Справа № 1-19/2012 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/70/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 02.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 2 » липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляціями ст. прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр.України, з середньо-спеціальною освітою, маючого на утриманні дружину інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки, зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 3 543,39грн у відшкодування матеріальної шкоди та 80 000грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Державного бюджету України 5 462,70 вартість проведених експертиз.

в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

20.01.2005р., близько 20 год., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Мазда 626", д.н.з. « НОМЕР_1 », рухався в м. Борисполі по вул. Київський шлях в напрямку м. Києва. В цей час проїжджу частину вул. Київський шлях в безпосередній близькості від нерегульованого пішохідного переходу, біля Бориспільської загальноосвітньої середньої школи № 4, справа-наліво по напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , рухався пішохід ОСОБА_11 .

Під`їжджаючи до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, перед яким у крайньому правому ряду зупинився попутний автомобіль, що рухався попереду та пропускав пішохода ОСОБА_11 , водій ОСОБА_8 , порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5,18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, не надав переваги пішоходу ОСОБА_11 , який продовжував пересікати проїжджу частину поблизу пішохідного переходу, не зупинився перед пішохідним переходом та допустив наїзд на останнього.

Внаслідок первинного контакту пішоходу ОСОБА_11 спричинено уламковий перелом обох кісток правої гомілки у верхній третині. В подальшому відбулося закидання тіла пішохода ОСОБА_11 на капот автомобіля «Мазда 626», після чого ОСОБА_11 впав з автомобіля на дорожнє покриття.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №13/19 від 30.01.2005р., ОСОБА_11 внаслідок зіткнення з автомобілем, було спричинено наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі, перелом ІІ хребця шийного відділку хребта із зруйнуванням оболонок та речовини спинного мозку, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх спричинення; перелом правої ключиці, множинні переломи ребер справа, відламкуватий перелом обох кісток правої гомілки у верхній третині (на висоті 45 см від підошв), які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, дрібні садна на тильній поверхні правої кисті, поверхневе поширене садно на зовнішній поверхні лівої гомілки у середній та нижніх третинах, що відносяться до легких тілесних ушкоджень; крововиливи в прикореневих відділах легень та зв`язувальному апараті печінки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Смерть ОСОБА_11 настала від закритої спинно-мозкової травми у виді перелому ІІ хребця шийного відділу хребта із зруйнуванням оболонок та речовини спинного мозку.

Невиконання водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 18.1, 18.4 ПДР України знаходиться в прямому причиновому зв`язку з заподіяннями смерті потерпілому ОСОБА_11 .

В апеляції прокурор, не оспорюючи вирок в частині доведеності вини засудженого, просить вирок скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання особі засудженого, внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляції апелянт послався на порушення судом І інстанції вимог ст. 374 КПК України, оскільки вироком від 15.09.2014р. Кучаю призначено покарання більш м`яке ніж за попереднім вироком від 15.11.2010р. Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_12 вину в скоєному не визнав, протягом судового розгляду та досудового слідства давав неправдиві покази з метою уникнення кримінальної відповідальності, що на думку апелянта свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та виключає можливість застосування до нього положень ст. 75 КК України.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч.2 ст. 6 КК України.

Обґрунтовуючи апеляцію апелянт послався на: незаконність вироку, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового та судового слідства, вважає, що суд безпідставно врахував та поклав в основу обвинувального вироку висновки судових автотехнічних експертиз, які на його думку, не являються допустимими та належними доказами, оскільки ґрунтуються на вихідних даних, які не відповідають дійсним обставинам ДТП, а саме при дослідженні не було враховано дорожнє покриття, а саме ожеледицю, невірно вказано місце наїзду на пішохода. На думку апелянта, повноцінних відтворень з учасниками та свідками ДТП до 2013 року проведено не було, в схемі до протоколу огляду місця події, всупереч вимогам ст. 85 КПК України, не зазначені виправлення; огляд тіла ОСОБА_11 на місці ДТП було проведено поверхнево та некваліфіковано, оскільки не були сфотографовані потертості та розриви на його одязі, сам одяг був знищений, медико-трасологічні висновки складені на основі припущень та власних домислів експертів, не містять об`єктивних даних та не можуть бути доказами по праві.

Апелянт вважає, що в судовому засіданні не було встановлено дійсну причину ДТП та порушення потерпілим п.п. 4.10, 4.14 ПДР України, а висновок суду про порушення ОСОБА_8 п.п. 18.1, 18.4 ПДР України, на його думку, носять голослівний характер, вказує, що ОСОБА_12 були виконані вимоги п.12.3 ПДР України в повній мірі, а наїзд на потерпілого відбувся автомобілем «ВАЗ 21011» під керуванням ОСОБА_13 , що підтверджується показаннями свідків.

В апеляції засуджений ОСОБА_8 просить вирок суду щодо нього скасувати а кримінальну справу закрити за відсутністю в його діях ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи апеляцію апелянт вважає вирок суду незаконним та таким, що ґрунтується на штучно створених доказах його вини та сфальсифікованих документах, вважає висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, судове слідство неповним, необ`єктивним та однобічним, проведеним з обвинувальним ухилом, вважає, що факт порушення ним п.п. 18.1, 18.4 ПДР України не доведений та наїзд на потерпілого відбувся автомобілем «ВАЗ 21011» під керуванням ОСОБА_14 та саме дії потерпілого ОСОБА_11 знаходяться в прямому причиновому зв`язку з ДТП, судом не були усунуті суперечності в показаннях свідків та висновках експертиз, апелянт вважає, що відтворення обстановки та обставин події проводилось на основі сфальсифікованої схеми ДТП, а тому висновок експерта № 820 не може бути доказом по справі, оскільки ґрунтується на хибних даних.

Також апелянт зазначає, що відтворення обстановки та обставин події від 19.12.2013р. проводилось без участі свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та без проведення та перевірки розрахунків, наданих апелянтом та його захисником та зазначає, що тільки деформація капоту у передній лівій частині автомобіля «Мазда-626» пов`язана з садном на лівій гомілці ОСОБА_11 , а всі інші ушкодження на тілі ОСОБА_17 утворились від контакту з автомобілем ВАЗ 21011 та можливо третього автомобіля, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та план схема до нього є сфальсифікованими, а покази ОСОБА_14 є неправдивими та не відповідають матеріалам справи.

В запереченнях на апеляцію прокурора захисник засудженого ОСОБА_6 просить в задоволенні апеляції прокурора відмовити, оскільки вважає її такою, що не ґрунтується на матеріалах кримінальної справи та нормах КПК України (1960р.), оскільки ухвала Апеляційного суду Київської області від 2.02.2011р. не містила в собі вказівок на невідповідність призначеного покарання особі засудженого та обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію прокурора і заперечили проти задоволення апеляцій захисника і засудженого, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляції і заперечили проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора, засудженого та його захисника задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наведеними у вироку доказами і є обґрунтованим.

Так, сам засуджений ОСОБА_8 , не визнавши себе винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_11 , не заперечував, що відбулося зіткнення його автомобіля з пішоходом ОСОБА_11 , який перебігав дорогу, але вважає, що смерть потерпілого настала від зіткнення з автомобілем ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_14 .

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_8 його вина підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - даними рапортів працівників міліції (а.с.3, 15, т. 1) про настання дорожньо-транспортної пригоди 20.01.2005 р. на 39 км автомобільної дороги Київ-Харків в м. Борисполі на вул. Київський шлях; - даними протоколу огляду місця ДТП та схемою до нього (т.1, а.с.4-8), підписаніі водіями ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , а також понятими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з яких вбачається, що від учасників заяв та зауважень не поступало, в тому числі, і з приводу невідповідності наведених в протоколі та схемі даних; - показаннями свідка ОСОБА_20 (а.с. 44-47 т. 3) про те, що він, як слідчий на місці пригоди проводив заміри і складав протокол огляду та схему до нього, всі виправлення робились на місці пригоди, до того, як схема була підписана, оскільки спочатку все було зображено схематично, без прив`язок і замірів, а після проведення замірів, необхідно було в схему внести виправлення, всі слідчі дії з ОСОБА_8 проводились без примусу останнього, він добровільно приймав в них участь, все читав і після цього підписував; - постановою заст. Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області ОСОБА_21 від 22.10.2010 р. про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 КК України по факту фальсифікації документів даної кримінальної справи, в тому числі, протоколу огляду місця події від 20.01.2005 р. та схеми до нього, яка не була оскаржена засудженим та його захисником (а.с. 270-275, т.3); - даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2005 р. та схемою до нього (а.с. 4-8, т.1), з якого вбачається, що температура повітря становила на момент проведення огляду 0 градусів, стан покриття( мокре, ожеледиця), ділянка дороги не освітлена, регулювання руху здійснюється згідно Правил дорожнього руху, визначені місце розташування трупа, гальмівні шляхи обох автомобілів; - даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 12.05.2005 р. (а.с. 62-63, т. 1), під час якого ОСОБА_8 показав, що він їхав в лівій полосі в напрямку м. Києва, оскільки в правій стояв інший легковий автомобіль, із-за якого і вибіг пішохід ОСОБА_11 ; - даними протоколу огляду транспортного засобу ОСОБА_8 (а.с. 10, т.1). згідно якого зафіксовані пошкодження номерного знаку, капоту автомобіля та розбиття лобового скла у вигляді тріщин; - даними протоколів огляду предметів від 02.04.2005 р. та від 21.11.2006 р. якими підтверджено наявність механічних пошкоджень на автомобілі «Мазда 626» (а.с. 49, т. 1, а.с.58 т.2); - висновком судово-медичної експертизи від 22.02.2005 р. №13/19 трупу ОСОБА_11 , (а.с.54-56, т.1), проведення якої здійснював експерт ОСОБА_22 , згідно якого у потерпілого були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі, перелом II хребця шийного відділу хребта з руйнуванням оболонок та речовини спинного мозку, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх спричинення; перелом правої ключиці, множинні переломи ребер справа, відламкуватий перелом обох кісток правої гомілки у верхній третині (на висоті 45 см від підошов), які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості; дрібні садна на тильній поверхні правої кисті, поверхневе поширене садно на зовнішній поверхні лівої гомілки у середній та нижніх третинах, що відносяться до легких тілесних ушкоджень;крововиливи в прикореневих відділах легень та в зв`язувальному апараті печінки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; експертом зазначено про можливі причини їх виникнення і механізм утворення з врахуванням постанови слідчого від 30.01.2005 р. в якій зазначалось, що наїзд на потерпілого ОСОБА_11 відбувся одразу після контакту останнього з автомобілем «Мазда 626» та відкидання його на зустрічну смугу руху, іншим автомобілем, який з місця ДТП зник; - висновком судової автотехнічної експертизи від 20.05.2005 р. (а.с. 68-71, т. 1), проведеної експертом ОСОБА_23 , згідно якого слід гальмування автомобіля Мазда-626 д/н НОМЕР_1 зафіксований на місці пригоди відповідає швидкості руху 40…51 км/год, вказане водієм значення швидкості 30 км/год технічно не спроможне; за дорожніх обставин, викладених в постанові слідчого, в т.ч. й на підставі слів ОСОБА_8 , при проїзді пішохідного переходу водій автомобіля «Мазда» повинен був діяти згідно вимог п. 18.4 ПДР; водій ОСОБА_8 мав технічну можливість відвернути наїзд на пішохода шляхом своєчасного виконання вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху; - висновком комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи від 09.12.2005 р. №103/К/10576 (а.