Справа № 517/543/15-к
Провадження № 1-кп/517/59/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 29.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Шипка Григоріопольського району, Р. Молдова, українки, громадянки України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 14.03.2015 року біля 18:00 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та незаконного збагачення, перебуваючи в будинку своєї знайомої ОСОБА_5 жительки с. Павлівка Фрунзівського району, діючи умисно та з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснула переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, із під подушки на ліжку, яке розташоване у спальні, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 500 гривень. Заволодівши викраденим ОСОБА_4 вийшла з будинку, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України крадіжка, таємне викрадення чужого майна.

12.05.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосовний в результаті затвердження угоди про примирення.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та зазначила, що угода про примирення є добровільною, наполягала на затвердженні угоди про примирення. При цьому по суті обвинувачення суду повідомила, що 14.03.2015 року вона пішла в гості до своєї знайомої ОСОБА_5 , яка її запросила. В подальшому після спільного спілкування, коли ОСОБА_5 заснула, з-під подушки на ліжку у спальні викрала гроші в сумі 500 гривень На даний час потерпілій шкоду відшкодувала в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що на даний час шкода їй відшкодована в повному обсязі, в зв`язку з чим претензій до обвинуваченої не має та просила затвердити угоду про примирення, зазначивши, що угода є добровільною.
Заслухавши показання обвинуваченої, яка винуватість у вчиненні злочину визнала та просила затвердити угоду у кримінальному провадженні, думку потерпілої щодо вказаної угоди, дослідивши надані стороною обвинувачення докази суд дійшов наступних висновків.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні є достатнім доказом, що свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_4 , оскільки вона добровільно повідомила суду всі обставини вчинення злочину, зазначивши на таємний спосіб заволодіння грошима потерпілої, час та місце вчинення злочину.
Дані повідомлені обвинуваченою узгоджуються з даними, що містяться у наданих прокурором доказах, а саме довідці про прийняття і реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілої ОСОБА_5 від 29.04.2015 року та витягу про реєстрації вказаної заяви в ЄРДР, згідно яких крадіжку 500,00 гривень в потерпілої було вчинено в період часу з 14.03.2015 року по 15.03.2015 року.
Сукупність досліджених доказів свідчить про доведеність обвинувачення та надає підстави суду кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.
Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене в угоді покарання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченою і просила ухвалити вирок, яким призначити узгоджене покарання.
Вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, перевіривши її зміст, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примиренняміж потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ст. 12 КК України злочин вчинений ОСОБА_4 , передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, що підтверджується вимогою про судимість від 29.04.2015 року, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, що вбачається з характеристики № 388 від 28.04.2015 року.
Обвинувачена на наркологічному обліку не перебуває, що підтверджується довідкою Фрунзівської ЦРЛ від 29.04.2015 року.

Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ від 29.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, щиро розкаялась, добровільно відшкодувала шкоду потерпілій, що суд оцінює як пом`якшуючі покарання обставини, раніше не судима. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також повідомила про розуміння обмежень пов`язаних з укладенням угоди.

Враховуючи сукупність зазначеного, суд вважає, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 471 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, суд вважає, що угода від 12.05.2015 року, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 12.05.2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 29 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: