провадження №1-кп/389/64/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 03.03.2015 року, з угодою про примирення, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Знам`янка-Друга Кіровоградської області, громадянина України, освіта місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

24 лютого 2015 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_3 перебував у будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав, належний ОСОБА_5 , мобільний телефон «Lenovo А316і» вартістю 1274 грн. у якому знаходилась сім-карта оператора стільникого зв`язку «МТС», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, який знаходився у залі вказаного будинку. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1274 грн.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку укладено 15 березня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, вибачився перед потерпілим та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно укладеної угоди, сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Заподіяну потерпілому матеріальну і моральну шкоду він відшкодував у повному обсязі, сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру потерплий до нього не має. Також вибачився, зобов`язався не вчиняти більше кримінальних правопорушень.

Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 узгоджене угодою покарання. Вказав, що обвинувачений вибачився, зобов`язався не вчиняти кримінальних правопорушень, повністю відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру до ОСОБА_3 не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Матеріальна і моральна шкода потерпілому, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 не має.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 від 15 березня 2015 року відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 15 березня 2015 року, визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 15 березня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/64/15 (єдиний унікальний номер 389/951/15-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 03.03.2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази, а саме мобільний телефон «Lenovo А316і», який передано потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому у власність.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду ОСОБА_1