Справа № 1-22/2010
Провадження № 1-22/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2010 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - К. В. Коваленко

за участю секретаря - Старенької С.М.

прокурора - Мендрина А.В., Бабюка С.М.

з участю захисників підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника потерпілої ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобовязаного, пільгами не користується, розведеного, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого, обвинувачується за ч. 3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_9, допризовника, потерпілий від аварії на ЧАЕС, не одруженого не працює, не навчається, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_10, раніше не судимого, обвинувачується по ч. 3 ст. 152 КК України.

в скоєнні злочину передбаченого

Встановив:

ОСОБА_4 09.11.2008 року близько 4 години на вулиці Індустріальній с. Швачиха Баришівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння з метою скоїти насильницький статевий акт з ОСОБА_6, з застосуванням фізичної сили повалив її на землю та подолавши її фізичний опір нанесенням удару кулаком руки в голову останній та силоміць стягнувши штани разом із нижньою білизною, здійснив насильницький статевий акт з ОСОБА_6.

Згідно судово-медичної експертизи № 608 від 25.11.2008 року у ОСОБА_6 маються наступні пошкодження: крововилив за правою вушною раковиною, крововилив на спинці носа праворуч, забійна рана на верхній губі, крововилив на верхній поверхні правого плеча, два крововилив з садном на лівій молочній залозі, крововилив на передній поверхні правого стегна, по одному садну на верхнє-зовнішньому квадраті правої сідниці та верхнє-внутрішньому квадраті лівої сідниці, два крововиливи на верхнє-зовнішньому квадраті правої сідниці, один синець на першому пальці правої ступні та відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.

Крім цього, ОСОБА_4 09.11.2008 року близько 4 години знаходячись на вулиці Індустріальній с. Швачиха Баришівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом та продовжуючи свою злочинну діяльність будучи особою, яка вчинила злочин передбачений ст. 152 КК України, використовуючи свою фізичну перевагу та погрожуючи ОСОБА_6 , перевернув її на живіт та задовольнив статеву пристрасть неприродним способом, а саме вчинив з ОСОБА_6 аногенітальний контакт, а потім застосовуючи фізичну силу рук нахиляв голову ОСОБА_7 до свого статевого органу, чим змусив її здійснювати орогенітальний контакт.

Згідно судово-медичної експертизи № 608 від 25.11.2008 року у ОСОБА_6 маються наступні пошкодження: гіперемія періанальної ділянки, дві тріщини шкіряних покривів анального отвору, крововилив на передній стінці анального отвору та відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень.

ОСОБА_5 09.11.2008 року близько 4 години знаходячись на вулиці Індустріальній с. Швачиха Баришівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, після того як ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили скоїв зґвалтування ОСОБА_6, використовуючи безпорадний стан потерпілої здійснив з нею насильницький статевий акт, після чого пішов з місця скоєння злочину.

