Справа № 646/4010/13-к Пр.№ 1-кс/646/1804/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.15 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Червонозаводського району м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , працюює без офіційного працевлаштування татуювальником,судимого вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяцю позбавлення волі, звільнився 18.06.2014р.

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 25.03.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України
ВСТАНОВИВ:

26.03.2015р. слідчий СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором прокуратури Червонозаводського району м.Харкова ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000658 від 25.03.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України з вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, останній раз 17.11.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяцю позбавлення волі, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин, за таких обставин:

24.03.2015, близько 16 години, ОСОБА_5 ,знаходячись на пустирі біля будинку №102 по вул. Валдайській в м. Харкові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, з метою незаконного збагачення,підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який сидів на металевій трубі, та застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс ОСОБА_7 удар лівою ногою в обличчя, спричинивши йомузгідно висновку судово медичної експертизи № 967-ая/15 від 26.03.2015 легкі тілесні ушкодження, у вигляді синця на білковій оболонці правого ока, синця і садна на голові. Від даного удару ОСОБА_7 впав на землю, утримуючи в руках свій мобільний телефон ТМ «FLYDS 125», а ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел наніс ще один удар кулаком правої руки в живіт останньому, та ривком вирвав у з рук ОСОБА_7 мобільний телефон ТМ «FLYDS 125», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №97 від 26.03.2015 - 949 гривень, з двома сім-картами мобільного оператора «Київстар», загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №97 від 26.03.2015 20 гривень, на рахунку яких були грошові кошти в розмірі 50 гривень. Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1019 гривень.

В обґрунтування подання слідчий зазначив, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років. Послався на наявність переховуватись від органів досудового розслідування, продовження злочинної діяльності.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, вислухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання та просили його задовольнити з наведених в клопотанні підстав, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання, та пояснив, що вину у вчиненні злочину визнає, розкаюється та те, що вчинив злочин у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 25.03.2015 року стосовно ОСОБА_5 внесено відомості про вчинений останнім злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0000658).

26.03.2015 року ОСОБА_5 у відповідності до ст.278 КПК України було повідомлено про підозру.

З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років суддя погоджується із слідчим та прокурором, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, разом з тим, слідчому судді не надані докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному в клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи із вищезазначеного, та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 199, 202, 206 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме: заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , - з 21.00 год. по 07.00 год.
Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного покласти на Червонозаводський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Строк дії ухвали два місяці до 25.05.2015р. включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1