справа № 1-18/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2011

року Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого - судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря - Швачко О.В.,

з участю прокурора - Гуляко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, працюючого водієм у ПП ОСОБА_2, проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

24 грудня 2010 року, близько 16 години, ОСОБА_1 у м. Городня на вул. Чорновуса біля будинку № 114/б, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, намагаючись уникнути затримання та складення відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч законним вимогам працівників міліції, здійснив опір дільничному інспектору Верхуші А.П., міліціонеру-водію ОСОБА_3, оперуповноваженому ОСОБА_4, котрі перебували при виконанні службових обовязків та виїхали за повідомленням громадянки ОСОБА_5, яке надійшло до чергової частини Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області про вчинення ОСОБА_1 сварки та погрози фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_6.

При спробі адміністративного затримання громадянина ОСОБА_1 для припинення його протиправних дій та складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, останній фізично протидіяв вказаним працівникам міліції : пручався, хапався за форменний одяг, наніс удар ногою по правій задній дверці службового автомобіля. Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_1 пошкоджено верхній форменний одяг міліціонера-водія ОСОБА_3, заподіяно механічні ушкодження службовому автомобілю ВАЗ 2107. Згідно довідки начальника СТО «Городняавто»вартість ремонту службового автомобіля ВАЗ 2107, д/н. 0613, станом на 05.01.2011 року становить 989,40 грн..

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у предявленому йому обвинуваченні по ч. 2 ст. 342 КК України визнав повністю і підтвердив обставини скоєного злочину, викладені у обвинуваченні. У скоєному щиро кається. Від дачі показів в судовому засіданні відмовився, повністю підтримав свої покази дані на досудовому слідстві в якості обвинуваченого та просив суд їх оголосити в судовому засіданні. Будучи допитаним на досудовому слідстві як обвинувачений ОСОБА_1 показав, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з дружиною ОСОБА_6 та двома неповнолітніми дітьми ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7. 24.12.2010 року, близько 13 години, він вживав спиртне зі своїм тестем ОСОБА_7 та сусідом ОСОБА_8 у автомобілі біля будинку. До свого будинку він зайшов дуже пяний і став сваритися з дружиною. З приводу чого виникла сварка напевно не памятає, здається через гроші. Під час сварки дружину він не бив, можливо відштовхував від себе. З розмаху він закрив двері до кухні і розбив дверне скло. Розбите скло посипалось на підлогу і коли він його збирав та витягував частини скла з дверей, то порізав собі ліву руку. З руки пішла кров. В той час вдома була менша дитина 9 років. Від сварки та розбиття скла вона дуже злякалась. У будинку також була ОСОБА_9 котра сказала, що викличе міліцію і пішла з будинку. Так як він був дуже розлючений, то вибіг з будинку. У той час до нього заїхав знайомий ОСОБА_10, з яким вони поїхали до центру міста і приблизно через годину, близько 16 години, він повернувся додому. Біля будинку стояв автомобіль Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ВАЗ 2107. Про те, що це міліцейський автомобіль він здогадався по синіх номерних знаках. Біля автомобіля стояв один працівник міліції у форменному одязі. Зайшовши до будинку, на кухні він побачив двох працівників міліції, один з яких щось писав за столом. Їх присутність у будинку його розлютила і він став на них кричати. Один з працівників міліції запропонував йому вийти на вулицю і не кричати у будинку. Він вийшов з будинку і за ним вийшли інші працівники міліції. Останні сказали, що відносно нього мають скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, але він став проти цього заперечувати. Вони попросили проїхати з ними до райвідділу міліції, але він з цим не погоджувався. Просив, щоб вони залишили його у спокої. Хтось з працівників міліції спробував одягнути на нього наручники, проте він став пручатися, ухопив одного з працівників міліції за бушлат. Чи порвав щось у бушлаті не знає, проте його стали відтягувати, а він тримався за бушлат і сильно його смикав. Нікого з працівників міліції він навмисно не бив, а лише виривався з їх рук і при цьому, розмахуючи руками міг комусь влучити. Однак нікого з працівників міліції не бив і не збирався бити. Одягнувши на нього наручники працівники міліції підвели його до службового автомобіля в якому були відкриті праві задні дверцята. До автомобіля він не сів, а опираючись вдарив ногою у внутрішню сторону дверцят, трохи нижче від скла. Дверцята сильно відкрились більше ніж на 90 градусів. Він почув якийсь тріск і зрозумів, що пошкодив автомобіль. Хтось з працівників міліції став на нього кричати, що він зламав дверцята. Коли він пручався, то сильно напружувався, працівники міліції змогли надягнути на нього наручники лише поваливши на землю і загнувши руки за спину. Через деякий час після удару дверцят автомобіля він відчув різкий біль у животі. Приблизно у кінці листопада йому зробили операцію на кишечнику та попередили, щоб він не напружував живіт, нічого не підіймав важкого, уникав різких рухів та взагалі берігся. Він схопився за живіт і попросив викликати швидку допомогу. Наручники з нього відразу зняли. Автомобіль швидкої допомоги приїхав хвилин через 10 і його відвезли до лікарні. У лікарні його оглянули та відпустили з працівниками міліції, які затримали його та повезли до Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області. У тому, що він чинив опір працівникам міліції свою вину визнає повністю. Щиро розкаюється. Пошкоджений автомобіль Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області він відремонтував.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що підсудним не оспорюється доведеність його вини та кваліфікація його дій, зясувавши правильне розуміння підсудним змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, розяснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, предявлене ОСОБА_1, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, наслідки, що настали від злочину, відшкодування збитків, заподіяних злочином, а саме ремонт службового автомобіля ВАЗ 2107, відсутність цивільних позовів та претензій матеріального і морального характеру до підсудного з боку потерпілих, думку потерпілих по справі щодо призначення покарання підсудному, особу винного - його вік, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, освіту, стан здоровя, позитивну характеристику за місцем роботи, відсутність даних щодо притягнення підсудного до адміністративної відповідальності, а також те, що підсудний раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному ОСОБА_1, суд вважає - щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному ОСОБА_1, суд вважає - вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, яке є достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі, а саме форменний бушлат міліціонера-водія СРЗ Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, який зберігається в прокуратурі Городнянського району Чернігівської області, передати ОСОБА_3 ( а.с. 60 ), відмовний матеріал № 1480 по факту вчинення сімейної сварки ОСОБА_1, який зберігається при справі, необхідно зберігати при справі ( а.с. 73 ).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а саме форменний бушлат міліціонера-водія СРЗ Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, який зберігається в прокуратурі Городнянського району Чернігівської області, передати ОСОБА_3 ( а.с. 60 ), відмовний матеріал № 1480 по факту вчинення сімейної сварки ОСОБА_1, який зберігається при справі, необхідно зберігати при справі ( а.с. 73 ).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий - Суддя: ОСОБА_11