Справа № 2512/2150/2012
№ провадження 1-в/738/49/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року місто Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:
суддi ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Мена справу за поданням кримінально-виконавчої інспекції Менського району УДПтС України в Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольне Калангацького району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2011 року за ч.1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, вироком Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, -

з участю:
прокурора ОСОБА_4
представника КВІ Менського району ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
КВІ Менського району УДПтС України в Чернігівській області звернулася до суду з поданням, в якому ставить питання про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_3 .. Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; 30 листопада 2012 року засудженому роз`яснено порядок та умови відбування покарання, наслідки невиконання обов`язків покладених вироком суду та вчинення повторних злочинів та адміністративних правопорушень, відібрано від засудженого підписку та встановлено днем явки на реєстрацію третій вівторок кожного місяця. Проте засуджений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 19 березня 2013 року та 08 серпня 2013 року за ч.2 ст. 178 КУпАП, 13 листопада 2013 року - за ч.3 ст. 178 КУпАП; 24 вересня та 08 жовтня 2013 року не з`явився на реєстрацію до інспекції без поважних причин. Із засудженим неодноразово проводилися профілактичні бесіди, він попереджався про недопущення порушень.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 січня 2014 року, відмовлено в задоволенні подання КВІ Менського району про скасування засудженому іспитового строку. Проте засуджений і надалі продовжував не виконувати покладені на нього судом обов`язки та вчиняти адміністративні правопорушення, а саме 10 січня та 28 січня 2014 року без поважних причин не з`явився на реєстрацію до інспекції, 31 березня 2014 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 177 КУпАП. З 03 червня 2014 року по 03 листопада 2014 року ОСОБА_3 відбував арешт у Новгород-Сіверській УВП №31 за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2014 року. 19 грудня 2014 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП. Вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні представник кримінально-виконавчої інспекції Менського району підтримав подання, пославшись на обставини, викладені в ньому, просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив вчинення ним адміністративних правопорушень та притягнення його до адміністративної відповідальності, а також свою причетність до вчинення злочину під час іспитового строку, разом з тим, просив не скасовувати йому іспитовий строк.
Захисник засудженого ОСОБА_6 при вирішенні подання КВІ поклався на розсуд суду.
Прокурор вважає подання обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений не з`являвся до інспекції без поважних причин, вчиняє адміністративні правопорушення, й, окрім того, протягом іспитового строку вчинив злочин, про що в ЄРДР внесені відомості.
Заслухавши пояснення представника кримінально-виконавчої інспекції Менського району, засудженого ОСОБА_3 , думку прокурора, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд приходить до висновку про задоволення подання, виходячи з такого.
Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з положеннями ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням покладених на засудженого обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом, а систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Аналогічні положення містять п. п. 5.3, 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та МВС України від 19.12.2003 року №270/1560, згідно з якими якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців з покладенням відповідно до ст. 76 КК України відповідних обов`язків, а саме повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

З 22 листопада 2012 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у КВІ Менського району УДПтС України в Чернігівській області; 30 листопада 2012 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання (а.с. 7, 12).
Постановою від 30 листопада 2012 року ОСОБА_3 було встановлено день явки для реєстрації в КВІ третій вівторок кожного місяця, а у зв`язку з вчиненням засудженим адміністративних стягнень та порушенням покладених на нього судом обов`язків постановою від 20 серпня 2013 року змінено день явки до КВІ для реєстрації з третього вівторка кожного місяця на другий та четвертий вівторок кожного місяця, з даною постановою ОСОБА_3 був ознайомлений в цей же день (а.с. 14, 54).
З листків реєстрації вбачається, що засуджений ОСОБА_3 не з`являвся в установлені дні для реєстрації до КВІ, а саме 24 вересня 2013 року, 08 та 22 жовтня 2013 року, 12 листопада 2013 року, в зв`язку з чим працівниками інспекції були направлені йому виклики на 02, 10 та 30 жовтня 2013 року, та на 07 листопада 2013 року, за якими ОСОБА_3 прибув лише 10 жовтня 2013 року, надав відповідні пояснення та був попереджений про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків у подальшому (а.о.с.57, 58, 63, 64, 65, 67).
Постановою від 08 листопада 2013 року до ОСОБА_3 було застосовано привід на 15 листопада 2013 року (а.о.с.69).
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 19 березня 2013 року та 06 серпня 2013 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.178 КУпАП, а 13 листопада 2013 року - правопорушення, передбачене ч.3 ст.178 КУпАП, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності (а.о.с.29, 50, 70).
Вказані обставини були предметом дослідження під час розгляду подання КВІ Менського району УДПтС України в Чернігівській області від 14 листопада 2013 року про скасування іспитового строку ОСОБА_3 , в задоволенні якого ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2013 року було відмовлено з тих підстав, що у засудженого малися ознаки хворобливого стану внаслідок постійного вживання алкоголю, а тому вчинені ним на даному підґрунті правопорушення жодним чином не свідчили про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 січня 2014 року залишено без змін ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2013 року.
Відповідно до положень п. 5.6 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та МВС України від 19.12.2003 року №270/1560, у разі відмови суду в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням таке подання надсилається до суду повторно, якщо засуджена особа знову притягувалась до адміністративної відповідальності або і далі не виконує покладені на нею судом обов`язки.
За повідомленням КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» від 13 лютого 2015 року за № 186 ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря нарколога, проходив амбулаторне лікування у лютому 2014 року, останній раз звертався за медичною допомогою 26 лютого 2014 року.
З листка реєстрації вбачається, що засуджений ОСОБА_3 не з`являвся на реєстрацію до КВІ 14 та 28 січня 2014 року (а.о.с. 78), в зв`язку з чим інспекторами КВІ засудженому направлялися виклики на 22 та 30 січня 2014 року (а.с. 81, 92). 07 лютого 2014 року засудженого ОСОБА_3 приводом було доставлено до КВІ Менського району, із його письмових пояснень від 07 лютого 2014 року вбачається, що на реєстрацію 14 та 28 січня 2014 року не з`явився без поважних причин, а виклики на 22 та 30 січня 2014 року не отримував (а.с.97).
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтвердив, що йому було відомо про зміну днів явки на реєстрацію в КВІ, зазначив, що протягом 2014 року проживав у м. Мена, а тому мав реальну можливість з`являтися на реєстрацію два рази на місяць.
31 березня 2014 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 177 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 грн. (а.с. 116).

У зв`язку з неявкою на реєстрацію до КВІ та вчиненням адміністративного правопорушення 07 лютого та 22 квітня 2014 року до ОСОБА_3 застосовані застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених судом обов`язків та вчинення адміністративних правопорушень (а.о.с. 98, 114).
З 03 червня 2014 року по 03 листопада 2014 року ОСОБА_3 відбував покарання у виді арешту у Новгород-Сіверській УВП №31 за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2014 року, який виконувався самостійно.

Після звільнення з Новгород-Сіверської УВП №31 04 листопада 2014 року ОСОБА_3 з`явився до КВІ, де йому додатково було роз`яснено порядок та умови відбування іспитового строку.

19 грудня 2014 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.о.с. 146, 147), у зв`язку з чим 13 січня 2015 року засуджений в черговий раз був попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с.149).
Незважаючи на попередження, 28 січня 2015 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 178 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн..
Отже, як вбачається з матеріалів провадження, протягом іспитового строку ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП, тобто за появу в п`яному вигляді в громадських місцях. Такі правопорушення хоч і не є грубим порушенням громадського порядку, але їх вчинення є систематичним і, як пояснив засуджений в судовому засіданні, у лютому 2014 року проходив амбулаторне лікування від алкоголізму, яке дало певні результати, він менше вживає алкогольні напої, відбуваючи покарання у Новгород-Сіверській УВП №31 протягом п`яти місяців взагалі не вживав алкогольні напої, але вважає, що на нього погано впливають знайомі, при зустрічах з якими вживає алкоголь.
Крім того, 03 лютого 2015 року до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про що прокурором надано Витяг з кримінального провадження №0000038 . В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував свою причетність до вчинення даного злочину, показав, що злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння і при цьому усвідомлював протиправність своїх дій.
Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Відмовляючи в задоволенні подання КВІ про скасування іспитового строку, засудженому надавалася можливість пройти курс лікування від алкоголізму, усвідомити свою протиправну поведінку та зробити належні висновки. ОСОБА_3 пройшов амбулаторне лікування у лютому 2014 році, підтвердив, що лікування дало свої результати, але для закріплення цих результатів з власної ініціативи більше за медичною допомогою до лікаря нарколога не звертався, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що не є пом`якшуючою, а навпаки обтяжуючою обставиною. ОСОБА_3 не бажає працювати, в судовому засіданні підтвердив, що неодноразово направлявся Менським РЦЗ на роботу, але від запропонованої роботи відмовився.
Протягом іспитового строку ОСОБА_3 неодноразово попереджався про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених судом обов`язків та вчинення адміністративних правопорушень, з ним постійно проводилися бесіди профілактичного характеру, в ході яких йому було роз`яснено порядок та умови іспитового строку, наслідки невиконання обов`язків, покладених судом, вчинення адміністративних правопорушень та повторних злочинів, проте засуджений систематично вчиняє адміністративні правопорушення, не працює, на неодноразові попередження не реагує, в громадських місцях з`являється в нетверезому стані, схильний до вчинення нових злочинів.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Подання Менського МВ КВІ УДПтС України в Чернігівській області про про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком стосовно засудженого ОСОБА_3 -задовольнити.
Скасувати засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2012 року.
Засудженого ОСОБА_3 направити для відбування покарання, призначеного вироком Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, в порядку, встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання.
Копію ухвали направити начальнику Менського РВ УМВС України в Чернігівській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляцiйного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1