Справа № 603/132/15-к
Провадження № 1-кп/603/22/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20 січня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, яка навчається на першому курсі Коропецького професійно-технічного училища №34, неодружена, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 (прокуратура Монастириського району)

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Монастириської районної державної адміністрації ОСОБА_7 , представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх Монастириського РВ УМВС України в Тернопільської області ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2014 року близько 20 год. у обвинуваченої ОСОБА_3 під час перебування у одній із кімнат житлового будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_3 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з метою заволодіння неналежними їй грошовими коштами та використання їх у власних потребах, тобто, переслідуючи корисливі мотиви і мету, перебуваючи у одній із кімнат житлового будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, та її дії не будуть помічені іншими особами, таємно викрала грошові кошти в сумі 500 грн., які знаходились під клавіатурою комп`ютера.

Викрадені кошти обвинувачена ОСОБА_3 поклала у кишеню свого верхнього одягу та покинула приміщення житлового будинку, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн. У подальшому викрадені кошти обвинувачена витратила на власні потреби.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 лютого 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні №0000012 від 20.01.2015 року, з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності її законного представника ОСОБА_9 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

За даною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачена взяла на себе зобов`язання публічно, через засоби масової інформації, які функціонують на території Монастириського району, вибачитися перед потерпілим ОСОБА_5 протягом одного місяця після затвердження даної угоди судом.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинений злочин, зокрема за ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду. Спричинена йому матеріальна шкода відшкодована.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення від 27.02.2015 року і призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання, оскільки завдана матеріальна шкода потерпілому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру потерпілий до обвинуваченої не має, остання здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Представники служби у справах дітей Монастириської РДА та відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Монастириського РВ УМВС України в Тернопільській області вважають, що угоду про примирення слід затвердити.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 27.02.2015 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності її законного представника ОСОБА_9 , захисника -адвоката ОСОБА_6 , відповідають вимогам закону, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

Суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , дії обвинуваченої ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфіковані вірно, за якими належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання, яке відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При затвердженні угоди про примирення суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання, якими є те, що вона повністю визнала свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, вчинила злочин, будучи неповнолітньою, шкода відшкодована. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Заходи забезпечення та процесуальні витрати - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 лютого 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності законного представника ОСОБА_9 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 лютого 2015 року покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Зобов`язати ОСОБА_3 публічно, через засоби масової інформації, які функціонують на території Монастириського району, вибачитися перед потерпілим ОСОБА_5 протягом одного місяця після затвердження даної угоди судом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1