Справа № 191/4564/14-к
Провадження № 1-кп/191/44/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001706 від 04 вересня 2014 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майське, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, маючого двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 2007 року народження та ОСОБА_5 2013 року народження; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

раніше судимого:

1)
року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки;
2)
року Синельниківським міськрайонним судом за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1, ст. 71 КК України було приєднано не відбутий строк 3 місяці, до відбуття покарання 3 роки 3 місяці, був звільнений 01.02.2012 умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 27 днів;
-21.07.2014 року Синельниківським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

із участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим 21.07.2014 року Синельниківським міськрайонним судом, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став за знов скоїв умисний злочин.

Повторно, 31.08.2014 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_3 , знаходився на території будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де сумісно з господарем домоволодіння вживав алкогольні напої. Під час сумісного розпивання спиртних напоїв, за проханням ОСОБА_8 . ОСОБА_9 пішов до приміщення будинку, щоб взяти продукти харчування, де побачив як ОСОБА_8 бере грошові кошти на полиці в кімнаті будинку за вищевказаною адресою та виходить з ними на двір. Знаходячись в приміщенні будинку в ОСОБА_9 виник намір на таємне викрадення грошей, що належать ОСОБА_8 . ОСОБА_9 скориставшись можливістю, що він залишився непомітним для оточуючих, реалізуючи свої злочинні наміри на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів на свою користь, на полиці, в кімнаті будинку, викрав грошові кошти в розмірі 700 гривень, що належать ОСОБА_8 , завдавши матеріального збитку потерпілому, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні визнав повністю, суду пояснив, що перебуваючи у потерпілого за адресою: будинок АДРЕСА_2 з 26.08.2014 року по 31.08.2014 року, під час вживання алкогольних напоїв, бачив де потерпілий, у кімнаті зберігав кошти, тому 31.08.2014 року приблизно о 12.00 годині, перебуваючи в будинку потерпілого взяв грошові кошти, приблизно 700 гривень, номіналом по 100 грн., які потім витратив у магазині на спиртні напої, цукерки та цигарки, разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. З магазину до потерпілого не повернувся так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. У скоєні крадіжки щиро кається, просить суворо не карати. Збитки відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_8 не був допитаний під час судового слідства у зв`язку зі смертю. Однак в матеріалах справи міститься заява в якій ОСОБА_8 просив суворо не карати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що вона разом з обвинуваченим з 26.08.2014 по 31.08.2014 року перебували у потерпілого за адресою АДРЕСА_2 , де відпочивали та вживали алкогольні напої. Потім вона, обвинувачений та ОСОБА_10 пішли до магазину, де купили спиртні напої, але до потерпілого не повернулись, а перебували вже у ОСОБА_10 .

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, але на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчинених правопорушеннях розкаюється, відшкодував збитки, має двох малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимого ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування збитків та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання є рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обговорюючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_3 , суд приймає до уваги дані, характеризуючи особу обвинуваченого, обставини вчинення тому суд вважає, що до нього можливо обрати міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, тому що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період не відбутої частини покарання, призначеного за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.07.2014 року.

Керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.07.2014 року у вигляді 10 днів позбавлення волі і до відбуття засудженому ОСОБА_3 остаточно призначити 4 (чотири) роки 10 днів позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 15.09.2014 року з моменту фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити колишню тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1