Висновки суду про винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого злочинного діяння, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованих злочинних дій визнав частково та пояснив суду, що відпочивав в кафе «Молодіжне», де зустрів ОСОБА_6. Там біля стійки бара підсудний з ОСОБА_6 (ОСОБА_7) випили по 100 грамів горілки та танцювали. Приблизно після другої години ночі він збирався їхати додому, та викликав таксі. Коли ОСОБА_4 вийшов з приміщення кафе до машини таксі, до нього підійшла ОСОБА_6 та попросилась їхати до дому разом з ним, на що ОСОБА_4 погодився, також до нього підійшов ОСОБА_5 та попросив довезти до радгоспу «Баришівський». ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сіли на заднє сидіння. По дорозі потерпіла ОСОБА_6 закидала на нього ноги та він «возбудився» тому вирішив їхати в сауну в с. Сезенків, але водій таксі переплутав поворот та повернув на хутір Швачиха. Оскільки на хуторі Швачиха також є сауна на дому у його знайомого, він не заперечував, а потім коли зрозумів, що таксист знов повернув не туди, сказав таксисту зупинитись. Вони вийшли з машини та таксі поїхало. ОСОБА_6 не опиралась, просто він подав їй руку та допоміг вийти з машини. ОСОБА_4 був пяний та не бажав терпіти, так як був збуджений. Він повалив ОСОБА_6 на траву зняв з неї штани та почав з нею статевий акт. Вона не опиралась, а лише просила, щоб не казали її чоловіку. Через те, що він був пяний він не поцілив та здійснив з потерпілою статевий акт неприроднім шляхом. Де був в цей час ОСОБА_5 він не знає. Він не пропонував ОСОБА_5 вступати в статевий звязок з потерпілою. ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_6 мобільний телефон та викликав таксі, запропонував потерпілій їхати додому, але вона відмовилась. ОСОБА_4 приїхав додому,та побачив, що у нього не його телефон. Даний телефон підсудний відніс потерпілій додому і кинув його на ліжко, в кімнаті де спав її чоловік. Після цього вийшов з будинку і пішов додому. Зранку приїхали працівники міліції. Ні якої змови чи домовленості між ним та ОСОБА_5 про зґвалтування ОСОБА_6 не було.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованих злочинних дій визнав частково та пояснив суду, що перебував з ОСОБА_4 в кафе «Фаворит», а потім ОСОБА_4 десь подівся. ОСОБА_5 близько 3 години ночі ішов мимо кафе «Молодіжне» , там зустрів ОСОБА_4, який чекав таксі. На прохання ОСОБА_5 підвезти його до дому, ОСОБА_4 погодився. ОСОБА_4 сів на передньому сидінні, а він з потерпілою ОСОБА_6 сів на заднє сидіння. По дорозі він розмовляв з потерпілою, вона нічого не говорила коли проїхали поворот до її будинку. Приїхали на хутір Швачиху. З автомобіля вийшов ОСОБА_4 і ОСОБА_6 (ОСОБА_7О.), він їй допоміг вийти з автомобіля. ОСОБА_4 за руку витягнув ОСОБА_6 з автомобіля, проте вона сильно не пручалася. Він відійшов по потребах, а коли повернувся то таксі вже відїжджало. Він попробував наздогнати таксі та пробіг за ним метрів 150, а потім повернувся назад. Коли він повернувся то ОСОБА_4 вже здійснював з потерпілою статевий акт, яким саме способом, ОСОБА_5 не бачив, тому що близько не підходив. Коли ОСОБА_4 закінчив, ОСОБА_5 підійшов до нього, запитав чи можна йому здійснити з потерпілою статевий акт, на що той відповів «попитай у неї». ОСОБА_5 підійшов до потерпілої, нахилився до неї попитати, вона щось відповіла, зрозумівши це як згоду,він почав здійснювати статевий акт, потім зрозумів, що вчиняє протиправні дії, він злякався, та не закінчивши статевий акт, ОСОБА_5 встав, одягнувся і пішов додому.

Законний представник підсудного ОСОБА_5 його батько ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що про скоєння сином злочину,він дізнався через декілька днів, на сина має вплив, збитки не відшкодовані.

Крім показів підсудних, їх винність в скоєнні інкримінованих злочинів доведена в судовому засіданні повністю і підтверджується сукупністю доказів зібраних по справі.

Показами потерпілої ОСОБА_6 яка пояснила суду, що 08 листопада 2008 року ввечері вона з ОСОБА_9 пішли в кафе «Молодіжне», що знаходиться в центрі смт. Баришівка Київської області. Вони там відпочивали, потім в кафе прийшов ОСОБА_4, вона знає його так як він жив на одній з нею вулиці. Побули в кафе, вона пила тільки пиво. Пізніше ОСОБА_4 запропонував їй їхати додому. Вони з ОСОБА_9 вийшли з кафе «Молодіжного», через декілька хвилин після ОСОБА_4 Навпроти кафе «Молодіжного» стояла біла машина «Жигулі» і біля неї стояв ОСОБА_4. ОСОБА_4 сів в автомобіль з переду біля водія. Коли, ОСОБА_6 (ОСОБА_7) сіла в автомобіль ззаду, то побачила, що там сидить ще один хлопець, його вона знала тільки наглядно. Коли проїхали поворот на с. Селичівка Баришівського району Київської області ОСОБА_6 (ОСОБА_7) запитала куди вони їдуть, на що ОСОБА_4 відповів, що треба завезти знайомого. Потім заїхали на поле поблизу хутора Швачиха та таксі зупинилось. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з машини. Після цього ОСОБА_4 підійшов з другої сторони, відкрив двері і сказав, щоб вона виходила з машини, а тоді як вона відмовилась ОСОБА_4 схопив її за руку і куртку, витягнув з машини силою і кинув на землю. Таксист навіть слова не сказав, розвернувся і поїхав. Потім ОСОБА_4 повалив її на землю. ОСОБА_5, в той час стояв поряд, ОСОБА_6 (ОСОБА_7) кричала, просила щоб її не чіпали. ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5, щоб той закрив їй рота і хтось з правої сторони її ударив. Уточнити, хто її вдарив, не може. Далі ОСОБА_4 розірвав на ній штани і почав ґвалтувати. ОСОБА_5, в цей час стояв рядом. Вона декілька разів втрачала свідомість тому не памятає всього докладно.

