Справа № 667/1211/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року м. Херсон

Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , старшого слідчого прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши скаргу останньої, яка діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_7 23.12.2013 року, якою закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2013 року, у зв`язку з відсутністю в діях оперуповноваженого Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 та інших працівників Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Захисником в обґрунтування скарги зазначено, що доводи, які покладені слідчим ОСОБА_7 в основу постанови про закриття справи є необ`єктивними, надуманими і взагалі такими, що не можуть слугувати підставами для закриття провадження з підстав відсутності в діях ОСОБА_8 складу злочину. Слідчим винесено постанову, котра не відповідає вимогам ст. 284 КПК України, оскільки доводи заявника щодо вчинення відносно нього злочину не спростовані. Викладені у постанові деякі оціночні судження відносно відповідних ухвал суду про попереднє скасування аналогічних постанов про закриття кримінального провадження є недопустимими, оскільки судові рішення, які набули чинності, є обов`язковими для виконання. Постанови і ухвали судів про скасування незаконних постанов про закриття кримінального провадження не виконувалися, а фактично оспорювалися шляхом винесення нових постанов про закриття кримінального провадження. При допиті ОСОБА_6 слідчим ОСОБА_7 , зафіксовано, що при проведенні слідчо-оперативних заходів щодо ОСОБА_6 03.09.09р. ОСОБА_8 та невстановленою особою, окрім зазначених осіб при застосуванні фізичного насильства в кабінеті ніхто інший присутнім не був. При своєму допиті одночасно з ОСОБА_6 Конєв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , також не заперечували ту обставину, що ані захисник, ані інша особа, що мусить захищати права неповнолітнього , в кабінеті ОСОБА_8 присутніми не були. ОСОБА_6 зазначав, що ОСОБА_11 лише заходив до кабінету, тобто був присутнім в кабінеті короткий проміжок часу і пішов. Цю обставину сам ОСОБА_11 не заперечував. Таким чином, посилання на покази ОСОБА_11 не є підставою для закриття справи та твердження про відсутність у діях ОСОБА_12 складу злочину. Слідчий ОСОБА_7 провів допит в якості свідка колишнього слідчого (нині адвоката) ОСОБА_13 .. При цьому ОСОБА_13 , не змогла пояснити чому ОСОБА_6 в протоколі допиту, складеному нею, у присутності адвоката відмовився від записаних нею у протоколі показів, вказавши, що вони не відповідають дійсності та є вигаданими. Посилаючись на покази допитаної в якості свідка слідчого ОСОБА_14 , слідчий ОСОБА_7 в постанові про закриття справи зазначає що ОСОБА_14 показала, що про те, що їй нічого не відомо про застосування недозволених методів слідства, і під час розслідування кримінальної справи ОСОБА_6 скарги почав писати тоді, коли йому було змінено міру запобіжного заходу і по справі в його інтересах вступила адвокат ОСОБА_5 .. Проте, слідчий ОСОБА_7 не з`ясував у слідчого ОСОБА_14 ту обставину, що вона сама була слідчим, у якого в провадженні перебувала кримінальна справа /провадження №0000091/ по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а тому зацікавлена в закритті провадження по скарзі ОСОБА_6 . У випадку встановлення винуватості ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_14 чекає відповідальність за безпідставне притягнення до кримінальної відповідальності і утримання під вартою ОСОБА_6 Кішкіна ОСОБА_17 Базиченка ОСОБА_18 . Крім того, слідчий ОСОБА_7 , поклавши в основу постанови про закриття справи зазначені покази ОСОБА_14 , не надав їм об`єктивну оцінку, оскільки вони спростовуються постановою від 23.10.2009р. самої ж ОСОБА_14 про виділення матеріалів для проведення службової перевірки по недозволеним засобам ведення слідства відносно ОСОБА_6 , підставою для цього в постанові у ОСОБА_14 зазначено не заява ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , а дані, виявлені при проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_6 .

Посилання ОСОБА_7 на допит в якості свідків о/у ОСОБА_19 та соціального педагога ОСОБА_20 , які пояснили, що ОСОБА_6 нічого не розповідав про застосування недозволених засобів ведення слідства, не можуть бути покладені в основу постанови про закриття справи, оскільки:

- ОСОБА_6 ніколи не давав покази, що ОСОБА_19 був присутнім в кабінеті у ОСОБА_8 при застосуванні до нього насильства, а ОСОБА_8 не давав покази , що ОСОБА_19 був присутнім в його кабінеті при роботі з ОСОБА_6 ; - ОСОБА_20 взагалі не записана в журналі обліку осіб, що входили до Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 3.09.2009р., що убачається з копії журналу обліку відвідувачів / т.2 а.с. 24,25/. Тому її покази не можуть вважатися допустимим доказом. Крім того, з показів ОСОБА_20 убачається, що « її було запрошено бути присутньою при допиті неповнолітнього ОСОБА_6 ;коли вона зайшла до кабінету , то в ньому сиділи працівники міліції, а потім завели ОСОБА_6 » Як убачається з матеріалів кримінального провадження щодо Кішкіна, Базиченка, Поліщука така слідча дія як допит ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_20 взагалі не проводився. В матеріалах справи є лише пояснення , записані Наканечним, і ніби-то відібрані ним від неповнолітнього ОСОБА_6 без участі захисника, підписані ОСОБА_20 . Крім того, як убачається з свідчень ОСОБА_20 , вона не спілкувалася (і не могла спілкуватися) з ОСОБА_6 без присутності співробітників міліції. Тому її свідчення взагалі не можуть використовуватися як доказ відсутності складу злочину в діях ОСОБА_8 стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 .

