Справа № 214/5637/14-к
1-кп/214/53/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
законного представника
н/л потерпілого - ОСОБА_4 ,,
н/л потерпілого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
педагога - ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002132 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, студента 3-го курсу Криворізького професійного ліцею №66, з базовою середньою освітою не одруженого, раніше судимого:
- 27.08.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 3, 357 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 24.05.2014 року приблизно о 14 годині 15 хвилин, повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля буд. № 28 по вул. Калініна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в тому, що останній вдарив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 кулаком руки в обличчя. Від отриманого удару неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 впав з належного йому велосипеда на землю, а ОСОБА_7 , продовжуючи діяти, відкрито, з корисливих мотивів, викрав належний законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 велосипед марки «ARDIS», сіро-чорного кольору, вартістю 1900 грн., зі спідометром вартістю 80 грн. та з замком з протиугінним тросом, вартістю 60 грн. Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 був спричинений збиток в розмірі 2040 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України спочатку не визнавав, але в ході судового розгляду визнав в повному обсязі та пояснив, що 24.05.2014 року, приблизно в 14-00 годині, він відпочивав з друзями біля озера на Мудрьоній де і побачив потерпілого ОСОБА_5 . Він попросив останнього дати йому велосипед, на що той відмовив. Потім він попросив потерпілого ОСОБА_5 відвезти його до кіоску. Потерпілий ОСОБА_5 йшов попереду нього з велосипедом, а потім сів і став їхати. Тоді він підбіг та, ззаду, вдарив потерпілого кулаком руки в обличчя, від чого останній впав з велосипеду. Він забрав велосипед потерпілого та поїхав додому. Велосипедом розпорядився на власний розсуд. Спочатку не визнав вину, оскільки вважав, що зможе уникнути відповідальності за злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України. Щиро розкаюється у скоєному злочині.
Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 суду пояснила, що в квітні 2014 року вони придбали сину велосипед «Ардіс». 24.05.2014 року о 14-15 годині їй зателефонував син - ОСОБА_5 та сказав, що його вдарили та викрали велосипед. Син прийшов додому біля 14-30 години. Останній був дуже наляканий. Крім того, у сина була розбита верхня губа, вибитий зуб, текла кров з носа та садна на колінах. Вона напувала сина заспокоюючими засобами. Син вмився та розповів, що він стояв з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 біля річки. До них підійшов обвинувачений ОСОБА_7 та попросив велосипед, щоб з`їздити до ларька за пивом. Син відмовив ОСОБА_7 . Останній спитав де знаходиться ларьок. Син згодився показати ОСОБА_7 , де саме знаходиться ларьок та поїхав по стежинці. ОСОБА_7 підбіг до сина та вдарив його кулаком по обличчю, від чого останній впав. Потім ОСОБА_7 нецензурними словами сказав сину йти до річки, а сам забрав у нього велосипед, сів та поїхав. Велосипед, замок і спідометр їм повернули.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , в присутності педагога ОСОБА_8 , суду пояснив, що 24.05.2014 року він взяв велосипед та поїхав на річку в районі Мудрьоної. Він стояв з товаришами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . До них підійшов обвинувачений ОСОБА_7 та став просити велосипед, але він відмовив йому. Тоді обвинувачений попросив провести його до ларька. Він погодився. Він йшов попереду з велосипедом, а обвинувачений поряд. Потім обвинувачений ОСОБА_7 відійшов назад, і вдарив його кулаком в обличчя. Від удару він впав з велосипеда. Тим часом обвинувачений ОСОБА_7 забрав його велосипед, а йому сказав йти на річку. Він одразу зателефонував мамі, яка сказала йому йти додому. Прийшовши додому він розповів все мамі, а остання одразу зателефонувала до міліції. Потім він звертався до СМЕ. У нього був зламаний зуб, перебитий ніс та садна на колінах. Велосипед йому повернули.
Педагог ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що при допиті неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 права останнього не порушувалися і ніякого тиску в судовому засіданні на нього не здійснювалося.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 59).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання та місцем навчання характеризується з позитивної сторони (Т. 2 а.а.с. 62,63), раніше судимий (Т. 2 а.с. 64-68, 60), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра перебував з 2009 року по 2011 рік з приводу змішаного розладу емоцій та поведінки, знятий з обліку у зв`язку з довгостроковою неявкою, у лікаря нарколога на обліку не перебуває (Т. 2 а.а.с. 59, 58).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.08.2012 року, призначивши остаточно покарання за сукупністю вироків.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно відраховувати з моменту затримання, тобто з 27 травня 2014 року (Т. 2 а.с. 51).
Законним представником н/л потерпілого та неповнолітнім потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ними зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.08.2012 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної чинності.
Строк покарання ОСОБА_7 числити з моменту затримання, тобто з 27 травня 2014 року (Т. 2 а.с. 51).

Речовий доказ велосипед марки «ARDIS JETIS», номер рами НОМЕР_1 , який знаходиться під розпискою у ОСОБА_4 залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися ним на власний розсуд (Т. 2 а.с. 87-88).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1