Справа № 11-228/2007 Головуючий
Категорія - ст. 194 ч. 1 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року
колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді - Салая Г.А.

суддів - Акуленко CO.,
Григор'євої В.Ф.

за участю прокурора - Софієнка В.В.

захисника - ОСОБА_1

підсудного - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
старшого помічника прокурора Ріпкинського району на постанову Ріпкинського
районного суду Чернігівської області від 26
січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Ріпки

Чернігівської
області, українця, громадянина

України, з
середньою спеціальною освітою, не

судимого в силу
ст. 89 КК
України, не

одруженого, працюючого приватним

підприємцем, мешканця АДРЕСА_1,

у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 194
ч.1 КК України, направлено прокурору Ріпкинського району для організації
провадження додаткового розслідування.

Крім того, судом
винесено окремі ухвали, якими доведено до відома керівника Київського НДІСЕ про
встановлені по справі факти неналежного виконання службових обов'язків окремими
співробітниками Чернігівського відділення КДІСЕ та прокурора Ріпкинського
району про неналежне виконання службових обов'язків слідчим прокуратури
Ріпкинського району Доброрізом О.М. при розслідуванні даної справи.

2

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується
в тому, що він, працюючи приватним підприємцем, орендуючи об'єкти нерухомості ( договір № 309 від 21.07.2005 року оренди
об'єктів нерухомості та обладнання підсобного господарства ВАТ «Чернігівавтодеталь»),
в порушення умов п.6.6 договору оренди в період з 18 по 22 вересня 2005 року, умисно,
знаючи про те, що відповідного дозволу на реконструкцію та розпорядження
об'єктами нерухомості і обладнанням належних ВАТ «Чернігівавтодеталь» та які знаходяться
за адресою смт. Ріпки, вул. Червоноармійська, 80, він не має, вирізав та здав у металобрухт
металоконструкції загальною вагою 17
ПО кг. з об'єктів нерухомості підсобного господарства, наданих йому в
оренду, а саме: свинарника, свинарника -
відгодівника, свинарника- маточника, чим спричинив збитки ВАТ « Чернігівавтодеталь»
в сумі 47 514 грн. 61 коп.

У судовому
засіданні прокурор змінив обвинувачення підсудному ОСОБА_2 зі ст.365 ч.3 КК
України на ст.194 ч.1 КК України. Таким чином умисні дії ОСОБА_2 кваліфікував
за ст. 194 ч.1 КК
України, як знищення та пошкодження чужого майна, якими заподіяно шкоду у
великих розмірах.

Направляючи
кримінальну справу для організації проведення додаткового розслідування, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що органи досудового слідства допустили
неповноту досудового слідства, яку неможливо усунути в судовому засіданні і
справу повернув на додаткове розслідування, в ході якого повинно бути з'ясовано
обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті,
а саме: встановити, які саме металоконструкції вирізані ОСОБА_2 та яка їх
кількість, оскільки з даних протоколу огляду неможливо це з'ясувати; вирішити
питання про визначення прямої дійсної шкоди, заподіяної ВАТ « Чернігівавтодеталь»,
шляхом витребування первинної бухгалтерської документації та призначення по
справі судово - бухгалтерської
експертизи; перевірити версію про наявність цивільно - правих відносин
між ВАТ та підсудним, оскільки постанова Ріпкинського районного суду від 23 травня 2006 року про
направлення справи на додаткове розслідування виконана не в повному обсязі.

В подальшому суд
зазначив, що слідчим була призначена товарознавча експертиза, на вирішення якої
поставлено питання про визначення залишкової вартості металоконструкцій,
вирізаних ОСОБА_2, але висновок вказаної експертизи, є сумнівним, проведений
лише за матеріалами справи, без огляду експертом зазначених металоконструкцій
та об'єктів нерухомості і ґрунтується на показаннях свідків: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які є працівниками ВАТ і заінтересовані в результатах розгляду справи.
Крім того, зведена відомість складена ОСОБА_4 без участі представника органів
досудового слідства, а висновок експерта, практично не містить мотивувальної
частини, не ґрунтується на матеріалах справи, тому суд не може прийняти його,
як належний доказ по справі.

В судовому засіданні прокурором змінене обвинувачення підсудному є
неконкретним, оскільки в вину ставиться порушення п.6.6 договору оренди
об'єктів нерухомості, але не зазначено, які саме з цих умов порушено ОСОБА_2,
які

3

саме металоконструкції та якою вагою вирізані на
свинарнику, свинарнику-відгодівнику, свинарнику- маточнику. При зміні
обвинувачення підсудному органами досудового слідства не зазначено, якими саме
доказами підтверджується умисел підсудного на знищення та пошкодження майна
ВАТ.

Також суд
зазначив, що підсудний не заперечував, що він вирізав залізобетонні конструкції
всередині приміщень, наданих йому в оренду, але пояснював це тим, що мав намір
викупити орендовані ним приміщення і на той час велась підготовка відповідних
документів керівництвом ВАТ, умислу на незаконне відчуження металоконструкцій у
нього не було, металобрухт він здав на зберігання і мав намір здати його після
оформлення відповідних документів.

В апеляції
помічник прокурора Ріпкинського району просить постанову суду скасувати , а кримінальну
справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що органами
досудового слідства були виконані всі необхідні слідчі дії, також представником
цивільного позивача були надані документи первинного бухгалтерського обліку,
умисел підсудного на вчинення вказаного злочину підтверджується договором
оренди об'єктів нерухомості та обладнання підсобного господарства від 21.07.05 року, а також в
ході досудового слідства було встановлена шкода шляхом призначення
товарознавчої експертизи металоконструкцій, вирізаних ОСОБА_2 Саме відсутність
цих конструкцій і впливає на визначення та вартість всього комплексу, який
здавався в оренду ОСОБА_2, тобто і є прямою шкодою заподіяною внаслідок
злочинних дій.