Посилання в постанові на покази ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 Дваненка ОСОБА_25 , ОСОБА_26 Горідова ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 не є підставами для закриття справи, оскільки:

- ОСОБА_30 введений до складу слідчої групи тільки через рік з початку досудового розслідування;

- ОСОБА_26 прийняв справу до провадженні в 2013році. Іншим, як убачається з показів, або нічого не відомо, або при роботі ОСОБА_8 з ОСОБА_6 вони не були присутні або вони не пам`ятають подій за давністю.

- Крім того, відповідно до ст. 97 ч.7 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимими доказами показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому , прокурору, або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

В постанові міститься посилання на покази в якості свідка лікаря терапевта ОСОБА_31 , який пояснив , що при огляді 3.09.2009р. патології з боку внутрішніх органів виявлено не було, видимих тілесних ушкоджень на тілі не виявлено, а скарг на дії працівників міліції ОСОБА_6 не заявляв. Проте, до лікарні ОСОБА_6 доставили саме співробітники міліції, а лікар не є особою, яка приймає скарги на їхні дії. Що стосується опіків між пальцями, то візуально вони не є видимими ушкодженнями. Крім того і опіки і садна відразу після їх нанесення, з врахуванням їхньої локалізації, не є явно помітними, тому цей лікар , міг їх не помітити.

Покази свідка ОСОБА_32 , яка 14.09.2009р. оглядала Поліщука з приводу шлункової хвороби і є лікарем гематологічного відділення, про те, що ОСОБА_6 не скаржився на співробітників міліції також не можуть бути прийняті до уваги, як обгрунтування закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_32 є профільним лікарем і займалася лікуванням захворювання, з приводу якого був на стаціонарному лікуванні ОСОБА_6 . Тілесні ушкодження між пальцями є непомітними, не викликають болю (тим більше через 11 днів після нанесення) і лікування не потребують.

Покази свідка ОСОБА_33 , начальника Цюрупинського ІТТ про те, що ОСОБА_6 , знаходячись в ІТТ не звертався за медичною допомогою, не є підставою для закриття провадження, оскільки виявлені у ОСОБА_6 при проведенні судово-медичного огляду ушкодження (опіки або садна) не потребують виклику карети швидкої допомоги, а загоюються самостійно.

Оцінка слідчим ОСОБА_7 показів ОСОБА_6 в якості підозрюваного 3.09.2009р., а також при відтворенні обстановки і обставин події 10.09.2009р. є цілком неправомірною, оскільки такі покази давалися по іншій кримінальній справі, яка не знаходиться в провадження слідчого ОСОБА_7 . Д оцінку їх добровільності, а також допустимості нададуть судові інстанції.

Доводи постанови про відсутність з боку ОСОБА_6 свідчень щодо застосування недозволених методів слідства з боку працівників міліції є неправдивими, оскільки ОСОБА_6 про це казав і на досудовому слідстві, і при проведенні судової психолого-психіатичної експертизи, і при допиті в якості обвинуваченого, а також постійно звертався зі скаргами до органів прокуратури, що підтверджується відповідними листами-відповідями прокуратури.

Слідчим проігноровано допит лікаря невролога ОСОБА_34 , яка 6.10.09р. консультувала ОСОБА_6 , про що є запис у амбулаторній картці. ОСОБА_6 звертався до неї саме з приводу свого неврологічного стану після перебування в міліції і розповідав, що до нього застосовувалося фізичне насильство. Лікарем було виставлено діагноз - астеноневротичний синдром, реакція на стрес. Рекомендовано консультація психіатра, психолога, медикаментозне лікування. Проте у постанові ОСОБА_7 зазначає, що при огляді лікарем неврологом ОСОБА_35 06.10.2009 р. « ОСОБА_36 на біль в руках не скаржився». Даних про те, що «біль в руках» взагалі існував або міг існувати за наявності виявлених експертним шляхом тілесних ушкоджень слідчим не надано.

Психолог ОСОБА_37 , до якої ОСОБА_6 звертався за рекомендацією лікаря для реабілітації ,слідчим була допитана після скасування постанови про закриття справи. Проте, слідчим абсолютно безсоромно перекручені факти відносно неї як фахівця . Так, ОСОБА_37 має вищу педагогічну освіту, диплом психолога державного зразка, а також диплом за рівнем магістра та здобула кваліфікацію викладача університетів та інших вищих навчальних закладів. Сертифікати, на які посилається слідчий у постанові не є «дозвільними документами». Крім того, їх зміст у постанові є перекрученим та фальсифікованим.

