Дата документу Справа № 243/796/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1008/15
Єдиний унікальний № 243/796/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000140, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 11.09.2013 року Слов`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 19.01.2015 року відносно ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і він направлений в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком покарання;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2013 року, і остаточно до відбування визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 19.01.2015 року.
Вирішена доля речових доказів.
У вироку зазначено, 27.12.2014 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник протиправний умисел, на викрадення майна, яке належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій умисел, приблизно о 22 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , через незачинені двері проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому, чим завдав останньому матеріальну шкоду в розмірі 389 гривень 17 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилаючись на відсутність у нього умислу на вчинення крадіжки зазначає, що знаходячись у дружніх стосунках з потерпілим, взяв за домовленістю з останнім телевізор для особистого використання, який в подальшому хотів повернути, але працівники міліції порушили відносно нього кримінальне провадження. Тому просить врахувати вказані обставини та пом`якшити йому призначене покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який вважав, що вирок суду необхідно залишити без змін; колегія суддів перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні умисного кримінального правопорушення, за якого його визнано винним та засуджено, за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується сукупністю досліджених при судовому розгляді доказів, які згодом суд поклав в основу вироку, є законним та обґрунтованим.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим, суд дослідив його показання, який, будучи допитаним під час судового розгляду пояснював, що 27.12.2014 року приблизно о 22 годині 10 хвилин, через незачинені двері увійшов до приміщення будинку АДРЕСА_2 , і побачивши, що господарь будинку спить, вирішив уузяти для особистого користування телевізор.

Зазначені покази узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а саме з показаннями даними в ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_9 про те, що 27.12.2014 року в нього з будинку обвинуваченим ОСОБА_7 , без його згоди, було викрадено телевізор «DAEWOO», а також з письмовими доказами у провадженні - з протоколом огляду телевізора «DAEWOO» та пульту до нього від 17.01.2015 року, протоколом огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_2 від 19.01.2015 року та фототаблицею до нього, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.01.2015 року та фототаблицею до нього, де потерпілий впізнав телевізор, який в нього було викрадено.

Суд ретельно і належним чином дослідив ці та інші докази у провадженні з точки зору їх належності та допустимості, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності та виключають сумніви у причетності ОСОБА_7 до умисного скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому правильно обґрунтував ними його обвинувачення.

Дії ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Порушень ст. ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого, про те що в нього був відсутній умисел на здійснення крадіжки, а телевізор з будинку потерпілого, він взяв за згодою останнього безпідставні, оскільки спростовуються показами потерпілого про те, що ніяких домовленостей між ним та обвинуваченим не було, а телевізор останній взяв з будинку без його згоди. До того ж цей довід обвинуваченого перевірявся судом і був відкинутий як неспроможний.

При визначенні покарання обвинуваченому суд врахував характер і ступінь скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких; дані про його особу, який раніше судимий, характеризується за місцем проживання негативно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, та призначив покарання у вигляді позбавлення волі на строк ближче до мінімального строку, передбаченого санкцією частини статті інкримінованої обвинуваченому ОСОБА_7 , і оскільки останній не відбув покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2013 року, остаточно призначив покарання за правилами ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, належним чином мотивувавши своє рішення.
З урахуванням всіх цих обставин, а також обставин вчинення ОСОБА_7 , злочину, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення саме такого покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, з чим погоджується колегія суддів і підстав для пом`якшення покарання, не вбачає.

З урахуванням викладеного, і оскільки, згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, інших підстав для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, скасування вироку повністю чи частково та ухвалення нового вироку, або скасування вироку повністю чи частково та закриття кримінального провадження, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На вказану ухвалу Апеляційного суду Запорізької області учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4