Також доводи
підсудного про те, що він не мав наміру відчужувати металоконструкції,
спростовуються показаннями свідка ОСОБА_5, якими підтверджується, що
металобрухт він прийняв на зберігання, оскільки у ОСОБА_2 були відсутні
необхідні документи на нього для здачі.

Із договіру № 309 від 21.07.05 оренди об'єктів
нерухомості та обладнання підсобного господарства ВАТ
"Чернігівавтодеталь" вбачається, що ОСОБА_2 знаючи про те, що майно
знаходиться у нього в оренді і він не має права без дозволу орендаря проводити
переобладнання, знищив та пошкодив металоконструкції, які знаходились в
приміщення підсобного господарства.

Заслухавши
доповідача по справі, пояснення підсудного ОСОБА_2, який просив апеляцію
помічника прокурора залишити без задоволення, а постанову суду - без змін,
оскільки вона обгрунтована, захисника, який також просив апеляцію залишити без
задоволення, а постанову суду- без змін, посилаючись на те, що у підсудного не
було умислу на пошкодження майна, а металобрухт здав на зберігання, що
підтверджується актом прийому його на зберігання, думку прокурора, який
підтримав апеляцію з вказаних в ній підстав, просив постанову суду скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції
доводи, колегія суддів

4

вважає, що апеляція
старшого помічника прокурора підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 281 КПК України
повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Повернення справи
на додаткове розслідування із-за допущення органами досудового слідства таких
порушень КПК, без усунення яких справа не може бути призначена до судового
розгляду, передбачена ст. 246
КПК України і такого судом встановлено не було при попередньому розгляді
справи.

Відповідно до
роз'яснень, даних в п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.05 року № 2 "Про практику
застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних
справ на додаткове розслідування" повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли
неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в
судовому засіданні.

Повертаючи
справу про обвинувачення ОСОБА_2 на додаткове розслідування з питань неповноти
досудового слідства, суд не з'ясував можливості усунення зазначених обставин
під час судового розгляду. Зокрема, висновки суду про те, що ОСОБА_2
пред'явлене неконкретне обвинувачення, тобто, всупереч вимогам ст. ст. 132, 223 КПК України,
суперечать даним попереднього розгляду справи судом, де в постанові від 19 жовтня 2006 року зазначено,
що обвинувальний висновок відповідає вимогам закону, тобто, вимогам ст. 223 КПК України.

В судовому
засіданні пред'явлене підсудному ОСОБА_2 органом досудового слідства
обвинувачення за ст. 365
ч.3 КК України прокурором було змінене, умисні дії підсудного було
кваліфіковано за ст. 194
ч.1 КК України.

Як встановлено
судом, підсудний ОСОБА_2 не заперечував у судовому засіданні, що він вирізав
залізобетонні конструкції всередині приміщень, наданих йому в оренду і в
подальшому мав намір викупити орендовані ним приміщення, металобрухт він здав
на зберігання і мав намір здати його після оформлення відповідних документів.

Питання про
встановлення прямої дійсної шкода, перевірки наявності цивільно - правових
відносин, витребування документів, з'ясування питання не накладення слідчим арешту
на підсобне господарство, ці та інші зазначені у постанові суду обставини
можливо з'ясувати під час судового засідання.

Вказані недоліки не
є істотними і
не тягнуть проведення
додаткового розслідування.

5

Тобто, з
матеріалів справи вбачається, що ті недоліки досудового розслідування, які
вказав суд першої інстанції в постанові про направлення справи на додаткове
розслідування, суд мав змогу усунути шляхом більш ретельного допиту підсудного
ОСОБА_2, свідків, представника цивільного позивача, витребування документів,
давання судових доручень в порядку ст. 315-1
КПК України, викликати у судове засідання експерта для роз'яснення висновку
товарознавчої експертизи, при необхідності призначити додаткову або повторну
експертизу.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що повертаючи справу на додаткове розслідування, суд не
дотримався роз'яснень, даних в згаданій постанові, тобто без виконання
передбачених законом можливостей для усунення неповноти досудового слідства в
судовому засіданні, а тому апеляцію старшого помічника прокурора слід
задовольнити, постанову суду скасувати, справу направити на новий судовий
розгляд, під час якого зазначені протиріччя необхідно усунути і постановити
законне рішення.

Колегія суддів
вважає, що враховуючи вказані обставини, судом винесені окремі ухвали, якими
доведено до відома керівника Київського НДІСЕ про встановлені по справі факти
неналежного виконання службових обов'язків окремими співробітниками
Чернігівського відділення КДІСЕ та прокурора Ріпкинського району про неналежне
виконання службових обов'язків слідчим прокуратури Ріпкинського району
Доброрізом О.М. при розслідуванні даної справи, без достатніх підстав.

Керуючись ст.ст.
365 , 366, 379, 382 КПК
України, судова колегія ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію старшого помічника прокурора Ріпкинського району
задовольнити.

Постанову
Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2007 року про
направлення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст. 194 ч.І КК України
прокурору Ріпкинського району на додаткове розслідування -скасувати, а
справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Запобіжний захід
підсудному ОСОБА_2 залишити без змін -
підписку про невиїзд.

Скасувати окремі ухвали Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 26
січня 2007 року на
ім'я керівника Київського НДІСЕ про неналежне виконання службових обов'язків
окремими співробітниками Чернігівського відділення КДІСЕ та прокурора
Ріпкинського району про недоліки досудового слідства при розслідуванні справи
щодо ОСОБА_2

СУДДІ:

Акуленко
CO. Салай
Г.А,