Памятає, що на ній лежав ОСОБА_5 але чи здійснював він половий акт не памятає, так як знов втратила свідомість.

Другий раз, коли вона прийшла в свідомість ОСОБА_5 рядом не було, вона його не бачила. Потім ОСОБА_4 почав задовольнять свої потреби неприродним способом.

Коли приїхало таксі, вона сиділа на землі до половини роздягнута. Автомобіль проїхав мимо неї, підійшов ОСОБА_4 взяв її сумку з документами сів в автомобіль і поїхав.

ОСОБА_6 (ОСОБА_7) залишилась сидіти на місці, потім побачила, що знову їде автомобіль, вона злякалася і побігла на світло в будинках. Підбігши до будинку в якому горіло світло вона почала стукати в ворота. До неї вийшов чоловік, якому вона розповіла що сталося, після чого він впустив її до будинку. ОСОБА_6 (ОСОБА_7) була у нього до ранку так як у нього не було телефону та викликати міліцію вони не могли. Вранці чоловік дав їй спідницю та відвіз її на автомобілі в смт. Баришівка додому до ОСОБА_9.

Показами свідка ОСОБА_10, який пояснив суду, що в листопаді місяці 2008 року, точної дати він не памятає, в той день його дружина поїхала до своєї подружки ОСОБА_9 в смт. Баришівка, вранці він прокинувся приблизно десь о 04 годині 04 годині 30 хвилин. Згодом, почув що в коридорі щось зашаруділо,та подумав, що прийшла дружина і роздягається. Але коли він відкрив очі то побачив ОСОБА_4. Коли він до нього обізвався і став підніматися з ліжка, ОСОБА_4 втік. Свідок ОСОБА_10 вибіг з будинку, то побачив, що ОСОБА_4 побіг в сторону городів, а під двором стояв автомобіль, він підійшов до таксиста і запитав кого той привіз. Водій сказав, що привіз хлопця і чекає, коли він з ним розрахується. Свідок описав зовнішність ОСОБА_4 та водій підтвердив, що то був він.

Після 08 години ранку, коли він вже був в Києві, на мобільний телефон свідку зателефонувала ОСОБА_9 і повідомила, що з його дружиною мабуть щось трапилося, що вона в чужих речах і знаходиться у неї. Біля 11 години ОСОБА_10 приїхав з м. Києва, допитався у дружини, що сталося і вони звернулися до Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Показами свідка ОСОБА_9 яка пояснила суду, що 09 листопада, рік вона не памятає, вони з ОСОБА_6 домовились поседіти в кафе, з цією метою вони пішли в кафе «Молодіжне», оскільки вільних столиків не було то вони сіли за столик своїх знайомих. Вони взяли по пляшці пива, проте свідок ОСОБА_9 випила своє пиво та ще допила півпляшки пива ОСОБА_6 (ОСОБА_7). На початку 02 години ночі до їх столика підійшов ОСОБА_4 на якого ОСОБА_6 (ОСОБА_7) казала «Рижий» він сказав що їде додому та запропонував , ОСОБА_6 їхати з ним, на що остання погодилась. ОСОБА_4 підійшов пізніше і сказав, що викликав таксі. Вона провела ОСОБА_6 і повернулася в кафе «Молодіжне». Зранку до неї приїхала ОСОБА_6 (ОСОБА_7) вона була вся розтріпана, в чужому одязі, з червоними очима і плакала. Коли перший раз зателефонував чоловік ОСОБА_6 (ОСОБА_7), ОСОБА_10 свідок попросила його зателефонувати пізніше, коли ОСОБА_10 зателефонував вдруге свідок попросила його терміново приїхати. Коли той приїхав вона дала ОСОБА_7 свій одяг і вони разом поїхали до Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Показами свідка ОСОБА_11, який пояснив суду, що в минулому році, точної дати він не памятає, але приблизно в кінці листопада місяця, він перебував у будинку, що розташований в хуторі Швачиха Баришівського району Київської області. Це було десь під ранок , він почув шум на вулиці та жіночий крик. Він впустив дівчину в будинок, вона без брюк, підвязана рукавами куртки, та просила викликати міліцію. Так як у нього немає телефону, дав дівчині якусь стару юбку, та відвіз дівчину в Баришівку, як вона йому сказала до сестри.