с.108-115 т. 1) відповідно до якого на трупі ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом дужки II шийного хребця з розривами передньої поздовжньої зв`язки хребта і між хребцевого диску між І та II шийними хребцями, з пошкодженням оболонок та тканини спинного мозку на цьому рівні; закриті переломи правої ключиці в середній третині, третього-сьомого правих ребер по переднє-пахвовій лінії, обох кісток правої гомілки в верхній третині; крововиливи в ділянці коренів легень та в зв`язки печінки; множинні садна на обличчі (більше справа), на тильній поверхні правої кисті та поверхневе поширене садно на зовнішній поверхні лівої гомілки в середній та нижній третинах), які утворились від дії тупих предметів, і не виключено, що всі вони могли утворитися внаслідок наїзду легкового автомобіля в той момент, коли потерпілий знаходився у вертикальному положенні, з послідуючим падінням потерпілого на капот і лобове скло автомобіля, а потім на дорожнє покриття; закритий перелом дужки II шийного хребця з ушкодженням оболонок та тканини спинного мозку на цьому рівні міг утворитися як при падінні ОСОБА_11 на капот та лобове скло легкового автомобіля і ударі обличчям об лобове скло з перерозгинанням шийного відділу хребта (другий етап травмування при наїзді легкового автомобіля на пішохода), так і при падінні на дорожнє покриття (третій етап травмування при наїзді легкового автомобіля на пішохода); після отриманих тілесних ушкоджень у вигляді перелому дужки II шийного хребця з пошкодженням оболонок та тканини спинного мозку на цьому рівні і перелому обох кісток правої гомілки в верхній треті, потерпілий ОСОБА_11 піднятися на ноги не міг; тілесні ушкодження, специфічні або характерні для переїзду пішохода легковим автомобілем, на трупі ОСОБА_11 відсутні; - висновками додаткових експертиз від 16.11.2006 р. №149/11083К/ та №154/11466 К/ від 22.11.2006р., проведених Київським обласним бюро СМЕ( а.с.28-32, 45-50 т. 2) відповідно до яких указані вище тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_11 , могли утворитися внаслідок наїзду легкового автомобіля «Мазда 626» в той момент, коли потерпілий знаходився у вертикальному положенні, з послідуючим падінням потерпілого на капот і лобове скло автомобіля, а потім на дорожнє покриття; в момент первинного контакту легкового автомобіля з ОСОБА_11 , (1 фаза травмування пішохода від наїзду легкового автомобіля), який був розташований передньою і дещо правою боковою поверхнею тіла до автомобіля, утворився перелом кісток правої гомілки в верхній третині від удару бампером; дані висновки експертизи підтверджуються і показаннями свідка ОСОБА_15 наданих ним на досудовому слідстві( а.а.39-42 т.1) згідно яких пішохід, побачивши автомобіль, що наближався до нього, заметушився та розгубився, рухався взад-вперед; в подальшому відбулось падіння потерпілого на капот і лобове скло автомобіля ( 2 фаза травмування), при якому, найбільш ймовірно, утворилися множинні садна обличчя (більше справа) від контакту з лобовим склом автомобіля, перелом правої ключиці в середній третині від контакту з лівим «двірником» автомобіля, місцеві переломи третього-сьомого правих ребер по переднє-пахвинній лінії, крововиливи в ділянці коренів легень та в зв`язки печінки і множинні садна на тильній поверхні правої кисті, на користь говорять характер і локалізація пошкоджень капота і лобового скла на автомобілі «Мазда 626», зображені на фотографіях у матеріалах справи. В цей же момент, найвірогідніше, і утворився закритий перелом дужки II хребця з розривами передньої поздовжньої зв`язки хребта і міжхребцевого диску між І та II шийними хребцями, з ушкодженням оболонок та тканини спинного мозку на цьому рівні від одночасного перерозгинання та здавлення шийного відділу хребта, так як в момент контакту обличчя потерпілого з лобовим склом і формування ушкоджень на обличчі та пошкоджень скла їх площини, мали бути розташовані приблизно паралельно одна до одної, а тулуб, який контактував з капотом, повинен був під силою інерції рухатися в сторону скла; при третій фазі травмування пішохода при наїзді легкового автомобіля, пішохід падає на дорожнє покриття і далі (4 фаза травмування) якусь відстань відбувається волочіння потерпілого під дією сил інерції по дорожньому покритті; в цих фазах від удару та тертя об дорожнє покриття могли утворитися поширене поверхневе переривчастого характеру садно невизначеної форми, розмірами 23x12 см, розташоване на зовнішній поверхні середньої та нижньої третин лівої гомілки потерпілого ОСОБА_11 і косовертикальні смуги стирання на зовнішній поверхні в області п`яти його лівого черевика, в який він був взутий, на ділянці 6x5 см, направлені зверху до низу і спереду назад; не виключено, що ОСОБА_11 перед наїздом на нього автомобіля Мазда 626 міг розвернутися вліво на 90 градусів і більше; після наїзду на Семеняку автомобілем Мазда 626 і наступного падіння