Справа №463/6460/14-к
Провадження №1-кп/463/53/15
В И Р О К
іменем України
27 липня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001539 від 17.05.2014 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 06.04.2004р. Стрийським міським судом Львівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 20.12.2013р. Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.311 КК України до штрафу в розмірі 510грн., 01.11.2013р. Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.311 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від покарання з випробуванням на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2ст.185 КК України, -
встановив:

ОСОБА_4 16.05.2014р. близько 14-00 год. перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул.Дж.Вашингтона, 5 а. у м.Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, діючи з корисливих мотивів та власного збагачення, із застосуванням фізичного насильства, що не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, зірвав із шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок з хрестиком, після чого з викраденим втік з місця злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 4 000 грн. При цьому, долаючи опір потерпілої, яка намагалась перешкодити ОСОБА_7 заволодіти її майном, спричинив їй легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді крайового внутрішньо-суглобового перелому середньої фаланги 5-го пальця лівої руки без зміщення фрагментів.

Крім цього, 25.11.2014р. близько 14-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у Львівському обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом за адресою: АДРЕСА_3 куди прибув на замісну підтримуючу терапію, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи в службовому кабінеті потерпілої ОСОБА_8 - завідувача амбулаторно-поліклінічного відділу, таємно викрав із її сумки гаманець із грошовими коштами в сумі 1200 грн., особистими документами потерпілої та її банківськими картами, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_8 в розмірі 1200 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах винуватим себе визнав частково, лише по епізоду таємного викрадення чужого майна, повторно, в потерпілої ОСОБА_8 і суду пояснив, що має намір повернути потерпілій викрадені кошти. З приводу інкримінованого йому відкритого викрадення чужого майна, повторно, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_6 зазначив, що йому нічого не відомо, такого не вчиняв. Додатково пояснив, що його було запрошено працівниками міліції бути понятим в іншій справі, коли він прийшов в Личаківський РВ, з невідомих йому причин потерпіла ОСОБА_6 вказала, що він та особа, яка вчинила відносно неї грабіж.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини у вчиненому, винність обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах підтверджується доказами безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 16.06.2014р. близько 14-00 год. на вул. Дж.Вашингтона вийшла з маршрутного таксі. На зупинці до неї підійшов молодий чоловік та запитав котра година, коли вона подивилась на годинник він почав зривати з неї ланцюжок. Лише на 4 раз він зірвав ланцюжок з хрестиком з її шиї. Намагаючись перешкодити цьому потерпіла порізала руки і їй було зламано палець. Додатково зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_7 впізнала в Личаківському РВ, коли випадково зайшла поцікавитись з приводу її справи. В судовому засіданні ствердно підтвердила, що ОСОБА_4 зірвав з неї ланцюжок. З приводу міри покарання обвинуваченому, вважає, що таке має бути суворим.

З оголошеного в судовому засіданні витягу №1 з кримінального провадження №0001539, згідно якого 17.05.2014р. зареєстровано заяву потерпілої ОСОБА_6 щодо вчинення відносно неї грабежу (а.с.59).

З оголошеного в судовому засіданні витягу №2 з кримінального провадження №0001539, згідно якого 16.11.2014р. зареєстровано заяву потерпілої ОСОБА_8 щодо викрадення гаманця (а.с.59).

З оголошеної в судовому засіданні заяви потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що вона повідомила працівників міліції про крадіжку її гаманця ОСОБА_4 (а.с.61).

З оголошеної в судовому засіданні заяви потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що вона повідомила працівників міліції про вчинення відносно неї грабежу невідомою особою (а.с.65).

З оголошеної в судовому засіданні довідки Міського травматологічного пункту №2, згідно якої вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 16.05.2014р. зверталась за медичною допомогою (а.с.69)

З оголошеного в судовому засіданні висновку експерта №822 від 19.05.2014р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено: закритий крайовий внутрішньо-суглобовий перелом середньої фаланги 5-го пальця без зміщення фрагментів, садна на лівій кисті, синець на шиї. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 16.05.2014р. Крайовий перелом середньої фаланги 5-го пальця відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синець та садна відносяться до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних про утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 внаслідок падіння на площину та від дії власної руки не має. (а.с.70).

З оголошеного в судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.07.2014р., згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 по тілобудові та обличчю (а.с.71-72).

Оцінюючи докази в сукупності суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який не визнає вини у вчиненому та вважаються такими, що даються з метою уникнути кримінальної відповідальності і спростовуються переліченими вище доказами.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, повторно, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфіковано правильно.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутністю обставини, що пом`якшують покарання, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів, та вважає за необхідне призначити покарання на підставі ст.70 КК України в межах санкцій ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України в період іспитового строку призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2013р., а тому ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання на підставі ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.186 КК України чотири роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2013р. і остаточно призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з часу взяття від варту 19.06.2015р.
Запобіжний захід ОСОБА_4 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1