Показами свідка ОСОБА_12, який пояснив, що в 2008 році, проте коли, точніше він не памятає, він працював водієм «таксі» і стояв автомобілем неподалік від кафе «Молодіжного». З кафе «Молодіжного» вийшли молоді люди, перший підійшов ОСОБА_4, та попросив відвезти на хутір Швачиха. Потім вони втрьох, разом сіли в автомобіль, всі пасажири були пяні, по дорозі не сварилися. ОСОБА_4 сів в автомобіль з переду на пасажирське сидіння біля водія, а хлопець з дівчиною вдвох сіли ззаду. Недалеко від хутора Швачиха, ОСОБА_4 наказав зупинитись. ОСОБА_4 розрахувався хлопці вийшли з автомобіля. ОСОБА_4 сказав дівчині, щоб вона виходила з автомобіля, вона відповіла «я не буду виходити». Тоді ОСОБА_4 взяв дівчину за руку, поміг вийти з машини, і він поїхав. Опору з сторони дівчини практично не було, вона не просила про допомогу, не кричала. По поведінці всієї компанії він не бачив,щоб у них були якісь сварки чи суперечки.

Показами свідка ОСОБА_13, який пояснив суду, що років півтора два, точно не памятає, в 2008 році, осінню, приблизно о 04 05 годині ранку йому зателефонував диспетчер і повідомив про те, що потрібно забрати клієнтів з хутора Швачиха і відвезти в с. Селичівка Баришівського району Київської області. Біля хутора Швачиха по дорозі його зупинив хлопець і сказав, що це він викликав таксі. Він сів на переднє пасажирське сидіння і сказав, що потрібно проїхати забрати друзів. Проїхавши приблизно метрів 300 він наказав зупинитися, вийшов з автомобіля та пішов на узбіччя, а свідку наказав розвертатися. ОСОБА_13 розвернув автомобіль та побачив, що на узбіччі, на траві лежить дівчина, вона зразу лежала, а потім підвелася. Хлопець вже стояв із сумочкою, він щось викинув із сумочки, а потім і саму сумочку, і вони з ним поїхали в с. Селичівка на вулицю Набережну Баришівського району Київської області. Пасажир, а це був ОСОБА_4 сказав, де і біля якого подвіря зупинитися, вийшов з автомобіля і сказав, що пішов по гроші. Через декілька хвилин, до автомобіля підбіг інший хлопець і запитав кого, він привіз?

Свідок відповів, що не знає, як звати того хлопця. Тоді, хлопець, що підійшов, описав зовнішність пасажира і свідок підтвердив, що саме цього пасажира він привіз. Після того як пасажир не повернувся, він ще трохи почекав і поїхав в смт. Баришівка Київської області.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що в листопаді місяці 2008 року 10 чи 11 числа вона працювала в ларьку на вул.. Пархоменка 34 в смт. Баришівка, потерпіла приїхала з Києва та заїхала до неї на роботу в ларьок. Вона була в ларьку 15 хвилин, випила пляшку пива і поїхала .

Коли свідок після роботи приїхала в кафе «Молодіжне» потерпіла була там з підсудним ОСОБА_4 та ще з якоюсь дівчиною. Вони на той час танцювали, і танцювали дуже відверто. Сиділи вони мало, в більшості танцювали. Перед цим була розмова, що потерпіла винна підсудному «Рижому», так говорять на ОСОБА_4, велику суму грошей. Але вона сказала, що зробить так, що не буде винна грошей.

