АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження: № 1-в/610/46/2015 Головуючий 1 інстанції:
Провадження: № 11-кп/790/624/15 ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2 від відбування покарання

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

· головуючого ОСОБА_2 ,

· суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

· при секретарі ОСОБА_5 ,

· за участю прокурора ОСОБА_6 ,

· засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали провадження № 11-кп/790/624/15 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено спільне подання начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№ 106) та голови спостережної комісії при Балаклійській районній Державній адміністрації в Харківській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.03.2005 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 23.12.2005 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 296, ст. 72 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений віл відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 12.12.2007 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 191 КК України до штрафу 850 грн.;

- 31.03.2010 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. ст. 70, 72 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 15.02.2011 р. умовно-достроково на 11 місяців 11 днів;

- 01.09.2011 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ст.ст.70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі; ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2014 р., на підставі ст. 82 КК України, невідбуту частину покарання - 1 рік 1 місяць 22 дні позбавлення волі замінено на обмеження волі,-

на невідбутий строк покарання на 04 місяці 09 днів.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 , відбувши більше трьох чвертей призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.09.2011 р. строку покарання, за час його відбування своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду, посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та відсутність достатніх підстав для висновку про виправлення ОСОБА_7 .

Зазначив, що раніше, засуджуючи ОСОБА_7 за вчинення ним кримінальних правопорушень, суд неодноразово надавав йому можливість для виправлення, застосовуючи до нього положення ст.75 КК України, штраф, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Однак ОСОБА_8 знову вчинював кримінальні правопорушення, у тому числі в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про антисоціальну спрямованість ОСОБА_7 та небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання.

До того ж, у супереч вимогам ч. 8 ст. 154 КВК України ОСОБА_7 представлено до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не через один рік, а через 7 місяців 25 днів після винесення ухвали Харківського районного суду м. Харкова від 05.05.2014 р. про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - обмеження волі.

Відмічає, що після ухвалення Харківським районним судом м. Харкова рішення про заміну невідбутої частини призначеного покарання - 1 року 1 місяця 22 днів позбавлення волі на обмеження волі, засуджений ОСОБА_7 відбув менше трьох чвертей цього, більш м`якого, покарання.

Просить постановити апеляційним судом ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№ 106) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 , який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину призначеного судом строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, будучи звільненим умовно-достроково на строк 11 місяців 11 днів, ОСОБА_8 протягом невідбутої частини покарання знову вчинив умисні злочини, передбачені ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, за що його було засуджено 01.09.2011 року Ленінським районним судом м. Харкова на 4 роки позбавлення волі. Тому, згідно положень п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, Сидоркевич міг бути представлений до умовно-дострокового звільнення після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2014 року, на підставі ст. 82 КК України, невідбуту ОСОБА_8 частину покарання - 1 рік 1 місяць 22 дні позбавлення волі було замінено на більш м`яке покарання - обмеження волі, три чверті строку якого становить 10 місяців 03 дні.

На момент внесення 30 січня 2015 року (а.с.1) подання Начальником Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№ 106) та постановлення Балаклійським районним судом Харківської області ухвали від 10 лютого 2015 року, Сидоркевич відбув менше трьох чвертей строку цього більш м`якого покарання, встановленого ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2014 року.

За таких обставин подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання та рішення суду першої інстанції були передчасними.

На даний час засуджений ОСОБА_7 відбув більше трьох чвертей встановленого строку більш м`якого покарання, а тому наявна передбачена п.3 ч.3 ст. 81 КК України умова для вирішення судом першої інстанції у порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, поставленого у поданні Начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№ 106) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Оскільки з моменту внесення подання до моменту апеляційного розгляду пройшов один місяць, а дані, які характеризують особу засудженого за цей період, матеріали провадження не містять і суду апеляційної інстанції не надані, тому вони повинні бути предметом дослідження судом першої інстанції при вирішенні поставленого у поданні питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

З огляду на наведене, на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого необхідно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора про небажання ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення, дослідити дані щодо поведінки засудженого та його ставлення до праці, в залежності від чого прийняти обґрунтоване рішення щодо можливості умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Що ж стосується посилання прокурора на положення ч.8 ст.154 КВК України, які на його думку унеможливлюють представлення засудженого ОСОБА_8 до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання раніше ніж через один рік після рішення суду про пом`якшення засудженому покарання, то воно є необґрунтованим.

Згідно ч.8 ст.154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направленні у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця позбавлення волі або позбавлення волі.

За змістом цієї норми закону слідує, що встановлений ч. 8 ст. 154 КВК України строк в один рік застосовується до осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або яким була замінена невідбута частина покарання більш м`яким, якщо після цього вони були направленні у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 , після заміни йому покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі, нових злочинів не вчинив, у місця позбавлення волі не направлявся, тому підстави для застосування до нього застережень, встановлених ч. 8 ст. 154 КВК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: