Справа № 11-575/11 Головуючий у І інстанції Балаба О.А.
Категорія - ст. 286 ч.2 КК України Доповідач Григорєва В. Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Баглая І.П., Трейтяк О.П.

з участю прокурора - Герасименка Т.М.

потерпілої - ОСОБА_2

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2011 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець смт. Короп, Чернігівської області, вул. Робітнича, 29, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має двох малолітніх дітей, приватний підприємець, раніше не судимий;

- засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Цивільний позов прокурора Коропського району на суму 349 грн. 47 коп. задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 349 грн. 47 коп. на користь Фінансового управління Коропської районної державної адміністрації.

Цивільний позов прокурора Коропського району на суму 908 грн. 76 коп. задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 908 грн. 76 коп. на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» Управління охорони здоровя Чернігівської облдержадміністрації.

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 20820 грн. 66 коп. та 70 000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави в розмірі 2 883 грн. 24 коп.

Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Як встановив суд, 18 грудня 2009 року, близько 23 години. 00 хв. водій ОСОБА_5 в порушення вимог п. 2.9. ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Братів Шевченків с. Риботин, Коропського району, Чернігівської області у напрямку смт. Короп, Чернігівської області. В порушення вимог п. 12.3 ПДР України, водій ОСОБА_5, керуючи вказаним автомобілем, своєчасно не вжив заходів по зменшенню швидкості руху чи зупинки керованого транспортного засобу і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6, який у свою чергу, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, переходив проїзну частину дороги зліва, праворуч по відношенню до руху автомобіля.

Внаслідок пригоди, потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньо - черепної травми, крововиливів в мякі тканини голови в правій скроневій лобній та тімяних ділянках, субдуральну гематому над правою лобно-скроневою частками з субарахноїдальними крововиливами під нею, субарахноідальні крововиливи на базальній поверхні лівої та правої скроневої ділянках головного мозку та забоєм речовини головного мозку в цій ділянці, відкритого перелому правої великої та малогомілкової кістки, синців нижніх кінцівок, що згідно висновку експерта № 1418 від 27.02.2010 року в своєму комплексі відносились до категорії тяжких тілесних ушкоджень і стали причиною смерті.

Дії водія автомобіля ВАЗ 211040 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5, не відповідали вимогам п.п. 2.9 та 12.3 ПДР України і перебували в причинно-наслідковому звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_4 подав апеляцію в інтересах засудженого ОСОБА_5М,. в якій просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати його підзахисного та визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказує, що велика кількість матеріалів справи, на яких суд зробив висновок про винність ОСОБА_5, була сфальсифікована, а суд при винесенні вироку, окрім порушення норм кримінально-процесуального закону, грубо порушив вимоги, встановлені ст. 62 Конституції України. Обґрунтовує свої вимоги недостовірністю даних, зазначених в протоколах огляду місця і схеми дорожньо-транспортної події, невідповідністю підписів понятих, висновку судової автотехнічної експертизи № 247 від 19.07.2011 року. Також судом жодним чином не досліджувалось питання причинного звязку порушення потерпілим пунктів 1.5, 4.1, 4.4, 4.8 та 4.14 ПДР та виниклої дорожньо-транспортної пригоди

. В запереченнях прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілої ОСОБА_2, представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3 ставиться питання про залишення апеляції захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 М М. без задоволення, а вирок суду без зміни, оскільки він обгрунтований.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляції захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 і просили вирок суду залишити без зміни з указаних у запереченнях підстав, думку прокурора, який просив апеляцію захисника залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, оскільки він обгрунтований, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені у апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених в судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку..

