У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Жука В.Г.
і Канигіної Г.В.,

за участю прокурора засудженого

Дрогобицької О.М..
ОСОБА_2

розглянула в судовому
засіданні 24 липня 2008 року в м. Києві
кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,
захисника ОСОБА_3, касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді
справи, на вирок апеляційного суду Житомирської області від 21 березня 2008
року, яким

ОСОБА_2,

що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Житомирі, раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 4 ст. 152 КК України до
позбавлення волі на 9 років;

за
ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 152 КК України до позбавлення волі на 8 років;

за п.п. 4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України до позбавлення волі на 10 років.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2. призначено 10 років позбавлення волі.

ОСОБА_1,

що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в

с. Березівка Житомирського району

Житомирської області, такого, що

не має судимості в силу ст. 89 КК
України,

засуджено:

ст. 304 КК України до позбавлення
волі на 3 роки;

за ч. 4 ст. 152 КК України до
позбавлення волі на 10 років;

за
ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 152 КК України до позбавлення волі на 8 років;

за
ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 153 КК України до позбавлення волі на 8 років;

за п.п. 4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України до позбавлення волі на 10 років 10 місяців.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1. призначено 10 років 10 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4,

що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в

м. Приозерську Республіки Казахстан,

раніше не судимого,

засуджено:

ст. 304 КК України до позбавлення
волі на 3 роки;

за ч. 4 ст. 152 КК України до
позбавлення волі на 9 років;

за
ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 152 КК України до позбавлення волі на 8 років;

за
ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 153 КК України до позбавлення волі на 8 років;

за п.п. 4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України до позбавлення волі на 11 років.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4. призначено 11
років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4. та ОСОБА_2 в солідарному порядку
на користь ОСОБА_5. 275,36 грн. матеріальної та 72500 моральної шкоди.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за вироком суду визнано винними у вчиненні
злочинів за таких обставин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 втягнули неповнолітнього ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 у злочинну діяльність та спільно з ним вчинили зґвалтування
ОСОБА_6, зі спричиненням особливо тяжких наслідків у вигляді її смерті,
закінчений замах на цей злочин, закінчений замах на задоволення статевої
пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, вчинений
групою осіб, зі спричиненням особливо тяжких наслідків, а також умисне вбивство
ОСОБА_6 з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із
зґвалтуванням та насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприродним
способом, за таких обставин.

28 липня 2005 року у лісі біля с. Березівка Житомирського
району Житомирської області, ОСОБА_1 збудив у ОСОБА_2бажання спільно з ним та
ОСОБА_4 зґвалтувати ОСОБА_6, що перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Всі
засуджені, що перебували у стані алкогольного сп'яніння, вступили у цю злочинну
змову.

Близько 22 години у цей день усі засуджені з метою
реалізації вказаного злочинного умислу, застосовуючи фізичну силу, повалили
потерпілу на землю і насильно зняли з неї одяг. ОСОБА_1 згідно з розподіленими
між ним та іншими обов'язками, з метою подолання опору ОСОБА_6, наніс їй
численні удари кулаками по обличчю та тулубу, а ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_6 ногою по
голові. Після цього ОСОБА_4 з ОСОБА_2, утримували її за руки та ноги, а ОСОБА_1
в цей час зґвалтував її.

Потім вони відтягнули потерпілу вглиб лісу, де ОСОБА_4,
скориставшись тим, що воля до опору ОСОБА_6 була подавлена попереднім фізичним
насильством, намагався згвалтувати ОСОБА_6, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цей час
знаходилися поряд і своєю присутністю чинили психічний вплив на потерпілу.
Однак згвалтувати ОСОБА_6 засуджені до кінця не змогли з причин, що не залежали
від їх волі у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не зміг здійснити статевий акт
внаслідок фізіологічних причин.

Після цього ОСОБА_2, вийшовши за межі спільної
домовленості щодо зґвалтування, з метою задоволення статевої пристрасті
неприродним способом, застосовуючи відносно ОСОБА_6 фізичне насильство, сів їй
на шию, декілька раз вдарив її долонями по обличчю та намагався задоволити свою
статеву пристрасть неприродним способом. В цей момент ОСОБА_1, з метою
подолання активного фізичного опору ОСОБА_6, вдарив потерпілу два рази кулаком
в обличчя та два рази ногою по спині. ОСОБА_4 в цей час з тою ж метою
знаходився поруч і своєю присутністю чинив психічний вплив на потерпілу з метою
подолання її волі до опору. Однак задоволити з потерпілою статеву пристрасть
неприродним способом із застосуванням фізичного насильства вони до кінця не довели з причин, що не
залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_6 чинила активний фізичний опір.

Потім ОСОБА_2 наніс потерпілій численні удари руками в
обличчя та згвалтував її, під час якого ОСОБА_1 наніс їй удари кулаками та
ногами по голові, а ОСОБА_4 знаходився поряд із ОСОБА_6 і своєю присутністю
чинив психічний вплив на потерпілу, подавляючи її волю до опору.

У процесі вказаних статевих злочинів ОСОБА_1 та ОСОБА_4
умовили неповнолітнього ОСОБА_2вчинити умисне вбивство ОСОБА_6 з особливою
жорстокістю, а також приховати сліди злочинів, втягнули його у вчинення цього
злочину.

ОСОБА_4, діючи з метою заподіяння потерпілій особливого
болю та страждань, стрибнув на живіт ОСОБА_6 та наніс їй численні удари ногами
по голові та тулубу, ОСОБА_2 завдав потерпілій численні удари ногою по голові і
тулубу, а ОСОБА_1 вдарив її ногою по тулубу, - внаслідок чого ОСОБА_6 втратила
свідомість.

Потім ОСОБА_1 діючи узгоджено, дерев'яною палицею, яку
знайшов у лісі, наніс потерпілій численні удари по тулубу, після чого передав
цю палицю Ільченку.

ОСОБА_4, скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходилася без
свідомості вводив потерпілій у статеві
органи дерев'яну палицю. У цей час ОСОБА_1, побачивши, що потерпіла прийшла до
свідомості, наніс їй численні удари кулаками в обличчя. Внаслідок вказаного
фізичного насильства ОСОБА_6 знову втратила свідомість.

Після цього ОСОБА_4, передав ОСОБА_2 складного ножа та
запропонував йому нанести цим ножем удари по тілу ОСОБА_6.

ОСОБА_2 наніс потерпілій вказаним ножем численні удари в
спину, грудну клітку, кінцівки, шию та вухо, після чого передав ніж Ільченку,
який також наніс ОСОБА_6 удари у різні частини тіла.

ОСОБА_4, скориставшись тим, що потерпіла знаходилася без
свідомості внаслідок застосованого до неї фізичного насильства, зґвалтував її.

Після цього всі засуджені, вважаючи ОСОБА_6 мертвою, а
свій злочинний умисел. спрямований на її вбивство, доведеним до кінця, з метою
приховання вчинених ними злочинів, відтягнули потерпілу в сторону і накрили
гіллям.

Внаслідок вищевказаного фізичного насильства ОСОБА_6 були
спричинені тілесні ушкодження, а саме: розрив статевих органів із послідуючим
розвитком перитоніту, що виникло від дії твердого тупого предмету та явилося
основною причиною смерті.

У ході заподіяння ОСОБА_6 вказаних тілесних ушкоджень
потерпіла відчувала особливий біль та страждання.

Смерть ОСОБА_6 настала о 22 год. 55 хв. 2 серпня 2005
року внаслідок незворотних змін у черевній порожнині, які являли собою
термінальну фазу розвитку запального процесу очеревини - перитоніту, що виник в
результаті інфікування порожнини малого тазу після розриву м'яких тканин
статевих органів, очеревини. який утворився від введення у ці органи потерпілої
дерев'яної палиці.

У касаційних скаргах:

засуджений
ОСОБА_1 порушує питання про перегляд
вироку та просить пом'якшити покарання. Посилається на неповноту та однобічність у
дослідженні обставин справи. Зазначає,
що суд не взяв до уваги його показання та показання інших засуджених як на
досудовому слідстві, так і в судовому засіданні;

засуджений
ОСОБА_2 порушує питання про скасування вироку та направлення справи на нове
розслідування. На його думку, не встановлені усі об'єктивні та суб'єктивні причини скоєння злочинів. Крім того, зазначає, що
йому призначено занадто суворе покарання і суд не врахував всі пом'якшуючі обставини;

захисник
ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_4 порушує питання про зміну вироку та
просить закрити справу в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 304, ч. 2 ст. 15
і ч. 3 ст. 153, п.п.4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК,України, оскільки він дані
злочини не вчиняв. На його думку, висновки суду ґрунтуються на протиріччях.
Вказує, що суд вийшов за межі пред'явленого обвинувачення Ільченку за ст. 304 КК України. Також просить пом'якшити Ільченку призначене покарання.

У
касаційному поданні порушується питання про скасування вироку у зв'язку з
істотним порушенням кримінально-процесуального закону та направлення справи на
новий судовий розгляд, оскільки суд в мотивувальній частині вироку навів факти
неприпустимої натуралізації при вчиненні засудженими статевих злочинів.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2, який підтримав касаційну
скаргу, прокурора, яка вважала, що вирок хоча і постановлено з порушеннями кримінально-процесуального
закону, проте. вирок слід залишити в силі, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційних подання та
скарг, колегія суддів вважає, що подання прокурора підлягає задоволенню,
а скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Суд визнав доведеною винуватість всіх засуджених у вчиненні інкримінованих
їм злочинів, і, зокрема, у зґвалтуванні, задоволенні статевої пристрасті
неприродним способом та умисному вбивстві за обтяжуючих обставин і відповідно
до цього обвинувачення кваліфікував дії кожного із засуджених.

Ці висновки суду у поданні не оспорюються.

Однак, як вбачається із змісту обвинувального висновку (т. 2, а.с. 201-213)
і вироку суду, при описанні об'єктивної сторони складів злочинів таких як
зґвалтування, задоволення статевої пристрасті неприродним способом та причини
смерті при умисному вбивстві з особливою жорстокістю, як органи досудового
слідства, так і суд допустились істотного порушення вимог
кримінально-процесуального закону, а саме були допущені факти неприпустимої
натуралізації обставин вчинених статевих злочинів, та причини смерті
потерпілої, що виключає їх публічне оголошення.

Оскільки істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону
відповідно до вимог ст.ст. 398, 370 КПК України є підставою для скасування
судового рішення, то вирок не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, а
справа в порядку ст. 230 КПК України підлягає направленню прокурору для
складання нового обвинувального висновку згідно із вимогами закону, після чого
справу необхідно направити в суд для
нового судового розгляду.

Доводи, викладені у касаційних скаргах засуджених і захисника можуть бути
перевірені при новому судовому розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення,
касаційне подання прокурора задоволити.

Вирок
апеляційного суду Житомирської області від 21 березня 2008 року щодо ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 скасувати, а справу направити прокурору в порядку ст. 230 КПК
України для складання нового обвинувального висновку.

Судді:

А.М. Скотарь
В.Г. Жук
Г.В. Канигіна