Пізніше коли свідок ОСОБА_14 стояла на вулиці курила, вони вийшли і ОСОБА_4 підійшов до таксі, потім потерпіла зайшла в кафе «Молодіжне», вийшла через 15 хвилин і вони поїхали.

Показами свідка ОСОБА_15, яка пояснила суду, що вона не знає нічого про обставини злочину, щодо пояснень ОСОБА_10(ОСОБА_7) про те, що ОСОБА_4 намагався її зґвалтувати, то вона не може дати будь яких пояснень, оскільки такого не було.

- письмовою заявою ОСОБА_16 про те, що 09.11.2008 року її зґвалтував ОСОБА_17(т.1 а.с. З);

- протоколом огляду місця події по вул. Індустріальний с. Швачиха Баришівського району будинку та фототаблицею до нього від 09.11.2008 року, де було виявлено прим'яту траву та виявлено жіночі штани з механічними ушкодженнями (т 1 а.с.4-7) ;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потеплілої ОСОБА_18 під час якого вона розповіла про обставини скоєного злочину та відтворила обстановку даного злочину (т.1 а.с.61-65);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_17, під час якого він розповів про обставини та відтворив обстановку даного злочину(т.1 а.с.56-60);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_19, під час якого він розповів про обставини та відтворив обстановку даного злочину(т.1 а.с.83-86);

- згідно судово-медичної експертизи № 608 від 25.11.2008 року у ОСОБА_16 маються слідуючи пошкодження, а саме : крововилив за правою вушною раковиною, крововилив на спинці носа праворуч, забійна рана на верхній губі, крововилив на верхній поверхні ; правого плеча, два крововилива з садном на лівій молочній залозі, крововилив на передній поверхні правого стегна, по одному садну на верхнє-зовнішньому квадраті правої сідниці і та верхнє-внутрішньому квадраті лівої сідниці, два крововилива на верхнє-зовнішньому і квадраті правої сідниці, один синець на першому пальці правої ступні гіперемія періанальної ділянки, дві тріщини шкіряних покривів анального отвору, крововилив передній стінці анального отвору та відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. (т.1 а.с.125) ;

- згідно висновку криміналістичної експертизи від 12.11.08 № 31 встановлено, що представлені на дослідження жіночі шорти мають механічні пошкодження біля блискавки та були пошкодженні механічним шляхом, прикладання фізичної сили.(т.1 а. с. 106-108)

- протоколом впізнання по фотознімках, який проведений з потерпілою ОСОБА_20 в ході якого вона впізнала ОСОБА_5В.(т. 1 а.с.66) ;

- протоколом впізнання по фотознімках, який проведений з свідком ОСОБА_12 в ході якого він впізнав ОСОБА_5В.(т. 1 а.с.96) ;

- протоколом впізнання по фотознімках, який проведений з свідком ОСОБА_12 в ході якого він впізнав ОСОБА_17

Суд критично ставиться до показів підсудного ОСОБА_17 в тій частині, де він стверджує, що між ним та потерпілою не відбувалось статевого акту природнім шляхом, а через те, що він був пяний, то не поцілив та половий контакт вийшов неприроднім шляхом. Будучи неодноразово допитаним на попередньому слідства, без примусу, в присутності захисника ОСОБА_17 докладно розповідав про обставини злочину, та пояснював, що перший статевий акт відбувався природним шляхом та він закінчував його фізіологічно в піхву потерпілої. Таким чином суд вважає, що покази підсудним були змінені в судовому засіданні з метою зменшити свою відповідальність та уникнути покарання за вчинений злочин.

