Справа №1-865/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30"
жовтня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Рибаковій Т.В.

з участю прокурора - Голуба А.Ю.

з участю захисників - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, громадянина України, українця,
освіта базова середня, учня 11
класу спеціалізованої школи №296 Дарницького району м. Києва, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 15,
186 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, громадянина України, українця,
освіта середня, не
одруженого, який працює
продавцем-консультантом НВП ТОВ «Алгоритм»,
який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 15, 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2007
року приблизно о 14 годині 20 хвилин неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
знаходячись біля будинку №57 по вул.
Г.Дніпра в м. Києві, разом із своїм другом неповнолітнім ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, побачили раніше не
знайомого гр. ОСОБА_5, який сидів на
огорожі біля свого будинку.

При виді
гр-на ОСОБА_5 у ОСОБА_2, виник злочинний
намір на відкрите викрадення чужого майна,
що належить гр. ОСОБА_5 і з цією метою ОСОБА_2 вступив у злочинну змову
з ОСОБА_1.

Реалізуючи
свій злочинний намір, направлений на
відкрите викрадення чужого майна, що
належить гр. ОСОБА_5 та
бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна неповнолітній ОСОБА_2 за
попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_1 підійшли до ОСОБА_5 та один із
неповнолітніх умисно наніс потерпілому один удар в область затилка від якого
той впав на землю, тим самим
застосувавши до потерпілого насильство,
що не є небезпечним для життя та здоров'я.

В той
час коли потерпілий ОСОБА_5 лежав на землі,
то неповнолітній ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний намір на відкрите
викрадення чужого майна заволодів мобільним телефон потерпілого марки «Нокіа
623 Оі» вартістю 1 тисяча 700 гривень, в
телефоні знаходилась карточка
стартового пакету мобільного оператора НОМЕР_1 вартістю 50 гривень, на якій на рахунку знаходилось 70
гривень, а неповнолітній ОСОБА_1
продовжуючи свій злочинний умисел направленний на відкрите викрадення чужого
майна зняв з гр. ОСОБА_5 золотий ланцюжок з хрестиком вартістю 4 тис. 200 гривень,
а всього відкрито викрали майна,
з застосуванням фізичного насильства,
що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, що належить потерпілому ОСОБА_5 на загальну
суму 6020 гривень, спричинивши йому
матеріальну шкоду.

Однак, неповнолітній ОСОБА_2 та неповнолітній
ОСОБА_1, свій злочинний умисел направлений
на отримання можливості з корисливого мотиву розпорядитися майном потерпілого
ОСОБА_5 докінця не довели по причинам,
що не залежали від їхньої волі,
оскільки безпосередньо після вчинення злочину були затримані
працівниками міліції. Свідки ОСОБА_5 та

2

ОСОБА_8 з
моменту вчинення ними відкритого викрадення чужого майна до моменту їх
затримання з полю зору не втрачали.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 15, 186 ч.2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини вчиненого ним
злочину. Вказує на те, що ініціатором
вчинення злочину був він. Пояснити вчинене не може. Запевняє суд про
недопущення подібного, просить
призначити покарання, не пов»язане з
позбавленням волі.

Законний
представник підсудного ОСОБА_1 - ОСОБА_9
охарактеризувала сина виключно з позитивної сторони. Вказує на те, що син виховувався у повній сім»ї, під час навчання в школі нарікань на
поведінку сина з боку учителів не було. Після закінчення школи працює
неофіційно. Пояснити вчинок сина не може,
просить обрати йому покарання, не
пов»язане з позбавленням волі.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 15, 186 ч.2 ЮС України визнав
повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини вчиненого ним
злочину. Вказує на те, що ініціатором
вчинення злочину був ОСОБА_1, на його
пропозицію про пограбування потерпілого погодився. В даний час працює в
підприємстві НВП «Алгоритм». Запевняє суд про недопущення подібного, просить призначити покарання, не пов»язане з позбавленням волі.

Законний
представник підсудного ОСОБА_2 - ОСОБА_10 охарактеризував сина з виключно
позитивної сторони. Вказує на те, що син
виховується в повній сім»ї. Після закінчення школи влаштувався на роботу, де і працює по теперішній час. Пояснити вчинок сина не може. Просить
призначити йому покарання, не пов»язане
з позбавленням волі.

Враховуючи
те, що підсудні та інші учасники процесу
не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміє зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності їх позиції,
заслухавши думку учасників процесу,
та роз'яснивши їм положення ст.
299 КПК України, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів по справі,
відносно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Таким
чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані
докази, суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(кожного) у судовому засіданні доведена повністю.

Дії
ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за
ст. 15, 186 ч.2 КК України тому що він вчинив умисні
дії, які виразилися у замаху, тобто у діях безпосередньо спрямованих на
вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, вчиненого за попередньою
змовою групою осіб, однак до кінця не
доведений по причинам, що не залежали
від його волі.

Дії
ОСОБА_2 повинні бути кваліфіковані за
ст. 15, 186 ч.2 КК України тому що він вчинив умисні
дії, які виразилися у замаху, тобто у діях безпосередньо спрямованих на
вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, вчиненого за попередньою
змовою групою осіб, однак до кінця не
доведений по причинам, що не залежали
від його волі.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, у
відповідності зі ст. 65 та ст. 103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, умови життя
неповнолітнього, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості
неповнолітнього.

Крім
того судом також враховуються відношення підсудного до вчиненого, позитивна характеристика підсудного з місця
навчання, а також те, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Пом'якшуючими
обставинами, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих
обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На
підставі викладеного, суд вважає за
необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, але вважає,
що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від
суспільства, та вважає за доцільне
призначити ОСОБА_1 покарання, з
застосуванням ст. 75 та
ст. 104 КК України.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_2, у
відповідності зі ст. 65 та ст. 103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, умови життя неповнолітнього, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості
неповнолітнього.

3

Крім
того судом також враховуються відношення підсудного до вчиненого, позитивна характеристика підсудного з місця
роботи, а також те, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Пом'якшуючими
обставинами, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих
обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На
підставі викладеного, суд вважає за
необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, але вважає,
що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від
суспільства, та вважає за доцільне
призначити ОСОБА_1 покарання, з
застосуванням ст. 75 та
ст. 104 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 15, 186 ч.2 КК України і призначити йому
покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На
підставі ст. ст.
75, 104 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1
(один) рік, зобов'язавши його
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, а також періодично з'являтись для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 15, 186 ч.2 КК України і призначити йому
покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На
підставі ст. ст.
75, 104 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1
(один) рік, зобов'язавши його повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з'являтись для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по
справі (а.с. 21) - залишити за
належністю у ОСОБА_5

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1 у вигляді застави до набуття вироком чинності - залишити
без змін, після набуття вироком
чинності, заставу в розмірі 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_9.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_2 у вигляді застави до набуття вироком чинності - залишити
без змін, після набуття вироком
чинності, заставу в розмірі 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_2.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.