Зі змісту показань засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він, як на досудовому слідстві, так і у судовому засіданні суду першої інстанції, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, не визнав себе винним, та зазначив, що 18 грудня 2009 року , о 23 годині 30 хв., на власному автомобілі НОМЕР_3 разом з ОСОБА_7 їхали в селі Риботин по вул. Братів Шевченків в сторону смт. Короп. Не доїжджаючи до перехрестя метрів за 150-200, з лівої сторони другорядної проїзної частини дороги з вул. Леніна на перехрестя рухався пішохід, як в подальшому стало відомо ОСОБА_6 Було увікнено дальнє світло фар. Пішохід ОСОБА_6 вийшов на перехрестя та почав рухатись на відстані від узбіччя 1 метр в сторону смт. Короп. Він рухався зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. Після того, як пішохід вийшов на перехрестя і почав рухатись в сторону смт. Короп, він посигналив йому, оскільки хода останнього була не рівна і виникли сумніви, що чоловік перебуває у стані алкогольного спяніння. В той час, коли посигналив і пішохід зупинився, відстань до передньої частини автомобіля складала близько 40-50 метрів. Орієнтовно метрів за 10 до автомобіля пішохід почав швидко перебігати проїзну частину дороги зліва направо, при цьому руки у нього були розкинуті у боки. Він почав гальмувати та не памятає, коли застосував екстрене гальмування і відбулося зіткнення з пішоходом. Після зіткнення автомобіль зупинився і він його заглушив. Крім того, засуджений пояснив, що не памятає моменту зіткнення, оскільки втратив свідомість. Коли прийшов у свідомість, вже перебував на вулиці і ОСОБА_7 хлопав його по обличчю. Потерпілий знаходився на узбіччі з правої сторони по напрямку руху автомобіля.. ОСОБА_7 повідомив, що зателефонував до швидкої медичної допомоги. Десь через 10-15 хвилин підїхав автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_8 Потім приїхала швидка медична допомога та забрали потерпілого до лікарні. До приїзду швидкої медичної допомоги і працівників міліції дорожня обстановка не змінювалась, автомобіль залишався на тому ж місці. Потім приїхали працівники міліції, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 ОСОБА_10 відразу поїхав за понятими. До його приїзду ОСОБА_9 зупинив автомобіль, який рухався в сторону с. Риботин та чоловік і жінка були понятими. До їх зупинки працівники міліції почали проводити вимірювання і він їм допомагав, ОСОБА_7 участі не приймав. Коли було складено ОСОБА_11 протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схему до нього, він підписав їх, а також поняті і інші учасники огляду місця ДТП. Від нього заяв та зауважень не надходило. Згодом чистовий варіант схеми підписував в лютому 2010 року, коли ОСОБА_11 приходив до нього на роботу і надавав на підпис схему, заяв та зауважень не було. Після огляду місця ДТП, 19.12.2009 року, близько 1 год. 30 хв., ночі у нього в Коропській центральній районній лікарні було відібрано кров. 18.12.2009 року він спиртних напоїв не вживав, тільки 17.12.2009 року вживав безалкогольне пиво. В тому, що не зміг уникнути дорожньо-транспортної пригоди кається. Заявлені цивільні позови не визнає.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового слідства ОСОБА_5 неодноразово змінював показання. Він зазначав, що підписував протокол і схему чорнові варіанти на місці дорожньо-транспортної пригоди, чистові варіанти протоколу і схеми підписав тільки у лютому 2010 року, потім зазначив, що не підписував протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на місці пригоди взагалі, а схему підписав тільки у лютому 2010 року. Через деякий час показав, що з наявними в матеріалах справи протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього знайомився і підписував їх, але тільки коли ОСОБА_11 приносив на роботу. Заяв та зауважень щодо розбіжностей немав. В подальшому пояснив, що в протоколі огляду місця ДТП підпис не його, в на схемі його.

Показання засудженого ОСОБА_5 про те, що на момент зіткнення з пішоходом він втратив свідомість та не пам'ятає, коли застосував екстрене гальмування, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_7, який підтвердив, що ОСОБА_5 свідомості не втрачав.

Тому, колегія суддів вважає, що суд вірно дав критичну оцінку показанням ОСОБА_5., який змінюючи та даючи різні показання, намагався уникнути відповідальності за вчинене.

Доводи захисника ОСОБА_4 про те, що під час судового слідства ОСОБА_5, поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначили, що ОСОБА_11, десь через місяць після ДТП, звернувся з проханням підписати протокол огляду, з огляду на те, що там нібито не вистачає їхніх підписів, безпідставні, оскільки вони не відповідають дійсності.

Так, показаннями свідка ОСОБА_12 підтверджується, що після огляду місця події ОСОБА_11 надав на ознайомлення протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схему до нього, заяв, зауважень не мав та підписав і інші також підписали. Потім через кілька днів ОСОБА_11 зателефонував і сказав, що не вистачає його підписів, треба підїхати, коли вони зустрілись, він доставив декілька підписів. Заяв та зауважень, щодо розбіжностей немав.

