Справа
№1-175-2007
Вирок

Іменем України

23
жовтня 2007 року Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в складі
головуючого судді Окунь
Т.В.

при
секретарі Гончар
С. Т.

з участю
прокурора Ледовської
Г.І.

адвокатів ОСОБА_1,
ОСОБА_2.

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтава,
українця, громадянина України, неодруженого,
працюючого ПП "Явір-2000",
з неповною середньою освітою, не
судимого, проживаючого за
адресою:АДРЕСА_1,

за ч.2 ст.
186 КК України,

ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м, Кобеляки Полтавської області, українця,
громадянина України, не
одруженого, з середньою освітою, працюючого ПП "'Капран", не судимого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

за ч. 2 ст.
186 КК України,

встановив:

Неповнолітні
ОСОБА_4. та ОСОБА_5 вчинили умисний тяжкий злочин проти власності за таких
обставин:

11
березня 2006 року близько 22-30 год., підсудні, прямуючи
по АДРЕСА_3, з метою відкритого
заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3,
який рухався їм назустріч,
зупинили потерпілого під привідом підпалити цигарку. Коли потерпілий
зупинився, ОСОБА_5 ударив потерпілого в
обличчя, збивши його з ніг, а ОСОБА_4. наніс ОСОБА_3 декілька ударів
ногами по різним частинам тіла. Скориставшись тим, що потерпілий лежить, підсудні заволоділи особистим майном
потерпілого - мобільним телефоном "LG
- 1600" із сім-картою "Джине" та механічним годинником
"Рекорд", після чого з місця
події зникли, розпорядившись викраденим
за власним розсудом.

Внаслідок
злочинних дій підсудних потерпілому було завдано матеріальної шкоди на загальну
суму 385 грн.

Підсудні
свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнали повністю, і підтвердили суду, що 11 березня 2006 року близько 22-30 год. біля будинку
АДРЕСА_3 за попередньою домовленістю між собою,
з метою заволодіння чужим майном здійснили напад на потерпілого ОСОБА_3 за
обставин, викладених в обвинувальному
висновку, внаслідок чого заволоділи його
мобільним телефоном та годинником.
Мобільний телефон наступного дня намагалися продати в магазин
"Телефончик" ПП "Мишко" в м. Комсомольську, де були затримані працівниками міліції. Там
же у них були вилучені викрадені речі,
що підтверджено в матеріалах справи відповідними протоколами огляду та
вилучення (а.с. 16-19).

Постановою
слідчого від 14.03.2006 року квитанція магазину "Телефончик" про
прийняття мобільного телефону, вилучені
мобільний телефон та годинник були визнані речовими доказами та долучені до
справи.

Крім того, вина підсудних в інкримінованому злочині
об'єктивно доведена по справі показаннями потерпілого ОСОБА_3, який показав суду,
що 11 березня 2006 року,
ввечері, він повертався
додому, прямуючи по вул. Молодіжній. В зустрічному напрямку рухалися
трьох

2

молодих
людей, і коли порівнялися з ним, один з них попрохав підпалити. Його одразу
ударили в обличчя, від чого він упав
долу, і вже лежачому почали завдавати
удари ногами. З карману
брюк витягли мобільний телефон, підібрали
з асфальту ручний годинник, і з місця
пригоди зникли.

На даний
момент претензій до підсудних не має,
оскільки викрадені речі йому були повернуті на стадії досудового
слідства.

Обґрунтовуючи
висновки про доведеність вини підсудних в скоєнні інкримінованого злочину, суд,
застосовуючи положення ч.3
ст. 299 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи та вартість
викраденого ніким не оспорюються.

Умисні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4.., які
виразились у відкритому заволодінні майном потерпілого ОСОБА_3, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, органами досудового слідства
вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Виходячи
з загальних засад призначення покарання,
визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особи винних та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд
враховує, що підсудні вчинили тяжкий
злочин, і разом з тим приймає до
уваги, що тяжких наслідків від скоєного
не настало, і в якості обставини, що пом'якшує покарання, враховує щире каяття підсудних в скоєному та
вчинення злочину в неповнолітньому віці.

За
висновками ЛКК підсудні практично здорові,
працездатні, не потребують
примусового лікування від наркоманії та алкоголізму.

За
місцем проживання характеризуються позитивно,
проживають в родині з батьками. Працюють.

Враховуючи
суспільну небезпечність вчиненого діяння в сукупності з іншими обставинами
справи, приймаючи до уваги, що підсудні повністю визнали свою вину, щиро покаялися, вперше притягаються до кримінальної
відповідальності, враховуючи позицію
потерпілого по справі, суд. призначаючи
обом покарання в межах санкції ч. 2 ст.
186 КК України, вважає за можливе
звільнити підсудних від відбування покарання,
з встановленням іспитового строку,
передбаченого ст. 75 КК України з врахуванням особливостей
кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.

Звільняючи
підсудних від відбування покарання з випробуванням, суд, з
метою організації органами виконання покарань належного контролю за їх
поведінкою, покладає на обох
обов'язки, передбачені ст. 76
КК України.

Питання про
речові докази вирішене судом відповідно до
ст. 81 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4за ч.
2 ст.
186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_5за
ч. 2 ст.
186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75,
104 КК України звільнити засуджених від відбування покарання з
встановленням обом іспитового строку тривалістю на два роки.

Відповідно
до ст.
76 КК України зобов'язати засуджених не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До
вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженим залишити попередній
-підписку про невиїзд.

Речові
докази по справі - мобільний телефон "LG
- 1600", механічний годинник
Рекорд" залишити потерпілому, як
йому належні.

На вирок
суду протягом 15 діб з моменту його проголошення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Полтавської області.