Даючи оцінку зібраним доказам, суд вважає, що кваліфікація дій підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст.152 КК України як скоєння зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинене групою осіб є невірною. Оскільки для даної кваліфікації дій підсудних необхідна узгодженість дій учасників групи, щодо потерпілої особи, тобто кожен із співучасників повинен обєктивно сприяти один одному у вчинені злочину. На думку суду такого сприяння в діях підсудних не було. Як вбачається з показів самої потерпілої, даних в судовому засіданні, психологічний та фізичний тиск на неї чинив тільки ОСОБА_4, вона знала чи бачила, що ОСОБА_5 є десь поряд, проте жодного разу вона не сказала, що сприймала його як загрозу, чи він якимось чином допомагав ОСОБА_4. Лише в одному випадку потерпіла зазначила, що «ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5, щоб той закрив їй рота і хтось з правої сторони її ударив. Уточнити, хто її вдарив, не може.». Разом з тим будучи допитаною на попередньому слідстві 14.11.2008 року (т.1 а.с.34-35) потерпіла чітко зазначила, що « Я продовжувала чинити опір та кричати на допомогу. Потім ОСОБА_4 кулаком руки наніс мені один удар в обличчя та почав ладоньою руки закривати мені рота та носа я припинила опір та почала втрачати свідомість.». Аналогічні покази давав і ОСОБА_4 який при допиті в якості підозрюваного 14.11.2008 року пояснив « ОСОБА_18 продовжувала опиратись та вириватись я наніс ОСОБА_18 один удар в область голови, спустив свої штани разом з трусами та почав здійснювати половий акт.» (т.1 а.с.40-41), такі ж покази підсудний давав протягом всього попереднього та судового слідства.

Разом з тим як вбачається з показів потерпілої ОСОБА_6 даними нею на попередньому слідстві в той час коли ОСОБА_4 ґвалтував її ОСОБА_5 вона практично не бачила, а памятає його лише тоді коли вона прийшла до свідомості та ОСОБА_5 намагався здійснити з нею половий акт, що співпадає з показами ОСОБА_5 про те, що він побіг за таксі та коли повернувся ОСОБА_4 уже здійснював з потерпілою половий акт. Та показами ОСОБА_4, що ОСОБА_5 він побачив лише коли закінчив половий акт з потерпілою та піднявся. До цього він ніяким чином не допомагав, не заважав ОСОБА_4.

Не відповідають дійсності і доводи слідства, про те, що ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 здійснити з потерпілою половий акт, на що останній погодився та скориставшись безпорадним станом потерпілої здійснив статевий акт. Оскільки дані доводи є лише вимислом слідчого, та спростовуються не тільки показами підсудних, а й показами потерпілої яка в судовому засіданні 26.02.2010 року на запитання свого представника відповіла «Щоб ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_5 здійснити статевий акт зі мною, я не памятаю».

Таким чином, в діях підсудних не було не тільки домовленості про вчинення злочину, а відсутня будь-яка узгодженість дій при його вчиненні. ОСОБА_5 на думку суду діяв з власної ініціативи, коли на його запитання ОСОБА_4, чи можна йому здійснити з потерпілою статевий акт, почув відповідь ОСОБА_4 «спитай у неї сам», та вирішив скористатись безпорадним станом потерпілої. Отже в діях підсудних не вбачається жодної взаємодії чи сприяння один одному при вчиненні даного злочину. Про це свідчить також і подальша поведінка ОСОБА_5 який усвідомивши, що його дії є незаконними, злякався та не закінчивши статевого акту пішов з місця вчинення злочину.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і доводи потерпілої про моральні знущання ОСОБА_5 оскільки суд критично ставиться до показів потерпілої в даній частині. Чітко вказуючи на те, що ОСОБА_5 глузував з неї, потерпіла не памятає чи вчиняв ОСОБА_5 з нею якісь дії чи ні. Разом з тим в поясненнях даних на попередньому слідстві потерпіла прямо зазначила, що під час ґвалтування ОСОБА_4, вона не бачила невідомого( на той час) їй хлопця і лише після того як втратила свідомість і прийшла до тями то побачила, що невідомий здійснює з нею статевий акт, жодним словом не обмовившись при цьому про будь які моральні знущання чи глузування.

Крім того покази потерпілої по деяких моментах також викликають сумніви в правдивості та спростовуються як показами самої потерпілої даними раніше так і показами свідків, наприклад покази потерпілої, щодо вживання нею лише пива, спростовуються показами потерпілої на попередньому слідства де вона пояснила, що вживала не тільки пиво, а й 100 грамів горілки, показами підсудного ОСОБА_4, та свідка ОСОБА_14. Покази потерпілої ОСОБА_6 (ОСОБА_20) в частині того, що ОСОБА_4 раніше намагався зґвалтувати її знайому Кирейчук, спростовані самою Кирейчук допитаною в судовому засіданні в якості свідка. Таким чином суд не може ґрунтувати обвинувачення лише на показах потерпілої, які часто суперечать одне одному.

