Справа
№ 1-28/2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

29 березня 2008 року Бориславський міський
суд

Львівської області

в складі: головуючого судді Посисень Л.М

при секретарі Яворській Н.І.

з участю прокурора Крамара Ю.М.

захисника ОСОБА_1.

потерпілої
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Бориславі
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м.Борислав, Львівської області, українець, громадянин України, не
грамотний, не військовозобов»язаний, не одружений, проживає в м.Бориславі,
АДРЕСА_1, не працює, згідно ст.89 КК України раніше не судимий,

за ст.186 ч.1 КК України;

В
С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3. 18.02.2007 року біля 19
години з метою відкритого викрадення чужого майна по вул.Шевченка м.Борислава,
біля музичної школи звернувся до потерпілої ОСОБА_2., щоб вона дала йому свій
мобільний телефон марки «LG - 8330» на тимчасове користування, однак ОСОБА_2.
не погодилась, після чого ОСОБА_3. без дозволу останньої засунув свою руку у її
ліву кишеню дублянки, звідки витягнув мобільний телефон марки «LG - 8330»
вартістю 900 грн., на зауваження потерпілої ОСОБА_2. повернути їй її мобільний телефон не реагував.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3.
свою вину у пред»явленому йому обвинуваченні визнав повністю і показав, що він
дійсно 18.02.2007 року біля 19 год. у м.Бориславі по вул.Шевченка забрав
телефон у потерпілої ОСОБА_2., який обіцяв їй повернути. Мобільний телефон
потерпілої продав, однак, коли потерпіла
звернулася із заявою в міліцію, він розшукав хлопця, якому продав мобільний
телефон потерпілої, повернув йому гроші взамін телефону, а телефон потерпілої повернув їй.

Крім визнання своєї вини підсудним,
його вина підтверджена показаннями потерпілої, показаннями свідків, протоколами
слідчих дій, іншими документами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_2. у судовому
засіданні показала, що 18.02.2007 року біля 19 год. вона на вул.Шевченка в
м.Бориславі зустріла підсудного ОСОБА_3,
з яким була знайома раніше. Під час їхнього спілкуваня підсудний запитав її чи
вона має мобільний телефон. Коли вона відповіла, що не має, підсудний запхав
свою руку у ліву кишеню її дублянки і витягнув з цієї кишені її мобільний
телефон. Вона сказала підсудному, щоб повернув її мобільний телефон, однак,
підсудний на її зауваження не зреагував, а повідомив її, що йому потрібний
мобільний телефон, і поверне їй її мобільний телефон, або гроші за цей телефон
за тиждень. Оскільки підсудний не повертав їй її мобільний телефон, вона
звернулася із заявою в міліцію. Після чого підсудний повернув їй її мобільний
телефон.

Із оголошених і оцінених у судовому
засіданні показань свідка ОСОБА_4, даних нею під час проведення досудового
слідства, встановлено, що 18.02.2007 року біля 20 год. додому повернулась її
внучка ОСОБА_2., яка розповіла їй, що коли вона була на вул.Шевченка в
м.Бориславі, до неї підійшов ОСОБА_3., який у розмові запитав, чи має вона
мобільний телефон. Після того, як внучка відповіла ОСОБА_3., що мобільного телефону
не має, підсудний без дозволу внучки запхав свою руку у кишеню її дублянки,
витягнув її мобільний телефон, який забрав.

/а.с.65/

Свідок ОСОБА_5. у судовому засіданні
показав, що 18.02.2007 року його сестра - потерпіла у справі ОСОБА_2. сказала
йому, що підсудний викрав у неї її мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_6. у судовому засідані
показав, що він 05.05.2007 року як спеціаліст-педагог був присутнім при ставці
віч-на віч між підсудним і потерпілою ОСОБА_2. Підсудний повідомив, що з 10 по
20 лютого 2007 року, коли він в один із цих днів був на вул.Шевченка в
м.Бориславі, де зустрівся із потерпілою ОСОБА_2., він проти її волі, запхавши
свою руку у кишеню дублянки потерпілої ОСОБА_2., витягнув та забрав її мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_7. у судовому засіданні
показав, що 05.05.2007 року під час відібрання ним, як ДІМ Бориславського МВ ГУ
МВСУ у Львівській області, пояснень у підсудного ОСОБА_3, підсудний ОСОБА_3.
повідомив йому, що він в один із днів з 10 по 20 лютого 2007 року на
вул.Шевченка в м.Бориславі зустрів потерпілу ОСОБА_2, у якої відкрито викрав її
мобільний телефон.

Довідкою директора магазину «Дністер»
стверджено, що вартість мобільного телефону «LG - 8330», представленого для
оцінки, станом на лютий 2007 року становить
900 грн.

/а.с.5/

Аналізуючи наведені докази в їх
сукупності, суд вважає, що вина підсудного
ОСОБА_3 доведена повністю.

Вина підсудного ОСОБА_3 в тому, що він
18.02.2007 року біля 19 години з метою відкритого викрадення чужого майна по
вул.Шевченка м.Борислава, біля музичної школи звернувся до потерпілої ОСОБА_2.,
щоб вона дала йому свій мобільний телефон марки «LG - 8330» на тимчасове
користування, однак ОСОБА_2. не погодилась, після чого ОСОБА_3. без дозволу
останньої засунув свою руку у її ліву кишеню дублянки, звідки витягнув
мобільний телефон марки «LG - 8330» вартістю 900 грн., на зауваження потерпілої
ОСОБА_2. повернути їй її мобільний
телефон не реагував.

Тому суд кваліфікує дії підсудного
ОСОБА_3 за ст.186 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання
підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

– Щире каяття підсудного в скоєному злочині, думку
потерпілої ОСОБА_2.. суворо не карати підсудного, те, що тяжких
наслідків в результаті злочину не наступило, що завдані збитки підсудний
потерпілій відшкодував повнстю, як
обставини, які пом»якшують покарання
підсудного.

Разом з тим суд враховує і особу підсудного,
що він є людиною молодого віку, по місцю
проживання характеризується позитивно.

З врахуванням наведеного суд і прийшов
до висновку, що підсудному слід призначити покарання у виді позбавлення волі зі
звільненням його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до
підсудного ст.75 КК України, оскільки
суд, враховуючи тяжкість вчиненого підсудним злочину, його особу, що він є
людиною молодого віку, по місці проживання характеризуються позитивно, дійшов
висновку про можливість виправлення підсудного. без відбування ним покарання у виді позбавлення волі, яке є
необхідне і достатнє для його виправлення та попередженням скоєння ним нових
злочинів.

З врахуванням наведеного та

Керуючись ст.ст.323,
324 КПК України,

суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ст.186 ч.1 КК України і
призначити ОСОБА_3 покарання за ст.186 ч.1 КК України на 1 /один/ рік і 6 /шість/ місяців
позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_3
ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом 1/одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього судом у відповідності із ст.76 КК України обов»язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінальо-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу - підписку про
невиїзд - засудженому ОСОБА_3. до набрання вироком законної сили залишити без
змін.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської
області протягом п»ятнадцяти діб з моменту його проголошення,

СУДДЯ: