1кп/336/303/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1)
квітня 2015 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степанівка-1 Приазовського району Запорізької області,громадянина України,з вищою освітою,мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,номеру обслуги 3 гаубичноїартилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ),солдата,призваного під час мобілізації, раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 31 липня 2014 року ОСОБА_5 призвано на військову службу, у зв`язку із мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі мобілізаційної директиви начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 26 липня 2014 року №00744, солдата ОСОБА_5 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 31 липня 2014 року №164 зараховано до списків особового складу цієї ж та поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 01 серпня 2014 року №165 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 3 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 02 січня 2015 року №2-БЗ 3 гаубична артилерійська батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону повинна була здійснити ротацію 4 гаубичної артилерійської батареї 2 гаубичного артилерійського дивізіону, з метою відновлення вказаного підрозділу та підтримання високої бойової готовності підрозділів артилерії, тобто здійснити марш за маршрутом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де зосередитись у визначеному районі.
03 січня 2015 року о 20 годині начальником штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) полковником ОСОБА_6 на шикуванні З гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону, за місцем дислокації вказаної військової частини, до особового складу було доведено наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 02 січня 2015 року №2-БЗ, як наказ прямого начальника для всього особового складу цієї ж військової частини.
Після доведення вказаного наказу солдат ОСОБА_5 вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконати наказ начальника, вийшовши зі строю, тобто відмовившись у складі свого підрозділу здійсняти марш та убути на місце тимчасової дислокації, а саме с. Баранівка Донецької області.
Після закінчення шикування гаубичної артилерийської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону, вказаний підрозділ здійснив марш за маршрутом «Запоріжжя - Баранівка» та зосередився у визначеному районі.

Солдат ОСОБА_5 у зв`язку із тим, що вчинив непокору, залишився у розташуванні військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно,вчинив непокору,а саме відкрито відмовився виконати наказ начальника,тобто кримінальне правопорушення,передбачене ч.1 ст.402 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27 квітня 2015 року, укладена між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ,якому на підставі ст.37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 ,який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 повністю беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні за обставин,викладених в обвинувальному акті.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.402 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік із застосуванням відрахування в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення.
Прокурор вважає,що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України, які були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості,яка відповідає інтересам його підзахисного та прав останнього не порушує.
На підставі пояснень учасників процесу, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням,наслідки укладення та затвердження угоди, передбаченої статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України,суд-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 Кримінального кодексу України.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.04.2015 року, укладену між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ,якому на підставі ст.37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 ,який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання по ч.1 ст.402 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік із відрахуванням в дохід держави із сум грошового забезпечення засудженого 15(п*ятнадцяти)відсотків .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч.2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1