Справа № 1-64/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

30
травня 2007року. Савранський
районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Прібилова В.М.,

при
секретарі Ревенко
Г.А.,

з участю
прокурора Ковальчук Т.В.,

адвоката
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань справу
про об­винувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки сАДРЕСА_1, вдо­ви,
українки, громадянки України, освіта середня, пенсіонерки, раніше не судимої,
обви­нуваченої по ст. 203 ч. 1 КК України, -

встановив:

12 березня 2007 року, близько 12 год., ОСОБА_2у своєму
до-могосподарстві, розташованому в сАДРЕСА_1, під
час проведення контрольної закупки, реалізувала громадянину ОСОБА_20,5 літра
напою кустарного виготовлення - самогону за ціною 6 грн. Крім цього, в
помешканні ОСОБА_1було виявлено та вилучено ще одну пляшку об'ємом 2 л., в якій знаходилася
горілка домашнього виробництва - самогон, який вона зберігала без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 709 від 23 березня 2007 року
представлена на дослі­дження рідина в двох скляних пляшках, вилучена 12 березня
2007 року у ОСОБА_1і ОСОБА_1 являється міцним спиртовим напоєм домашнього
виготовлення - са­могоном, міцністю 50,90% та 49,9 %.

Висновки суду про винність ОСОБА_1у зайнятті видами
господарської діяль­ності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена
законом, а саме - у виготовленні без мети реалізації, зберіганні та реалізації
самогону, ґрунтуються на доказах, безпосере­дньо досліджених судом при розгляді
даної кримінальної справи.

Підсудна ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе в
скоєнні злочину ви­знала повністю і пояснила, що на початку 2007 року вона без
мети подальшої реалізації у себе вдома виготовила самогон для своїх потреб. 12
березня 2007 року, близько 12 год.,
до неї в домогосподарство прийшов незнайомий чоловік, який дуже просив
продати йому самогону, за що пообіцяв заплатити. ОСОБА_1 погодилася, тому як їй
потрібні були гроші на придбання ліків, і продала незнайомому 0,5 літра
самогону в скляній пляшці за 6 грн., за що отримала 10 грн. однією купюрою.
Підсудна відала незнайомцеві здачу 4 грн., після чого він пішов. Через
незначний час до неї прийшли працівники міліції, яким вона добровільно видала
отримані від незнайомого чоловіка гроші та скляну пляшку 2 л. з самогоном, яка
у неї залишилася. Підсудній було відомо, що законом забороняється ви­готовлення
та реалізація самогону, вона розуміє, що скоїла злочин, кається в скоєному,
запевняє суд, що більше скоювати злочинів не буде. Пояснює, що на порушення
закону її спонукав важкий матеріальний стан, а саме та обставина, що пенсія
мала, а грошей на придбання ліків не вистачає.

Крім того, вина підсудної ОСОБА_1у скоєнні злочину
підтверджується: про­токолом огляду та помітки грошей (а. с. 5-6), протоколом
проведення контрольної закуп­ки (а. с. 7), протоколом огляду місця події (а. с.
9), протоколом добровільної видачі пред­метів (а. с. 10-11), висновком експерта
№ 709 від 23 березня 2007 року (а. с. 27-28).

Суд вважає, що вина ОСОБА_1у скоєнні злочину доведена
повністю, дії під­судної правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 203 КК України, як
зайняття видами господар­ської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона,
встановлена законом.

Вирішуючи
питання про обрання покарання, суд враховує характер та ступінь сус­пільної
небезпечності скоєного злочину, дані про особу винної. Крім того, суд приймає
до уваги думку прокурора, який вважає, що за даних обставин підсудна підлягає
звіль­ненню від покарання.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудної,
суд відносить дачу нею правдивих свідчень про скоєний злочин, щире каяття,
скоєння злочину вперше, важкий матеріальний стан, позитивна характеристика,
пенсійний вік, а також ту обставину що підсудна являється учасником війни.

Обставин, що
обтяжують відповідальність підсудної, суд не вбачає.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12
КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, позитивно
характеризується, з урахуванням її бездоганної поведінки до скоєння злочину, а
також після скоєння злочину до розгляду справи у суді вважає, що вона не є
суспільно небезпечною на час розгляду справи, і є підстави для її звільнення
від покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 321, 324, 328-339 КПК України,
ст. 74 ч. 4, ст. 203 ч. 1 КК України Савранський районний суд Одеської області,
-

присудив:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 203 ч. 1 КК
України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неопо­датковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень з позбавленням права за­йматися
будь-якою діяльністю, пов'язаною із реалізацією спиртних напоїв терміном на
один рік.

На підставі ч. 4 ст. 74 КК України ОСОБА_1 від
призначеного покарання звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2120 грн. на користь науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Одеській області за прове­дення
експертизи.

Речовий доказ: дві пляшки ємністю 0,5 л. та 2 л. з
самогоном, які знаходяться в ка­мері зберігання речових доказів ОСОБА_3 ГУМВС
України в Одеській області -знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Одеської області через суд, який постановив вирок, протягом п'ятнадцяти діб з
моменту проголошення вироку.