Суд з розумінням ставиться до психологічного стану потерпілої, яка безумовно отримала значну моральну травму, проте вважає за необхідне зазначити, що значною складовою даного злочину була віктимна поведінка самої потерпілої, яка спочатку вживала алкоголь в барі, танцювала приймаючи знаки уваги нетверезого ОСОБА_4, потім сіла в машину з нетверезими малознайомими чоловіками, та коли її привезли в безлюдне місце та силоміць витягли з машини, жодним словом чи дією не звернулась за допомогою до водія таксі, який пояснив як в судовому засіданні так і на попередньому слідстві, що на його думку поведінка його пасажирів була схожа на поведінку пяненької компанії, та не викликала в нього жодної підозри. Потерпіла не просила його про допомогу та не чинила підсудному якогось значного опору.

Даючи оцінку показам ОСОБА_5 в тій частині, що він усвідомивши протиправність своїх дій він не закінчив фізіологічно статевого акту, встав з потерпілої та пішов, суд вважає, що дії підсудного необхідно кваліфікувати як закінчений злочин, оскільки даний злочин вважається закінченим з початку полового акту, та його фізіологічне закінчення не є необхідною умовою д ля кваліфікації.

Виходячи з наведеного суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 152 КК України, оскільки підсудний скоїв зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.

Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 152 КК України, оскільки підсудний скоїв зґвалтування, тобто статеві зносини із використанням безпорадного стану потерпілої особи.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_4 за ч.2 ст. 153 КК України вірна, оскільки підсудний скоїв задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК України.

При визначенні покарання підсудним суд повинен керуватись ст. 375 КПК України яка зазначає, що при новому розгляді справи судом першої інстанції застосування закону про більш тяжкий злочин та посилення покарання допускається тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляцією прокурора або потерпілого чи його представника в зв'язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин або коли при скасуванні вироку визнано необхідним застосувати більш суворе покарання, а також, коли при додатковому розслідуванні справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжкий злочин, або коли збільшився обсяг обвинувачення.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує характер та ступінь скоєного злочину, визнання підсудним своєї вини, особу підсудного, що позитивно характеризується по місцю реєстрації та посередньо по місцю постійного проживання.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Як обтяжуючу вину обставину підсудному суд враховує скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Як помякшуючу вину обставину підсудному суд враховує щире каяття в скоєнні злочину, сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання підсудному суд також враховує поведінку та роль потерпілої ОСОБА_6, перебування нею в нетверезому стані. І вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4В можливе без позбавлення волі. Суд вважає за можливе застосувати до підсудного ст. ст. 75, 76 КК України.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_5, суд враховує характер та ступінь скоєного злочину, визнання підсудним своєї вини, особу підсудного, що позитивно характеризується по місцю постійного проживання та по місцю навчання.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Як обтяжуючу вину обставину підсудному суд враховує скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Як помякшуючу вину обставину підсудному суд враховує зявлення із зізнанням, скоєння злочину неповнолітнім, щире каяття в скоєнні злочину, сприяння розкриттю злочину.

На момент скоєння злочину підсудний ОСОБА_5 був неповнолітнім, скоєний інкримінований ним злочин є злочином середньої тяжкості, тому до підсудного ОСОБА_5 необхідно застосувати Закон України «Про амністію» від 12.12.2008 року.

Речові докази по справі жіночі шорти, нижня білизна, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області необхідно повернути потерпілій.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 323 324 КПК України , суд

Засудив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк пять років.

На підставі п.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 вважати засудженим до пяти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_4 зобовязати періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_4 тримання під вартою змінити на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти із залу суду і до вступу вироку у законну силу залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.1 п.а Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Речові докази по справі жіночі шорти, нижня білизна, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області повернути потерпілій ОСОБА_6.

Вирок може бути оскаржено на протязі пятнадцяти діб до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області засудженими з часу проголошення вироку.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_21