого майна (крадіжка) скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні підсудний свою вину в скоєному
злочині визнав повністю і підтвердив викладені в обвинувальному висновку
обставини скоєння злочину. Підсудний, окрім визнання своєї вини в скоєному
злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій та докази, які були зібрані
органом досудового слідства при розслідуванні справи. В скоєному підсудний
розкаявся, просив не позбавляти його волі.

В зв'язку із повним визнанням підсудним своєї вини в скоєному злочині,
визнанням кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового
слідства, дослідження доказів було обмежене лише допитом підсудного.

У судовому засіданні підсудний показав, що він 10.07.2006 року близько 16 год 00 хв., підійшов до
будинку 9 по вул.
Доківській в с.м.т. Коцюбинське Київської області де домовився зустрітись з
друзями. Там взяв мобільний телефон „Самсунг Х-200" ОСОБА_2, який в цей
час спав на лавочці, відправив з цього телефону смс-повідомлення, а потім
положив його собі в кишеню. Після цього він з місця вчинення злочину з
викраденим пішов додому, а на наступний день здав телефон до ломбарду, оскільки
йому потрібні були гроші.

Суд вважає, що органами досудового слідства правильно
кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України, як
таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності вчиненого підсудним злочину, у тому числі
особу підсудного і обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, на
обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 46, 47, 51), працює
на посаді помічника рамника (а.с.
89).

Обставинами,
що пом'якшують покарання ОСОБА_3 суд знаходить щире каяття.

Обставин,
що обтяжують відповідальність підсудного, суд по справі не знаходить.

Враховуючи викладені обставини, вказані пом'якшуючі
обставини та дані про особу підсудного, а саме те, що підсудний має молодий
вік, має постійне місце роботи та хворіє на хронічну хворобу, суд приходить до
висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому
можливо, призначити йому покарання у вигляді виправних робіт за місцем його
роботи. Із урахуванням наявного у ОСОБА_1 тяжкого захворювання, яке потребує
періодичного лікування, суд вважає за недоцільне призначати йому покарання у
вигляді позбавлення волі.

Тому суд дійшов висновку, що можливо призначити підсудному покарання, не
позбавляючи його волі, у вигляді виправних робіт строком 1 рік 6 місяців з
утриманням 15% із
заробітної плати.

Суд також бере до уваги те, що ОСОБА_1 під час скоєння даного злочину
відповідно до постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.11.2005 року відбував
покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік 7
місяців 9 днів з
утриманням 15% із
заробітної плати (а.с.
96).

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо
засуджений після постановления
вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до
покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує
невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 на момент винесення
вироку не відбув покарання в розмірі 2
місяців 26 днів
виправних робіт з утриманням 15%
із заробітної плати, суд дійшов висновку, що призначаючи покарання слід
частково до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати
невідбуту частину покарання за попереднім вироком, призначивши ОСОБА_1
остаточне покарання у вигляді виправних робіт строком 1 рік 8 місяців з
утриманням 15% із
заробітної плати.

На думку суду призначене підсудному покарання, із врахуванням покарання
призначеного за сукупністю злочинів, є необхідним та достатнім для виправлення
підсудного та попередження нових злочинів.

Керуючись
ст.ст. 71, 185 КК
України, ст.ст. 323, 324
КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання по цій статті у вигляді виправних робіт строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців
з утриманням 15% із його
заробітної плати.

На підставі ст. 71 КК
України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за
вироком Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2003 року,
призначивши ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді виправних робіт строком 1 рік 8 місяців за
місцем його роботи з відрахуванням в доход держави 15% його заробітку
щомісячно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні підсудного
залишити без змін - підписку
про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази, а саме: мобільний телефон „Самсунг
Х-200" з карткою оператора „Діджус", який знаходяться на зберіганні у
потерпілого ОСОБА_2, залишити у його користуванні.

На вирок до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб із моменту
проголошення вироку.