Посилання у постанові на те, що тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 міг отримати після його звільнення з-під варти, тобто з 11.09 2009 р. по момент його огляду судово-медічним експертом не витримують ніякої критики, оскільки експертом встановлено, що ці ушкодження могли утворитися в період від 10 днів до 2 місяців до огляду. Оскільки судово-медичний експерт ОСОБА_38 оглядав Поліщука 18.09.2009р., а звільнений ОСОБА_6 був в кінці дня 11.09.2009р., то тілесні ушкодження виникнути після його звільнення аж ніяк не могли.

Оцінка висновку поліграфолога, викладена у постанові, як неналежного доказу, є цілком безпідставною, оскільки фахівець-поліграфолог ОСОБА_39 в якості свідка не допитувався, і відповідно ніякі відомості від нього слідчим не одержувалися. Крім того, відповідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Згідно ст.87-89 КПК України передбачені підстави для визнання доказів недопустимими. Відповідно до ст. 89 КПК України питання допустимості доказів вирішує суд. Тому слідчий, відкинувши отриманий у законний спосіб на підставі ст.20 ЗУ « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 56 КПК України доказ, порушив права сторони кримінального провадження та ст.7ч.1 п.п. 1,2,3,15 КПК України. Відповідно до ст.242,243 КПК України захистом було заявлено клопотання про проведення судово- психологічної експертизи для з`ясування низки важливих для справи питань, зокрема психологічної достовірності показів ОСОБА_6 , проте слідчим в цьому було відмовлено, оскільки він без своєчасного повідомлення потерпілого ОСОБА_6 та його представника закрив кримінальне провадження, а повідомлення про його початок від 14.12.2013р.направив поштою, коли вже виносив постанову про його закриття. Також, адвокатом зазначено, що постанову про закриття кримінального провадження, винесену слідчим прокуратури Комсомольського р-ну м. Херсона ОСОБА_7 23.12.2013р нею фактично отримано 10.02.2014р., в наслідок чого встановлений на оскарження строк нею не пропущено, а скарга подана вчасно.

На підставі вищезазначеного захисник вважала, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконної, необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 зазначила, що після скасування постанови про відмову закриття кримінального провадження не були виконанні усі вказівки, що зазначені слідчим суддею в Ухвалі від 26.11.2013 року та інших Ухвал, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження, в наслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Також, зазначила, що закриття кримінального провадження є незаконним, оскільки слідчим не виконані вимоги процесуального закону щодо встановлення всіх обставин, які мають суттєве значення для справи, не з`ясовано усіх обставин на які зазначено саме у заяві ОСОБА_36 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Старший слідчий прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснив, що ним було у повному обсягу виконанні вказівки зазначені в ухвалах про скасування постанов про закриття кримінального провадження, в зв`язку з чим оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена законно і просив у задоволені скарги відмовити.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що слідчим усі вказівки зазначені в ухвалах судів, щодо недоліків досудового розслідування усунуті у повному обсягу, постанова є законною і просила у задоволені скарги відмовити .

Заслухавши осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши додані до скарги матеріали, та надані матеріали кримінального провадження №0000001, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3, 4,5 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

3. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

4. Рішення прокурора про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не є перешкодою для продовження досудового розслідування щодо відповідного кримінального правопорушення.

5. Копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику.

З матеріалів кримінального провадження за № 0000001, вбачається, що при оскаржені попередньої постанови про закриття кримінального провадження від 26 вересня 2013 року винесену старшим слідчим прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_7 , слідчим суддею Комсомольського районного суду м. Херсона скаргу було задоволено, а постанову скасовано. При цьому, Ухвала слідчого судді від 26.11.2013 року викладена шляхом чіткого зазначення (вказівок), на встановлені, при безпосередньому розгляді скарги чисельні недоліки, протиріччя, сумніви, тощо…, з зазначенням необхідності здійснення слідчим дій, на досудовому розслідуванні, направлених на усунення таких.

Натомість відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000001, слідчим після прийняття справи до свого провадження (14.12.2013 року) здійснено лише допит свідка ОСОБА_41 від 20.12.2013 року. Інших процесуальних дій проведено не було. При цьому, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника про те, що за наслідками такої дії (допитом), слідчим жодним чином не усунуто вказані в Ухвалі слідчого судді від 26.11.2013 року протиріччя, сумніви, тощо...

Слідчий суддя вважає обґрунтованими посиланнями скаржника на те, що фактично досудовим слідством не в повному обсягу виконанні вказівки викладені в Ухвалі слідчого судді від 26.11.2013 року, які в свою чергу є обов`язковими для досудового провадження, не усунуто усіх протиріч, не в достатній мірі перевірено доводи заявника, тощо…, що в свою чергу зумовлює визнання оскаржуваної постанови, як передчасно винесеної і визначає необхідність її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_7 від 23.12.2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2013 року, у зв`язку з відсутністю в діях оперуповноваженого Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 та інших працівників Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1