САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 206/1645/15-к
16.04.2015 року Провадження № 1-в/206/158/15
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: представника ІВЦ (133) засудженого ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
30.03.2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, яке обґрунтовано тим, що раніше Самарським районним судом м. Дніпропетровська до нього була застосована ст. 6 ЗУ України "Про амністію у 2014 році і ухвалою суду міра покарання скорочена на 1/2 частину. лочин, скоєний ним, законом віднесений до середньої тяжкості, він має заохочення тому вважає, що суд має до нього може бути застосована ст. 81 КК України.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Представник ІВЦ (133) заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на ч. 8 ст. 154 КВК України.
Розглянувши подання, особову справу засудженого ОСОБА_5 , заслухавши представника установи, засудженого та прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з наданими матеріалами, ОСОБА_5 , засуджено вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с.11-12).
Відповідно до ч. 8 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Посилання цієї норми закону повинне застосуватись до засуджених, яким відповідною ухвалою було скасоване звільнення від відбування покарання із випробуванням, наслідком чого стало їх направлення у місця позбавлення чи обмеження волі.
Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2014 року ОСОБА_5 іспитовий строк скасовано та направлено до Ігренського виправного центру Дніпропетровської області № 133 для відбування покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 року (а.с.9).
З урахуванням викладеного, вимог спеціального закону - ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що воно подане до суду раніше ніж через рік з дня винесення ухвали про скасування іспитового строку та направлення його у місця обмеження волі. Право на звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення у засудженого ОСОБА_5 виникає після 09.09.2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539 Кримінально процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити в клопотанні ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Самарським районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1