потерпілого на дорожнє покриття, при яких утворилися вище перераховані тілесні ушкодження, він встати вже не міг, а будь-яких ознак переїзду транспортним засобом тіла ОСОБА_17 , який знаходився у горизонтальному положенні, проведеним судово-медичним дослідженням не виявлено; - поясненнями в судовому засіданні експерта ОСОБА_22 , який не виключає можливості настання тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, у потерпілого від удару об автомобіль «Мазда 626» та подальшого падіння тіла ОСОБА_11 на дорожнє покриття, та зазначив про можливість утворення таких ушкоджень згідно механізму, визначеному експертами Київського обласного бюро СМЕ щодо їх фаз настання, крім того експерт пояснив, що при огляді трупу потерпілого пошкоджень характерних для переїзду виявлено не було; - поясненнями експертів ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які підтвердили висновки проведеної ними експертизи та зазначили, що після травми у вигляді розриву спинного мозку ніяких дій людина робити не може, при проведенні експертизи експертом ОСОБА_22 не були враховані всі обставини справи, а тому його висновки щодо механізму отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, не можуть бути вірними; - поясненнями експерта ОСОБА_23 , який брав участь у проведенні комплексної експертизи і підтвердив свої висновки про те, що автомобіль «Мазда» повинен був зупинитися перед пішохідним переходом, т.я. в правій смузі руху зупинився інший автомобіль, і водій автомобіля «Мазда» зобов`язаний був зупинитися і продовжувати рух в тому випадку якщо на переході немає пішоходів, чого зроблено не було, оскільки ця вимога ПДР ним виконана не була, то стан дорожнього покриття і погодні умови в цій ситуації значення не мають, зміна вихідних даних щодо стану покриття та швидкості руху автомобіля, не змінять висновків експертизи про те що ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, ОСОБА_8 не міг продовжувати рух поки в правій смузі стояв автомобіль, ця ситуація не виникла для ОСОБА_8 раптово, оскільки він завчасно бачив автомобіль що зупинився перед пішохідним переходом, питання чи раптово вибіг пішохід на дорогу чи ні, також, не впливає на наявність технічної можливості у водія уникнути зіткнення; - показаннями свідка ОСОБА_26 за показаннями якого він був присутнім на місці ДТП за участю ОСОБА_8 , при ньому слідчий оформляв подію, протокол огляду місця події відповідав дійсним обставинам ДТП; - показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні 1.08.2011р., про те, що він їхав за автомобілем Деу, який перед пішохідним переходом зупинився пропускаючи пішохода, і в цей момент автомобіль Мазда, обігнавши його автомобіль, збив пішохода, не пригадує, що потерпілий після удару вставав на ноги; - показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні 22.06.2011р. про те, що він, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, збив жінку, яка знаходилась на його смузі руху, на тіло чоловіка, що лежало на проїжджій частині дороги, він не наїжджав та автомобілем не зачіпав, на схемі в його присутності робились виправлення, але ніякого фальсифікування при цьому не було, розташування автомобілів на схемі відповідало дійсності; виправлення вносились із-за проведення повторних замірів, щоб якісь інші автомобілі здійснювали наїзд на ОСОБА_27 чи пішохода ОСОБА_11 він не бачив; - показаннями свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні 19.07.2011 р., який під час ДТП знаходився в автомобілі Кучая, згідно яких ОСОБА_12 , здійснюючи об`їзд автомобіля, який зупинився біля пішохідного переходу, збив пішохода, він не бачив, щоб пішохід після падіння вставав та рухався; - показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що автомобіль її чоловіка зачепив пішохода, який впав їм на капот із-за стоячого автомобіля, після чого вони підійшли до цього пішохода, який почав підніматися і в цей момент пішохода збив інший автомобіль ВАЗ який також збив і її; іншими вказаними у вироку доказами.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_12 за ч.2 ст. 286 КК України за ознаками, порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме п.п.1.3,1.4,1.5,18.1,18.4 Правил дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Доводи апеляцій засудженого та його захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, однобічності та неповноти досудового та судового слідства, порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при збиранні доказів, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Так, посилання у вказаних апеляціях на те, що дані зафіксовані у протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього ( т.1 а.с.4-8), не відповідають фактичним обставинам ДТП, а тому є сфальсифікованими, на думку колегії суддів, є надуманими.

Як вбачається із вказаного протоколу та схеми до нього, у них зафіксовані наслідки ДТП, яка мала місце 20.01.2005р. та розташування слідової інформації, при цьому, дані документи підписані як учасниками ДТП : водіями ОСОБА_12 та ОСОБА_28 , так і понятими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , при цьому ніхто з учасників не висловлював будь-яких зауважень чи неточностей до зафіксованих даних у вказаних документах.

Допитаний в судовому засіданні( т.3 а.с.49) свідок ОСОБА_20 - слідчий по справі, який проводив на місці пригоди заміри і складав протокол та схему, показав, що всі виправлення робилися на місці до підпису всіма учасниками, спочатку все було зображено схематично, без прив`язок та замірів, а після замірів виникла необхідність внести виправлення, ОСОБА_12 підписував всі документи після ознайомлення з ними.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що доводи ОСОБА_12 щодо фальсифікації вказаного протоколу та схеми були предметом перевірки прокуратурою і постановою заст. Бориспільського міжрайонного прокурора (т.3 а.с.270-275), яка ніким не оскаржувалася, в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 КК України відмовлено.

За таких обставин, висновок суду про те, що вказані протокол та схема є належними доказами, відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, на думку колегії суддів, є необґрунтованими і доводи апеляцій в тій частині, що в результаті зіткнення ОСОБА_17 з автомобілем під керуванням ОСОБА_12 , потерпілий отримав лише садно на лівій гомілці, а інші тілесні ушкодження від яких настала його смерть, потерпілий отримав в результаті наїзду на нього автомобіля ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_28 .

Дані доводи спростовуються ретельно дослідженими в судовому засіданні і наведеними у вироку доказами.

Так, згідно висновків комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №103/К/10576 (т.1 а.с. 108-115), додаткових комплексних судово-медичних та авто технічних експертиз № 149/11083К/, № 154/11466К/ (т.2 а.с.28-32, 45-50) указані вище тілесні ушкодження у ОСОБА_17 могли утворитися внаслідок наїзду легкового автомобіля`Мазда 626» в той момент коли потерпілий знаходився у вертикальному положенні, з послідуючим падінням потерпілого на капот і лобове скло автомобіля, а потім на дорожнє покриття.

Із вказаних висновків слідує, що всі тілесні ушкодження, окрім поверхневого переривчастого садна на зовнішній поверхні середньої і нижньої третин гомілки у ОСОБА_11 , в тому числі і перелом обох кісток правої гомілки, відповідають пошкодженням на капоті та лобовому склі автомобіля Мазда 626 і могли утворитися внаслідок наїзду цим автомобілем.

Таким чином висновки вказаних експертиз підтверджують, що від зіткнення потерпілого саме з автомобілем ОСОБА_12 , потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження від настала його смерть.

Судом дана належна оцінка висновкам вказаних експертиз, які відповідають фактичним обставинам ДТП, зроблені на підставі документів, які відповідають вимогам кримінально-процесуального закону, підтверджені даними отриманими під час відтворення обстановки та обставин події від 19.12.2013р., яке проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, при цьому жодних зауважень ні від ОСОБА_12 , ні від його захисника щодо будь-яких порушень під час проведення відтворення не надходило, і обґрунтовано зазначено, що підстав для сумніву у об`єктивності висновків вказаних експертиз не має.

Також судом обґрунтовано зазначено, що висновки наведених експертиз не суперечать висновкам зробленим експертом ОСОБА_22 , зважаючи на те, що інформація про обставини ДТП ( із участю іншого автомобіля) у постанові слідчого про призначення експертизи була наведена зі слів ОСОБА_12 , при цьому, експерт ОСОБА_29 в судовому засіданні 9.09.2014р. підтвердив можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілого згідно механізму вказаному у висновках наведених комплексних експертиз.

