№ 207/4101/14-к
№ 1-кп/207/46/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0001318 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніш не судимого, працюючого на ПАО Спецтехоснастка, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 згідно довідки № 1972 від 16.11.2009 року є військовозобов`язаним та прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС № 998 без військової підготовки 2-НПО. Згідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 від 06.11.2009 року має військове звання солдат та основну цивільну спеціальність майстер інженерної механіки, в збройних силах не служив, призовною комісією Дніпродзержинського обєднаного міського військового комісаріату (далі - ОМВК) Дніпропетровської області визнаний придатним до військової служби. Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. 13 серпня 2014 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та проходження медичного огляду прибув військовозобов`язаний ОСОБА_6 13.08.2014 року обвинувачений ОСОБА_6 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов дослідження і медичний огляд військовозобов`язаного та згідно постанови був визнаний придатним до проходження військової служби. Однак, всупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_6 13.08.2014 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Дніпродзержинськ пр.Аношкіна, 3А) з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, від подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що повідомив письмово працівників Дніпродзержинського ОМВК.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_6 усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився.
В судовому засіданні обвинувачений не визнав себе винним, пояснив, отримав повістку за домашньою адресою і у встановлений день та час прибув до міського воєнкомату; має двох неповнолітніх дітей і на той час дружина знаходилась на стаціонарному лікуванні у лікарні, інших близьких родичів немає, тому дітей ні з ким було залишити; у воєнкоматі з ним не розмовляли, швидко провели медогляд, головний воєнком не захотів із ним спілкуватись, його відвели до кімнати, де він написав письмову заяву у дозвільній формі і вказав, що не хоче брати участь у військових діях на Сході країни, дружина хворіє і ні на кого залишити двох дітей, крім того, зазначив, що не має військової спеціальності, не служив у армії, так як не був призваний через відстрочку, а потім вже за віком; ніколи не тримав зброї у руках, не приймав присяги, про те, що необхідні документи щодо хвороби дружини йому не сказали; не відчуває себе винним, так як вважає, що мав поважні причини сімейного характеру, просить його виправдати.

Однак, не дивлячись на невизнання своєї провини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:
· показами свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що працює на посаді військового комісара м. Дніпродзержинська, обвинувачений у загальному порядку був викликаний повісткою як військовозобов`язаний згідно Закону України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію; 13.08.2014 року прибув до військового комісаріату, пройшов обстеження військово-лікарською комісією, був визнаний придатним до військової служби, з ним була проведена бесіда і роз`яснені наслідки відмови від проходження служби, однак в подальшому він відмовився від проходження служби, написавши відповідну заяву; свідок зазначив, що заяву обвинуваченому ніхто не допомогав складати, такі заяви пишуть у дозвільній формі, працівники військомату не уповноважені диктувати ці заяви за певним змістом, тому ОСОБА_8 вказав ті обставини, котрі вважав за потрібне; у разі якщо б він повідомив, що дружина у лікарні на стаціонарному лікуванні і неповнолітніх дітей немає на кого залишити, надав відповідні документи, можливо питання його мобілізації було б відтерміновано на час існування цих обставин, однак ОСОБА_8 зазначив, що відмовляється від проходження служби взагалі, тому відповідні документи було направлено до прокуратури;
· письмовою заявою обвинуваченого ОСОБА_6 на адресу воєнного комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якої вбачається, що обвинувачений 13.08.2014 року письмово відмовився від призову за мобілізацією (л.с.8);
· довідкою військово-лікарської комісії, згідно якої ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби, карткою дослідження та медогляду (л.с. 9, 14);
· обліковою карткою військовозобов`язаного ОСОБА_6 (л.с.11);
· довідкою № 1972 від 16.11.2009 року, згідно якої ОСОБА_6 є військовозобов`язаним та прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС № 998 без військової підготовки НОМЕР_2 (л.с.13).
Таким чином обставин, котрі вказували б на правові підстави на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації , у справі не встановлено.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в умисних діях, які виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ст. 336 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який раніш не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, заявив, що вину не визнає, але згідно його показів у суді не оспорював фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, не погоджується лише з їх оцінкою органом досудового слідства, як пом`якшуючу вину обставину суд враховує наявність двох неповнолітніх дітей -2002 р.н. та 2003 р.н. - на утриманні, той факт, що дійсно станом на 13.08.2014 року дружина обвинуваченого ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні до 21.08.2014 року, тому вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .