Справа № 524/3000/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Кременчуцького району ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ., відомості про судимість відсутні,
ВСТАНОВИВ :
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого п.«а» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року).
Як зазначає у клопотанні слідчий, 22 липня 1996 року, близько 16:00 години, ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 прийшли до свого знайомого ОСОБА_5 , в будинок АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 в розмові з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , запропонував вчинити розбійний напад з метою заволодіння грошима, на ОСОБА_9 , якого він знав раніше, а також з метою приховати даний злочин та полегшити його виконання, вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з корисливих мотивів.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодились з пропозицією ОСОБА_5 , вчинити розбійний напад з метою заволодіння грошима та вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і дали свою згоду на вчинення вказаних злочинів з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння грошима та вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 склали та узгодили план злочинного посягання і розподілили між собою ролі.
Згідно розробленого та узгодженого плану, ОСОБА_5 повинен був домовитись з ОСОБА_12 , який займався скупкою металобрухту, а також його знайомою ОСОБА_10 про нібито продаж останнім заготовленої партії металобрухту в с. Майбородівка, Кременчуцького району і при зустрічі з ним вчинити розбійний напад і їх умисне вбивство з корисливих мотивів, із раніше підготовленого для вбивства обріза мисливської рушниці, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , з метою заволодіння грошима ОСОБА_9 , які були призначені для оплати металобрухту.
ОСОБА_7 повинен був вчинити умисне вбивство водія вантажної автомашини ГАЗ ОСОБА_11 , з яким домовилася ОСОБА_10 для перевезення металобрухту, мисливським ножем.
ОСОБА_8 повинен був сприяти здійсненню розбійного нападу і умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знищити сліди злочину та забрати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину.
ОСОБА_5 взявши з собою спортивну сумку, де знаходився обріз мисливської рушниці та мисливські набої, завчасно підготовлені для скоєння злочинів, сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля БМВ 318 № GKY 662, яким керував ОСОБА_13 і в якому на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_10 .
ОСОБА_8 сів у свій автомобіль «Форд-Скорпіо», який знаходився на стоянці №12 розташованої поруч з будинком №3 по вул. Молодіжній, в м. Кременчуці.
Автомобілі БМВ під керуванням ОСОБА_9 , ГАЗ НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , «Форд-Скорпіо» під керуванням ОСОБА_8 поїхали в напрямку с. Майбородівка, Кременчуцького району у вказаному порядку.
Біля с. Майбородівка, Кременчуцького району, ОСОБА_5 , по раніше розробленому та узгодженому плану, за попереднім зговором з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , дістав із спортивної сумки обріз мисливської рушниці заряджений мисливським патроном з кулею і під загрозою вбивства примусив ОСОБА_9 зупинити машину.
Далі ОСОБА_5 , діючи за попереднім зговором з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по раніше розробленому та узгодженому плану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з метою вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів поєднаного з розбійним нападом, вистрелив з обріза мисливської рушниці в праву половину грудної клітки ОСОБА_9 , в результаті чого останній помер на місці вчинення злочину.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №563 від 24.07.1996 р. потерпілому ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді :
а) одиночного кульового сквозного вогнепального поранення грудної і черевної порожнини з пошкодженням м`яких тканин грудної клітки з права, 6-го ребра, тіла, 7-го грудного хребта з руйнуванням середньої і нижньої долі правої легені, аорти в грудному відділі, які виникли від дії заряду мисливської рушниці.
б) пошкодження в вигляді странгуляційної борозни на шиї, а також крововиливи в області шиї.
в) численні синці в області тіла і кінцівок.
Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала в результаті гострої крововтрати викликаної вогнепальним кульовим пораненням з пошкодженням внутрішніх органів.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи за попереднім зговором з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою вчинення розбійного нападу та умисного вбивства з корисливих мотивів другої особи ОСОБА_10 , а також з метою полегшити та приховати розбійний напад та вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_5 перезарядив обріз мисливської рушниці дробовим зарядом і вистрелив в область голови ОСОБА_10 , яка вийшла з автомобіля після вчиненого вбивства ОСОБА_15 .
Після цього, з метою доведення злочину до кінця, діючи за попереднім зговором з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_10 і почав наносити їй, обрізом мисливської рушниці, численні удари в різні частини тіла.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_10 померла на місці вчинення злочину.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 565 від 26.07.1996 року потерпілій ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді :
а) вогнепальних, дробових, сліпих поранень голови, тіла, кінцівок з пошкодженням кісток своду і основи черепу, крововилив в м`яку мозкову оболонку.
б) ран тім`яної області, перелом, рани в області 3-го пальця правої кисті.
в) синці в області правого плеча, передпліччя, а також в області правого плеча і по передній поверхні правого колінного суглоба.
Смерть потерпілої ОСОБА_10 настала в результаті вогнепального дробового поранення голови з пошкодженням кісток зводу та основи черепа і крововилив в м`яку мозкову оболонку.
Далі ОСОБА_7 , діючи за попереднім зговором з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , маючи злочинний намір направлений на розбійний напад з метою заволодіння грошима, умисного вбивства третьої особи ОСОБА_11 з корисливих мотивів, з метою приховати розбійний напад та умисне вбивство ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, витяг із-за поясу мисливський ніж, який взяв з собою для вчинення злочинів і умисно наніс вказаним ножем численні удари в область грудної клітки і живота ОСОБА_11 . Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 помер на місці злочину.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 564 від 24.07.1996 року у потерпілого ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження :
а) численних колото-різаних проникаючих пошкоджень грудної клітини і живота з пошкодженням серця, печінки.
б) пошкодження в виді численних крововиливів і синців в області обличчя, шиї, тіла, кінцівок.
Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала в результаті численних проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини і живота з пошкодженням серця, печінки, викликавши гостру крововтрату.
Під час вчинення вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_8 за попереднім зговором з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , по раніше розробленому та узгодженому плану, знаходився на місці вчинення злочинів, чим сприяв їх вчиненню.
Переконавшись, що потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мертві, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , сховали трупи потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 сховали труп ОСОБА_10 під кущі, що росли біля узбіччя дороги з правої сторони, по направленню в с. Майбородівку, Кременчуцького району.
Потім, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 занесли труп ОСОБА_11 в кукурудзу, яка росла на полі з правого боку, по направленню в с. Майбородівку, Кременчуцького району, де його залишили.
Після цього, ОСОБА_5 переклав труп ОСОБА_9 на пасажирське сидіння, а сам сів за кермо автомобіля БМВ 318 № GKY 662. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 сіли в автомобіль «Форд Скорпіо», яким керував ОСОБА_8 і поїхали в напрямку с. Писарщина, Кременчуцького району, де сховали труп ОСОБА_9 , після чого на вказаних автомобілях поїхали в Писарщину, Кременчуцького району.
В с. Писарщина Кременчуцького району, біля озера, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 діючи за попереднім зговором, по раніше розробленому та узгодженому плану, з метою довести свій злочинний умисел на заволодіння грошима до кінця, почали обшукувати машину БМВ 318 № GKY 662, яка належала потерпілому
ОСОБА_16 результаті обшуку вказаної автомашини, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 під сидінням водія, знайшли 10 000 доларів США, що належали ОСОБА_14 і заволоділи ними. В послідуючому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розпорядились ними на власний розсуд.
Слідчим СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 , 27.03.2015 в 20 годині 48 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. «а» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), а саме умисного вбивства з корисливих мотивів.
Вина ОСОБА_5 повінстю підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
протоколом огляду місця події від 24.07.1996 згідно з яким в полі поблизу с. Майбородівки, Кременчуцького району виявлено трупи ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 з ознаками насильства;
висновками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 563 від 25.07.1996 року, згідно якої смерть ОСОБА_9 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла вогнепальним кульовим пораненням з пош9кодженням внутрішніх органів;
висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 № 564 від 25.07.1996 року, згідно якої смерть ОСОБА_11 настала внаслідок множинних проникаючих колото-різаних ран грудної клітини і живота з пошкодженням серця, печінки, які викликали гостру крововтрату;
висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 565 від 25.07.1996 року, згідно якої ОСОБА_18 настала внаслідок вогнепального дробового поранення голови з пошкодженням кісток зводу та основи черепа та крововиливом під м`яку мозкову оболонку;
протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину за участю підозрюваного ОСОБА_7 ;
протоколом допиту ОСОБА_7 ;
протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;
протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину за участю ОСОБА_8 ;
протоколом допиту ОСОБА_8 ;
вироком судової колегії в кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 21.10.2005.

У діях ОСОБА_5 вбачається ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена п. «а» ст. 93 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до строк від 8 до 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією, крім того, майна у випадках передбачених пунктом «а» цієї статті.

16.12.2013 року було заведено ОРС категорії «Розшук» № 7/2003 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та оголошено в міждержавний розшук за вчинення особливо тяжкого злочину.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій, а також існують ризики, що підозрюваний може, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши прокурора і слідчого, які підтримали внесене клопотання, захисника ОСОБА_19 , підозрюваного ОСОБА_5 , які заперечували проти проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати запобіжнйи захід не повязаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопору шення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Мамедова проти Росії», вказано, що ризик знищення доказів втрачає свою значимість після їх повного зібрання.

Із матеріалів клопотання вбачається, що на даний час досудове розслідування триває, в повному обсязі не зібрані докази у кримінальному провадженні.

Тому, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі обрання інших запобіжних заходів, які не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України повинно містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту застосовувалася до ОСОБА_5 за підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. «а» ст. 93 КПК України, яка за санкцією передбачає настання кримінальної відповідальності до 15-ти років позбавлення волі, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , усвідомлюючи вірогідність призначення йому більшої міри покарання, перебуваючи на волі, може всіляко ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також всіляко перешкоджати встановленню істини, шляхом тиску на потерпілу та свідків;

Також у клопотанні зазначається виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що в провадженні необхідно отримати доступ до матеріалів кримінальної справи, додатково вивчити справу на предмет наявності доказів, які не були виділені; зробити їх копії; провести додатковий допит ОСОБА_8 ; провести одночасний допит ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ; надати доручення оперативному підрозділу щодо встановлення місця проживання потерпілих та свідків, які допитувалися під час розслідування кримінальної справи; надати правильну юридичну кваліфікацію злочинним діям ОСОБА_5 та повідомити остаточну підозру; надати доступ до матеріалів кримінального провадження потерпілим; надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захиснику; в разі надходження клопотань, прийняти по ним відповідні процесуальні рішення та провести відповідні процесуальні дії; скласти обвинувальний акт.

Слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами клопотання.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, згідно з вимогами ч. 1, 3 ст.199 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, його сімейний стан, вік та стан здоровя, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та для запобігання вказаного ризику, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання ризикам здійснення ним дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з огляду на те, що досудове слідство станом на час спливу строку тримання ОСОБА_5 під вартою не завершено, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою терміном на 30 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 199, 200, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВ КМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18 годин 00 хвилин 27 червня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1

З ухвалою ознайомленй: «____»_____________2015 року_____________ ОСОБА_5