Також суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що доказів наїзду на ОСОБА_17 інших транспортних засобів, в тому числі, і автомобіля ВАЗ, які б свідчили про утворення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, не виявлено.
Крім того, слід зазначити, що показання ОСОБА_8 в цій частині на досудовому слідстві і в судовому засіданні, є суперечливими, оскільки на досудовому слідстві (т.1 а.с.16-17)спочатку ОСОБА_12 стверджував, що потерпілого збив невідомий автомобіль, який зник з місця пригоди, а в подальшому став стверджувати, що потерпілого збив автомобіль ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_28 , чому під час розгляду справи об`єктивних доказів не здобуто.

Такі ж суперечливі показання дала і свідок ОСОБА_27 .

Такі, що не відповідають дійсності, на думку колегії суддів, є показання ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_27 в частині того, що потерпілий після зіткнення з автомобілем «Мазда» піднявся на ноги, оскільки вони спростовуються як висновками зазначених вище експертиз про те, що з отриманими травмами після зіткнення з автомобілем «Мазда» потерпілий не міг робити ніяких дій, так і свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Є необґрунтованими і доводи апеляцій захисника та засудженого про те, що при проведенні автотехнічної експертизи не враховані погодні умови, а саме ожеледиця, що виплинуло на правильність висновків суду, є безпідставними.

З пояснень експерта ОСОБА_30 , який приймав участь у проведенні комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи вбачається, що в даному конкретному випадку на наявність у водія ОСОБА_12 технічної можливості уникнути зіткнення з пішоходом ОСОБА_17 не впливає стан покриття та швидкість руху, оскільки в правій смузі руху зупинився автомобіль перед пішохідним переходом, а тому згідно п.18.4 ПДР водій автомобіля «Мазда 626» повинен був зупинитися і продовжувати рух лише у тому випадку якщо на переході немає пішоходів, що зроблено не було, про що свідчать сліди гальмування. Зміна вихідних даних стану покриття та швидкості руху не змінять висновки експертизи про те, що ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.
Доводи апеляції засудженого про неправдивість показань свідка ОСОБА_14 , є необґрунтованими, оскільки показання вказаного свідка є послідовними, підтверджуються сукупністю наведених у вироку доказів в тому числі і висновками зазначених у вироку експертиз.

Як вбачається з вироку суд проаналізував всі показання як ОСОБА_12 , так і свідків, які були надані ними як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, дав їм належну оцінку в сукупності з іншими доказами.

Є безпідставними і доводи апеляцій в частині того, що судом при новому розгляді справи не виконані вказівки апеляційного суду викладені в ухвалі, якою скасований попередній вирок.

Доводи апеляції захисника про те, що огляд тіла ОСОБА_11 на місці ДТП та огляд автомобіля «Мазда» проведені некваліфіковано є голослівними і ніяким чином не впливають на правильність прийнятого судом рішення.

Враховуючи сукупність наведених обставин, висновок суду про наявність прямого причинного зв`язку між порушенням ОСОБА_12 п.п.1.3, 1.4, 1.5, 18.1, 18.4 ПДР України і наслідками, що настали, у виді ДТП та смертю потерпілого ОСОБА_11 є обґрунтованим.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого судом рішення, колегія суддів не встановила.

Перевіряючи доводи апеляції прокурора в частині м`якості призначеного ОСОБА_12 покарання колегія суддів, також, вважає їх необґрунтованими.

З вироку вбачається, що, призначаючи ОСОБА_12 покарання, судом враховано, що ОСОБА_12 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має на утриманні дружину інваліда 2 групи, врахував стан потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, почав рух за межами пішохідного переходу.

Призначене Кучаю покарання у виді позбавлення вол із звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і є домірним скоєному.

З врахуванням сукупності наведених обставин, що впливають на покарання, тієї обставини, що під час ДТП водій ОСОБА_12 був у тверезому стані, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано не застосував до ОСОБА_12 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Порушень ст.374 КПК України при новому розгляді справи, про що зазначається в апеляції прокурора, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України ( в ред.1960р.)колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляції ст. прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Судді підписи
З оригіналом згідно __________________суддя ОСОБА_2