Провадження № 1-кп/711/161/15
Справа № 711/1886/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000059 від 07.01.2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, українець, освіта повна середня, не працюючий, неодружений, проживаючий та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий у силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_4 в тому, що 06.01.2015 близько 20.03 год., таємно незаконно заволодів майном ОСОБА_5 1981 року народження при наступних обставинах. Так, він, у вказаний час, знаходячись на сходовому майданчику між 6 та 7 поверхами у будинку АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, помітив як у ході завдання тілесних ушкоджень потерпілому із кишені куртки останнього на підлогу випав мобільний телефон «Fly DS-115». В подальшому за раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон «Fly», вартістю 300 грн., у якому була наявна сім-карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 15 грн., після чого з місця скоєння злочину разом із викраденим зник, завдавши матеріального збитку потерпілому на загальну суму 315 грн.

Він же, 06 січня 2015 року близько 20 години 00 хв., знаходячись на сходовому майданчику між 6 та 7 поверхами у будинку АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 , 1981 р.н. тілесні ушкодження за наступних обставин. Так, у вказаний час і місці у той момент, коли потерпілий знаходився в положенні сидячи на східцях, ОСОБА_4 , взявши за капюшон куртки, повалив його на підлогу, після чого наніс потерпілому 3 удари правою ногою в область нижніх ребер з лівої сторони тулуба. Окрім того ОСОБА_4 , намагаючись відтягнути потерпілого з проходу, рукою почав викручувати пальці на правій руці останнього. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому одинадцятого ребра зліва, забою з набряком четвертого пальця правої кисті та садно третього пальця правої кисті, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 183 від 23.01.2015 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, визнав всі кримінальні правопорушення, інкриміновані йому стороною обвинувачення, визнає всі фактичні обставини обвинувачення в даному кримінальному провадженні, від детальних показів в силу ст. 63 Конституції України відмовився. Цивільний позов потерпілого не визнав, пояснив, що з ним розрахувався та повністю компенсував матеріальну та моральну шкоду.

В судове засідання не з`явився потерпілий, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, про що свідчить відповідна розписка, однак через канцелярію суду потерпілим було надано клопотання про розгляд даного провадження за його відсутності, із обвинуваченим він примирився, претензій до нього не має, прохає цивільний позов залишити без розгляду та прийняти законне рішення із можливістю застосування до обвинуваченого іспитового строку.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілого, враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує орган досудового розслідування надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних інших доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Таким чином, визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого суд кваліфікує:

· за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

· за ч.1 ст.122 КК України, як завдання умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, межі, установлені санкціями статтей КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючими обвинуваченого відповідальність обставинами, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочинів.

Згідно ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які на підставі ч.2 ст.12 КК України є злочинами середнього ступеня тяжкості та відповідно його особу, вік та матеріальний стан, відсутності працевлаштування, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наявності посередньої характеристики, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання, пов`язаного із обмеженням волі.

Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, примирення із потерпілим, відшкодування шкоди, його молодий вік, стан здоров`я, наявності постійного місця проживання, не перебування на спеціальних обліках, думку сторони обвинувачення про застосування покарання не пов`язаного із позбавленням волі, суд встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані різними статтями особливої частини КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожний злочин окремо та визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи вчинення обвинуваченим декілька злочинів та наявність обтяжуючої покарання обставини.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, на загальну суму 1500 гривень, який був заявлений на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадження необхідно залишити без розгляду, з підстав неявки цивільного позивача у судове засідання у відповідності до положень ст. 326 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 325, 326, 349, 368-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України - у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.;

за ч.1 ст.122 КК України - у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися до неї на реєстрацію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженню:

· мобільний телефон «Флай DS-115», переданий для зберігання потерпілому залишити за належністю;

· письмові матеріали кримінального провадження, що містять характеризуючі дані на обвинуваченого та були долучені прокурором під час дослідження у судовому засіданні зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1