Як вбачається з протоколу судового засідання, ОСОБА_12 в судовому засіданні було надано на огляд протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (т.1а.с. 6) та схеми до нього (т.1а.с. 10), ознайомившись, останній підтвердив, що дані, внесені до схеми, відповідають фактичним обставинам справи.

Показаннями свідка ОСОБА_13 підтверджуються показання свідка ОСОБА_12, які аналогічні за змістом. Також при огляді протоколу місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6) та схеми до нього (а.с. 10) свідок ОСОБА_13 підтвердив, що дані внесені до схеми протоколу огляду місця ДТП відповідають фактичним обставинам справи, розбіжностей немає.

Із показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що в присутності двох понятих склав протокол огляду місця події та схему до нього, до протоколу були занесені всі елементи проїзної частини, а також вся слідова та речова інформація даної ДТП. Також були зафіксовані речі потерпілого, які були розкидані по проїзній частині. По закінченню складання протоколу та схеми в них розписалися учасники події та поняті, чим засвідчили відповідність записів у схемі та протоколі. Оскільки вперше оформляв дорожньо-транспортну пригоду, тому було складено чорновий варіант, потім звертався до понятих і засудженого, щоб доставили підписи, пояснити точно, чи в протоколі огляду місця пригоди чи на схемі не може, бо не пам'ятає. Заяв та зауважень щодо розбіжностей не було. Наявні в матеріалах справи протокол огляду місця події та схема до нього відповідають фактичним обставинам справи.

Також винність ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину підтверджується наступними доказами у справі.

Рапортом оперативного чергового Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області, з якого вбачається, що 18.12.2009 року о 23 год. 30 хв. від чергової медсестри Коропської ЦРЛ надійшло повідомлення про те, що в с. Риботин водій автомобіля ВАЗ 212140 д.н.з. СВ 45-89 ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода (т.1 а.с. 5).

Протоколом огляду місця ДТП, схемою та таблицею, де відображено фактичні обставини пригоди, що мала місце !8.12.2009 року (т.1 а.с. 6-17). Протоколом огляду і перевірки технічногого стану транспорту ( т.1 а.с.18- 21).

Висновком судово-медичної експертизи № 1418 від 28.01.2010 року, яким підтверджується, що ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми, крововиливів в мякі тканини голови в правій скроневій лобній та тімяній ділянках, субдуральної гематоми над правою лобно-скроневою частками (описано клінічно) з субарахноїдальними крововиливами під нею, субарахноїдальні крововиливи на базальній поверхні лівої та правої скроневої ділянках головного мозку, та забоєм речовини головного мозку в цій ділянці, відкритий перелом правої великої та малогомілкової кістки, синці нижніх кінцівок. Наведений комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути незадовго до настання смерті 18.12.2009 року в результаті ДТП, та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть настала внаслідок набряка-набухання речовини головного мозку, який є ускладненням субдуральної гематоми та забою речовини головного мозку з субарахноїдальними крововиливами, які в свою чергу виникли на тлі закритої внутрішньо-черепної травми. Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, даних історії хвороби, смерть могла настати 26.12.2009 року. В момент первинного контакту потерпілий знаходився в вертикальному або наближеному до нього положенні, та повернутий правою боковою поверхнею до виступаючих частин автомобіля та був в динаміці (т.1а.с.118 123).

Висновком судово-медичної (криміналістичної) експертизи № 041-МК від 02.03.2010 року про ДТП речових доказів: куртки, брюк, брюк спортивних, сорочки, пари чобіт, які належали ОСОБА_6, згідно якої на дослідженому одязі та взутті відмічаються пошкодження у вигляді дрібних поверхневих подряпин та розрізів шкіри на зовнішній поверхні правого рукава куртки в верхній частині, ділянок потертостей тканини брюк на зовнішній поверхні правої штанини в середній третині. Пошкодження у вигляді дрібних поверхневих подряпин та розрізів шкіри на зовнішній поверхні правого рукава куртки в верхній частині могли виникнути від дії осколків розбитого скла. При дослідження в інфрачервоних променях на дослідженому одязі ділянок темного кольору, схожих на відбитки протекторів шин транспортних засобів не відмічається. При дослідженні в ультрафіолетових променях на дослідженому одязі та взутті ділянок видимої люмінесценції не відмічається. Слідів ковзання на підошвах взуття не відмічається. Слідів, схожих на накладення лакофарбового покриття транспортних засобів на дослідженому одязі не відмічається. На момент первинного контакту з транспортним засобом потерпілий міг знаходитись в вертикальному або близькому до нього положенні правим боком (т.1а.с.135-137).

