Справа №705/3095/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2013
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Кімстачова О.С.

з участю: секретаря судового засідання
Розборської А.А.

прокурора Бурлаки О.М.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Умані Черкаської
області кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за № 0000629 від 13.04.2013
року, про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Умані
Черкаської області, громадянина
України, не одруженого, тимчасово не
працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, раніше судимого:

- 22.10.2010 року Уманським міськрайонним
судом Черкаської області за ч. 2 ст. 263, ч.
2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення
волі; на підставі постанови
Полтавського районного суду
Полтавської області від 28.12.2011 року на
підставі ст. 81 КК України
умовно-достроково звільнений від
відбування покарання 05.01.2012 року з
невідбутим строком 7 місяців 26 днів;

- 15.05.2013 року Уманським міськрайонним
судом Черкаської області за ч. 2 ст. 263, ч.
2 ст. 190, ст. 70 КК України до 2 років 6
місяців позбавлення волі, на підставі
статті 75 КК України звільнений від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, іспитовий строк 2 роки, з
покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України, -
судимості у встановленому законом
порядку не зняті та не погашені,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309
КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 наприкінці 2012 року,
невстановленим досудовим
розслідуванням точної дати та часу,
перебуваючи біля Уманського міського
сміттєзвалища, що розташоване
неподалік автодороги Київ-Одеса,
помітив декілька кущів дикоростучої
рослини коноплі, після чого,
усвідомлюючи, що ці рослини є
нарковмісними, діючи умисно та
цілеспрямовано, зірвав зазначені
рослини та поклав у поліетиленовий
пакет, тим самим придбав, після чого
переніс їх до себе додому, за адресою:
АДРЕСА_1, де висушив та подрібнив - тим
самим виготовив, і засипав в паперовий
згорток та став зберігати для власних
потреб, не переслідуючи мети збуту.

12.04.2013 року, приблизно о 13 годині 05
хвилин по вул. Ж. Революції м. Умань
навпроти Загальноосвітньої школи № 14,
працівниками міліції за вчинення
адміністративного правопорушення був
затриманий громадянин ОСОБА_1 У
присутності понятих було проведено
особистий огляд гр. ОСОБА_1, в ході якого
з правої кишені його куртки було
виявлено та вилучено паперовий
згорток, в якому містилась суха
речовина рослинного походження,
зеленого кольору, в подрібненому стані,
яка згідно з висновком експерта № 2/000481
від 15.04.2013 року є особливо небезпечним
наркотичним засобом, обіг якого
заборонено, - канабісом, маса якого в
перерахунку на суху речовину становить
9,466 грама, яку гр. ОСОБА_1 незаконно
придбав, виготовив та зберігав для
власних потреб не переслідуючи мети
збуту.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.
309 КК України як незаконне придбання,
виготовлення та зберігання
наркотичних засобів без мети збуту.

20 червня 2013 року, на стадії судового
розгляду, між прокурором прокуратури
міста Умані Черкаської області юристом
1 класу Бурлакою Олександром
Миколайовичем, з одного боку, та
обвинуваченим ОСОБА_1, з іншого боку,
була укладена угода про визнання
винуватості, яка скріплена їхніми
підписами. Згідно з цією угодою: її
сторони дійшли згоди щодо правової
кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1
ст. 309 КК України; обвинувачений ОСОБА_1
під час досудового розслідування
повністю визнав свою винуватість у
вчиненні вказаного кримінального
правопорушення, і зобов'язався:
беззастережно визнати обвинувачення в
обсязі підозри в судовому провадженні;
до 01 серпня 2013 року повністю
відшкодувати державі витрати за
проведення судово-хімічної експертизи
в сумі 244 грн. 72 коп.; надавати органам
внутрішніх справ допомогу під час
досудового розслідування інших
кримінальних проваджень, про обставини
яких йому достовірно відомо. Також
сторони узгодили: обставинами, які
пом'якшують покарання ОСОБА_1 є щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину; обставиною, яка обтяжує
покарання ОСОБА_1 є рецидив злочинів;
покарання, яке повинен понести ОСОБА_1
та на яке він дав свою згоду, а саме:
покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді
позбавлення волі на строк 3 роки.
Обвинувачений ОСОБА_1 вчинив це
кримінальне правопорушення до
постановлення Уманським міськрайонним
судом вироку від 15.05.2013 року, яким він
був засуджений за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 190, ст.
70 КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки, з покладенням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України. Ураховуючи вказаний вирок
суду сторони погодили призначення
остаточного покарання ОСОБА_1 на
підставі ч. 4 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань у виді 3
років 6 місяців позбавлення волі, зі
звільненням від відбування покарання
на підставі ст. 75 із іспитовим строком
на 2 роки 6 місяців. В угоді також
зазначені наслідки її укладення та
затвердження, передбачені ст. 473 КПК
України, та наслідки невиконання угоди
відповідно до ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про визнання винуватості, суд
виходить з таких мотивів та вимог
закону.

Згідно ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості. Така угода
відповідно до ч. 2, 5 ст. 469 КПК України
може бути укладена за ініціативою
прокурора чи обвинуваченого в
будь-який момент після повідомлення
особі про підозру, до виходу суду до
нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною четвертою ст. 469 КПК України
визначено, що угода про визнання
винуватості між прокурором та
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК
України, згідно зі ст.12 КК України є
злочином середньої тяжкості, який
завдав шкоди суспільним інтересам.

