Справа
№1-100 ВИРОК
року Калинівський районний суд
головуючого судді Павленко І.В.
При секретарі Матвійчук
прокурора Шиманської
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Калинівка справу про обвинувачення:
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с
Вінницького району, Вінницької області,
громадянин України, освіта середня,
працюючий, житель АДРЕСА_1,
України раніше не судимий,
скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, суд,-
14 лютого 2007 року в денний час ОСОБА_1, маючи умисел на
викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник
на охороняєму територію тракторної бригади відділку "Антонопіль", що
розташована в с.Антонопіль Калинівського району, звідки таємно викрав навіски
до трактора "МТЗ-80", чим заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному
визнав повністю.Суду пояснив, що 14 лютого 2007 року біля 14 години він вирішив
піти на територію тракторної бригади відділку "Антонопіль" з метою
крадіжки навіски до трактора "МТЗ-80", щоб в подальшому здати її на
металобрухт.Йому було відомо, що територія ракторної бригади охороняється,
однак в той час охоронника не було.Взявши навісне обладнання до трактора в
руки, він його виніс за територію тракторної бригади, та
повіз в напрямку
дорозі його зупинили заступник директора УЛДСС ОСОБА_2 та керуючий відділком
"Антонопіль" ОСОБА_4, які запитали його, де він взяв обладнання, на
що він відповів, що викрав.У вчиненому щиро розкаюється.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненому підсудним ОСОБА_1 його вина в
скоєному підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме: заявою
(а.с.3), актом виявлення навіски (а.с.4), довідкою вартості (а.с.12),
постановою про приєднання до справи речових доказів (а.с.29-1), а також
показаннями свідків в судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 14.02.2007 року біля
15 години він разом з керуючим відділком "Антонопіль", проїзджаючи
повз будинок жительки с Антонопіль
ОСОБА_3, побачили сані на яких знаходилось навісне обладнання від трактора.
Згодом з будинку ОСОБА_3 вийшов ОСОБА_1, якого вони запитали, кому належать
сані та обладнання яке на них.ОСОБА_1 відповів, що сані належать йому, а
навісне обладнання він викрав з території тракторної бригади.Після цього вони
забрали навісне обладнання та склали відповідний акт.Будь-яких претензій до
ОСОБА_1 на даний час господарство немає.
показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_4.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що 14 лютого
2007 року біля 15 години, коли вона знаходилася на своєму подвір'ї та тягнула
воду, то бачила як по дорозі проходив ОСОБА_1 та тягнув за собою сані на яких
знаходилась якась запчастина. Коли ОСОБА_1 зайшов до неї додому, то через
деякий час до неї також зайшли керуючий відділком ОСОБА_4 та заступник
директора УЛДСС ОСОБА_2, які запитали чиї сані стоять біля її господарства, на
що вона відповіла, що ОСОБА_1 і позвала його.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він працював охоронником на
тракторній бригаді відділку "Антонопіль". 14 лютого 2007 року, коли
він відлучився в обідню перерву додому, то прийшовши на роботу, побачив з
тракторної бригади сліди від санків.Коли він пішов по слідах, то побачив, що
напроти нього їдуть заступник директора ОСОБА_2 та керуючий відділком ОСОБА_4,
які повідомили йому, що в період його відсутності з території тракторної
бригади було викрадено навісне обладнання від трактора.
Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає необхідним
дії підсудного ОСОБА_1 кваліфікувати по ст. 185 ч.3 КК України, як крадіжка,
тобто таємне викрадення чужого майна по кваліфікуючій ознаці, поєднана з
проникненням у сховище.
При обранні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, що він
раніше притягувався до кримінальної відповідальності,
характеризується по місцю проживання, відшкодував завдану злочином шкоду, його
щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. З врахуванням
наведених обставин, суд вважає необхідним підсудному ОСОБА_1 обрати покарання у
виді позбавлення волі і відповідно до ст.75 КК України звільнити його від
відбування призначеного покарання з випробуванням.
викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,суд,-
ЗАСУДИВ:
визнати винним по ст. 185 ч.3 КК України
і призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну

силу залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту
його проголошення