гСправа № 187/285/15-к Провадження №1-кп/0187/64/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року смт. Петриківка
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Ухвалою Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2013 на підставі п. г ст. 3, ст. 5, ст. 10 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, які звільнились з місць позбавлення волі, ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на 2 роки із наступними обмеженнями:
1. заборонено вихід з будинку (кватири) з 22.00 години до 04.00 годин ранку;
2. заборонено знаходження в місцях розпиття спиртних напоїв;
3. заборонено виїзд в особистих справах за межі району (міста);
4. зобов`язано з`являтися на реєстрацію до міліції два рази на місяць.
В період часу з кінця вересня 2014 року до 10.03.2015 ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на порушення правил адміністративного нагляду, заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу працівників Петриківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, які здійснюють нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, навмисно, самовільно залишив своє місце мешкання, яке розташоване по АДРЕСА_2 і навмисно виїхав проживати до м. Дніпродзержинська.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що свою провину у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України визнає в повному обсязі, та зазначив, що він дійсно знаючи та розуміючи наслідки порушення встановленого відносно нього адміністративного нагляду, через відсутність належних умов проживання в належному йому житловому будинку в АДРЕСА_2 , пов`язаних з відсутністю опалення, він залишив своє місце проживання та став проживати у своїх знайомих в м. Дніпродзержинську. Про зміну свого місця проживання він працівників міліції не повідомляв.
про вчинене ОСОБА_3 жалкує, розкаюється та розуміючи, що вчинив злочин під час іспитового строку просить не призначати йому суворе покарання.
Крім визнавальних пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності:
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2013 на підставі п. г ст. 3, ст. 5, ст. 10 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, які звільнились з місць позбавлення волі, ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на 2 роки із наступними обмеженнями:
1. заборонено вихід з будинку (кватири) з 22.00 години до 04.00 годин ранку;
2. заборонено знаходження в місцях розпиття спиртних напоїв;
3. заборонено виїзд в особистих справах за межі району (міста);
4. зобов`язано з`являтися на реєстрацію до міліції два рази на місяць.
Вказана ухвала Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2013 оголошена ОСОБА_3 29.03.2013 року.
Про часткове виконання ОСОБА_3 умов адміністративного нагляду щодо заборони без дозволу працівників міліції залишати межі району (міста) свідчить його заява начальну Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська про надання йому дозволу на зміну місця проживання з м. Дніпродзержинська на с. Лобойківка Петриківського району від 18.12.2013 та корешок маршрутного листа від 26.12.2013.
Про повідомлення ОСОБА_3 про встановлені щодо нього рішенням суду обмеження свідчить довідка про результати проведення бесіди з піднаглядним від 11.04.2014, ознайомлення з обмеженнями з відповідним записом ОСОБА_3 від 11.04.2014 та попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України від 11.04.2014, 18.08.2014 та від 17.09.2014.
ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення умов адміністративного нагляд пов`язаного з залишенням постійного місця проживання в АДРЕСА_2 , про що свідчать постанови Петриківського районного суду від 15.09.2014 та від 10.11.2014.
Згідно рапортів працівників міліції від 07.11.2014, 10.10.2014, 19.10.2014, 03.11.2014, 24.12.2014, 09.01.2015, 15.01.2015, 03.02.2015, 28.02.2015 ОСОБА_3 залишив своє місце проживання в по АДРЕСА_2 .
Таким чином, суд вважає встановленим винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, у вчиненні ним самовільного залишення місця проживання з метою злісного ухилення від адміністративного нагляду, що кваліфікується як злочин, передбачений ст. 395 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд керується статтями 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, сукупність інших обставин по справі.
Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має незняту та не погашену судимість. За місцем проживання в АДРЕСА_2 характеризується негативно. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Перебуває на Д обліку у лікаря фтизіатра туб. кабінету Петриківської ЦРЛ.
Як обставину, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд враховує визнання останнім своєї вини та щире каяття.
Як обставину, що відповідно до ст. 66 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд враховую рецидив злочинів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій вищевказаних статтей закону, встановлених Особливою частиною КК України за вчинені злочини. Суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе тільки за умови тримання його в умовах ізоляції. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудної від покарання чи його відбування, судом не встановлено.
Оскільки обвинувачений вчинив злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків та до покарання, визначеного за вказаним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2014 згідно якого ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. При цьому за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання, визначений ОСОБА_3 за даним вироком слід перевести в більш суворий.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Речові докази по справі сторонами не надавалися.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, суд враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчиненого правопорушення та інші обставини справи, вважає необхідним, обрати відносно нього винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з обранням застави відповідно до меж визначених п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяців.
Відповідно до ст. 72 КК України, менш суворий вид покарання перевести в більш суворий вид, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, тобто призначене ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту відповідає 3 (трьом) місяцям позбавлення волі.
На підставі статті 71 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків та до призначеного і переведеного в більш суворий вид, покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року, остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Обрати щодо ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 годин 00 хвилин 17 травня 2015 року, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 18 березня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1

Згідно з оригіналом ОСОБА_1