Справа № 591/2585/14-к Провадження № 1-кс/591/403/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2014 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
16.04.2014 року захисник підозрюваного ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із зазначеним клопотанням, яке мотивувала тим, що 05.02.2014 року відносно її підзахисного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 20.03.2014 року обраний запобіжний захід продовжено. При цьому, вирішуючи вказане питання, слідчий суддя дійшов висновку щодо виключення можливості обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з підстав відсутності правовстановлюючих документів на квартиру, де останнім часом фактично проживає ОСОБА_4 , а також відсутності згоди власників квартири щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Отже, на її думку, слідчий суддя не прийшов до висновку щодо неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту як запобіжного заходу, що не забезпечить запобіганню існуючих ризиків. На даний час стороною захисту зібрані докази на підтвердження обставин, які дають можливість застосування домашнього арешту, які раніше не досліджувались судом. Крім того, наявна інформація щодо погіршення стану здоров`я підозрюваного, а також про зменшення ризиків, які існували на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як-то: надання ОСОБА_4 відповідних пояснень щодо переліку проведених будівельних робіт та їх обсягу; встановлення за результатами проведених експертиз суми збитків, яка зменшилась майже вдвічі; унеможливлення підозрюваним будь-якого впливу на результати експертизи, оскільки всі вони знаходяться на завершальній стадії. Враховуючи зазначене, вважала, що на даний час відпала потреба у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу, у зв`язку з чим просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 наполягали на задоволенні вказаного клопотання, вважаючи свою позицію обгрунтованою та підтвердженою відповідними доказами.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що наявні на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ризики не зменшились, обставини, які повідомлялись захисником не є новими та досліджувались судом, а тому просив на підставі ч.5 ст.201 КПК України залишити вказане клопотання без розгляду.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, суд вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ч.2 ст.200 КПК України передбачає обов`язкове зазначення у клопотанні обставин , які:
1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;
2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 05.02.2014 року підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_4 , якому оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та спроб перешкоджання кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчим суддею взято до уваги характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_4 встановлені в судовому засіданні, а саме: щодо наявності сім`ї та постійного місця проживання.
В той же час, сукупність вищезазначених обставин дала підстави слідчому судді стверджувати про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, доведеним слідчим.
Слідчий суддя в ухвалі про продовження строку тримання під вартою від 20.03.2014 року дійшов висновку, що вказані ризики продовжують існувати.
Як зазначалось вище, захисник в клопотанні посилаючись на ухвалу слідчого судді від 20.03.2014 року, вважає, що єдиною перешкодою в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, стало відсутність згоди власника житла, в якому фактично проживає підозрюваний із сім`єю та відсутність правоустановлюючих документів на це житло. За таких обставин, зібравши відповідні докази на підтвердження зазначеного, вважала, що це є тими обставинами, які дають підстави розглядати клопотання про зміну запобіжного заходу.
В той же час, слід зазначити про те, що: обставини щодо наявності сім`ї та постійного місця проживання - існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, досліджувались судом та брались до уваги під час прийняття відповідного рішення.
Будь-яких інших обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; або які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати - захисником не наведено.
Доведена до відома слідчого судді інформація про зменшення вдвічі суми заподіяних збитків, на даний час не є встановленим фактом, оскільки проведення інших експертиз триває, оголошену підозру підозрюваному не змінено.
Крім того, не зрозуміло як вказана інформація впливає на зменшення встановлених ризиків щодо спроби перешкоджання кримінальному провадженню та спроби переховування від органів досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 не відпали та ризики, передбачені пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.
Тобто, підстав для зміни запобіжного заходу немає, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 176,178,200,201,369-372 КПК України, слідчий суддя -
В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Копію ухвали отримав.
17.04.2014 року __________ ОСОБА_4