Справа№ 1-620/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Панас
О.В.

при секретарі Жилінській
О.М.

з участю прокурора Шокало
Я.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця м.Ужгород, українця, громадянина України, освіти немає, неодруженого,
непрацюючого, не судимого, проживає: АДРЕСА_1
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

Встановив:

06.11.2005 року, близько 12.30год., ОСОБА_1 за попередньою
змовою з особою, справу відносно якого виділено в окреме провадження,
перебуваючи на зупинці маршрутного таксі по вул. Кіквідзе в м. Рівне, маючи
умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, викрав
з сумочки ОСОБА_2
мобільний телефон марки „Нокіа 3200" вартістю 750
грн., разом з сім-картою оператора „UMC" вартістю 10 грн. на рахунку якої було 20 грн., який належав
ОСОБА_3
А всього викрав майна на загальну суму 780 грн.

Крім того, 06.11.2005
року, близько 14.0 0год., ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, справу відносно якого виділено в
окреме провадження, перебуваючи на вул. Пересопницькій в м. Рівне, маючи умисел
на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, заволодів
мобільним телефоном марки „Моторола Т-192" вартістю 385
грн., разом з сім-картою оператора „UMC" вартістю 10 грн. на
рахунку якої було 150
грн.. А всього викрав майна у ОСОБА_3 на загальну суму 545 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і
підтримав показання дані в ході досудового слідства. В скоєному щиро кається.
Просив суворо не карати та при призначенні покарання просив врахувати
щиросердне розкаяння, сприяння у розкритті злочинів, відшкодування шкоди. Також
просив врахувати, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має двох
неповнолітніх дітей.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_1
від 10.11.2005 року вбачається, що він дійсно за попередньою змовою з приятелем
на ім'я ОСОБА_4 06.11.2005 року, близько 12.30год., перебуваючи на зупинці
маршрутного таксі по вул. Кіквідзе в м. Рівне викрали з кишені куртки ОСОБА_5
мобільний телефоно марки „Нокіа 3200" вартістю 750
гри., разом з сім-картою оператора „UMC" вартістю 10 грн. на рахунку якої було 20 грн, та о 14.00 год. в цей же день, перебуваючи на вул. Пересопницькій в м. Рівне, викрали з
сумочки ОСОБА_3
мобільний телефон марки „Моторола Т-192" вартістю 385
грн., разом з сім-картою оператора „UMC" вартістю 10 грн. на рахунку якої було 150 грн.. (а.с. 64).

У зв'язку з тим, що учасники судового розгляду не оспорюють фактичні
обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих
обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються дослідженими та
встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають, що фактичні
обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують
дослідження в ході судового розгляду справи. При цьому суд переконався у тому,
що підсудний правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали
доказуванню і ним не заперечуються, сумніву у добровільності та істинності його
позицій немає. Підсудному роз'яснено, шо він при відмові від дослідження
доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати
їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, підсудний настояв на істинності
своєї позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.

Таким чином, дослідивши протокол допиту підсудного суд прийшов до висновку,
що вина підсудного доведена повністю. Злочинні дії підсудного ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна,
вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При обранні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного.

Суд враховує, що ОСОБА_1 скоїв злочин середньої тяжкості, за місцем
проживання характеризується позитивно. До
обставин, які пом'якшують покарання суд відносить щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди. Суд не може врахувати як пом'якшуючу
обставину наявність двох малолітніх дітей, оскільки підсудним не надано доказів
на підтвердження того, що у нього є малолітні діти.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено. Оцінюючи
зазначені обставини в сукупності, суд
рахує, що виправлення підсудного
та запобігання вчиненню підсудним нових
злочинів можливе з ображання міри
покарання у вигляді обмеження волі та
без ізоляції його від суспільства з звільнення від відбування покарання
з випробуванням.

Цивільні позови не заявлені. Речові докази по справі повернути потерпілим.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, - засудив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК
України і призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців
обмеження волі.

Застосувати до підсудного ОСОБА_1 ст.75 КК України звільнити від відбування
покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк - один рік за місцем постійного проживання.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 такі обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи за
місцем проживання. Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 до набрання вироком
чинності залишити -
підписку про невиїзд.

Речовий доказ: мобільний телефон „Моторола Т-192" з сім-картою оператора „Київ стар" повернути власниці ОСОБА_3 (а.с. 36).

Речовий доказ: телефон марки „Нокія 3200" з сім-картою оператора „UMC" повернути потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 39). Вирок може бути
оскаржений протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення, а засудженому, який
перебуває під вартою, -
в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до
апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.