Частиною третьою ст. 474 КПК України
встановлено, що, якщо угоди досягнуто
під час судового провадження, суд
невідкладно зупиняє проведення
процесуальних дій і переходить до
розгляду угоди. На виконання цієї
вимоги ухвалою суду від 25.06.2013 року
проведення процесуальних дій в цьому
кримінальному провадженні було
зупинено і суд перейшов до розгляду
угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 повністю та беззастережно
визнав себе винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
відповідно до формулювання підозри,
висунутої йому під час досудового
розслідування та викладеної в
обвинувальному акті від 24.04.2013 року.

Під час судового засідання судом
встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1
повністю розуміє: що він має право на
судовий розгляд, під час якого прокурор
зобов'язаний довести кожну обставину
щодо кримінального правопорушення, у
вчиненні якого він обвинувачується, а
він, обвинувачений, має права,
визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК
України; наслідки укладення та
затвердження цієї угоди, передбачені ч.
2 ст. 473 КПК України; характер
обвинувачення, щодо якого він визнає
себе винним; вид і міру покарання, а
також інші заходи, які будуть
застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_1 роз'яснені і
йому зрозумілі наслідки невиконання
угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального
провадження: прокурора Бурлаку О.М. та
обвинуваченого ОСОБА_1, які показали, що
укладення угоди зі сторони кожного з
них є добровільним, суд приходить до
висновку про те, що укладення угоди
сторонами є добровільним і не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Оцінюючи наведені вище обставини
кримінального провадження у їх
сукупності, враховуючи, що зміст та
умови угоди про визнання винуватості
відповідають вимогам ст. 472 КПК України,
Кримінального кодексу України та
відсутні підстави для відмови в
затвердженні угоди, визначені ч. 7 ст. 474
КПК України, суд приходить до
переконання про можливість
затвердження угоди про визнання
винуватості, укладеної між прокурором
і обвинуваченим.

Під час призначення ОСОБА_1 на підставі
угоди про визнання винуватості від 20
червня 2013 року покарання у межах
санкції ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно
до положень Загальної частини цього ж
кодексу, враховуючи ступінь тяжкості
вчиненого злочину (злочин середньої
тяжкості), особу обвинуваченого, який
має не зняту та не погашену у
встановленому законом порядку
судимість за вчинення двох умисних
злочинів, за які він був засуджений до
позбавлення волі, тимчасово не
працюючий, не одружений, враховуючи
наявність обставин, які пом'якшують
покарання, а саме: щирого каяття та
активного сприяння розкриттю злочину,
та наявність обставини, яка обтяжує
покарання, - рецидив злочинів, - суд
погоджується з умовами угоди і вважає,
що необхідним і достатнім кримінальним
покаранням для виправлення
обвинуваченого та запобігання
вчиненню ним нових правопорушень є
покарання у виді позбавлення волі на
строк три роки. Також суд погоджується
з умовами угоди про те, що оскільки цей
злочин був вчинений обвинуваченим до
постановлення вироку Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 15 травня 2013 року, яким
ОСОБА_1 був засуджений за ч. 2 ст. 263, ч. 2
ст. 190, ст. 70 КК України до 2 років 6
місяців позбавлення волі, на підставі
статті 75 КК України звільнений від
відбування покарання з випробуванням,
іспитовий строк 2 роки, з покладенням
обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4
ст. 76 КК України, то на підставі ч. 4 ст. 70
КК України за сукупністю злочинів
шляхом часткового складання
призначених покарань остаточне
покарання обвинуваченому необхідно
визначити у виді позбавлення волі на
строк 3 роки 6 місяців. Ураховуючи
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу винного, наявність обставин, що
пом'якшують покарання, та обставини, що
обтяжує покарання, суд вважає, що
виправлення та перевиховання ОСОБА_1
можливі без відбування ним покарання, і
тому можливо прийняти рішення про
звільнення від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК
України з встановленням іспитового
строку, погодженого сторонами, - 2 роки 6
місяців. При цьому суд вважає
необхідним, для забезпечення належної
поведінки обвинуваченого під час
іспитового строку, покласти на нього
обов'язки, що передбачені пунктами 2, 3, 4
частини 1 статті 76 КК України.

Обвинуваченому під час досудового
розслідування запобіжний захід не
обирався. Судом не встановлено підстав
для обрання обвинуваченому
запобіжного заходу до набрання вироком
законної сили.

Під час досудового розслідування
проведена судово-хімічна експертиза,
вартість залучення експерта становить
244,72 гривні, яка відповідно до ст. 124 КПК
України та угоди про визнання
винуватості підлягає стягненню з
ОСОБА_1 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити
відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 472, 474, 475 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 20 червня 2013 року
про визнання винуватості, укладену між
прокурором прокуратури міста Умані
Черкаської області юристом 1 класу
Бурлакою Олександром Миколайовичем, з
одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_1, з
іншого боку.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк 3 (три)
роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань
визначити остаточне покарання ОСОБА_1 у
виді позбавлення волі на строк 3 (три)
роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, встановити йому
іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки 6
(шість) місяців.

На підставі статті 76 КК України
покласти на ОСОБА_1 такі обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у кримінальному
провадженні: поліетиленовий пакет, в
якому знаходиться паперовий згорток з
речовиною зеленого кольору в
подрібненому стані, який було вилучено
під час особистого огляду гр. ОСОБА_1
12.04.2013 р., загальною масою 10,624 грама, що
зберігається в камері схову Уманського
МВ УМВС України в Черкаській області,
квитанція № 433 н/с, - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання
вироком законної сили не обирати.

Роз'яснити ОСОБА_1, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення його до відповідальності,
встановленої законом.

На вирок може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Черкаської
області через Уманський міськрайонний
суд Черкаської області протягом 30 діб з
моменту його проголошення, з підстав,
передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя: /підпис/
О.С. Кімстачов