Висновком судової авто-технічної експертизи № 61 від 18.02.2010 року, якою підтверджується, що на момент експертного дослідження гальмівна система автомобіля ВАЗ-211040 знаходилася у працездатному стані, і могла виконувати свої функції по зміні темпу руху автомобіля і несправності, які б передували дорожньо-транспортній пригоді, не виявлено. На момент огляду рульове керування даного автомобіля знаходилося у працездатному стані і могло виконувати свої функції по зміні напрямку руху, несправності, які б передували ДТП, не виявлено. Прилади зовнішнього освітлення автомобіля ВАЗ 211040 знаходилися у частково відмовному стані, але могли виконувати свої функції по освітленню. Технічні несправності, що спричинили часткову відмову системи, полягають у механічних пошкодженнях правої блок-фари, а саме у руйнуванні оптичного елементу - скла фари. (т.1а.с.148-154).

Висновком комплексної судової медико-автотехнічної експертизи № 78 від 12.04.2010 року, якою підтверджується, що при зовнішньому дослідженні автомобіля ВАЗ 211040 д.н.з. НОМЕР_2 виявлені зовнішні механічні пошкодження. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого, характер та локалізацію механічних пошкоджень автомобіля, дані медико-криміналістичного дослідження правої великогомілкової кістки, одягу та взуття потерпілого, то в момент первинного контакту потерпілий знаходився у вертикальному, чи близькому до нього положенні та був повернутий правим боком до транспортного засобу таким чином, що первинний контакт відбувся центральною частиною та правим краєм переднього бампера з зовнішньою поверхнею правої гомілки з наступним закиданням тіла на капот та ударом головою об переднє вітрове скло з наступним падінням потерпілого на дорожнє покриття (т.1а.с.161-170).

Висновком додаткової судової автотехнічної експертизи № 293 від 07.09.2010 року підтверджується, що водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_5, повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 ПДР України. ОСОБА_5 в умовах місця події, рухаючись зі швидкістю 14,8 - 17,9 км/год., 10,3 - 14,6 км/год, у всіх варіантах мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода з моменту виникнення небезпеки для свого руху за умови своєчасного застосування екстреного гальмування. Тому дії водія автомобіля не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України. Дії водія автомобіля ОСОБА_5 перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1а.с.190-195).

Виходячи із сукупності досліджених у судовому засіданні доказів та обєктивності їх оцінки у вироку, колегія суддів дійшла однозначного висновку, що фактичні обставини справи вчиненого засудженим ОСОБА_5 діяння у справі встановлені правильно та судом вірно кваліфіковані його дії за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 смерть. Вина засудженого повністю доведена доказами у справі.

Разом з тим, суд у обвинувачення засудженому ставить порушення вимог п. 2.9. ПДР України, що водій ОСОБА_5М керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Проте, у мотивувальній частині вироку з обвинувачення, визнаного судом доведеним, необхідно виключити посилання суду на п.2.9 Правил дорожнього руху України, оскільки суд дійшов до обгрунтованого висновку, що факт порушення вимог п. 2.9. ПДР України не знайшов підтвердження у ході судового слідства. Тому вирок суду підлягає зміні у порядку ст.365 КПК України.

Судом при призначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що помякшують покарання: має на утриманні двох неповнолітніх дітей, здійснює догляд за батьками похилого віку, добровільне часткове відшкодування. шкоди потерпілій, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також він працював, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно частково відшкодував. шкоду потерпілій, відношення засудженого до вчиненого злочину, у судових дебатах та останньому слові розкаявся, що не зміг уникнути дорожньо-транспортної пригоди, думку потерпілої, яка щодо призначення покарання ОСОБА_5, послалась на необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі. За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_5 є відповідним до тяжкості вчиненого злочину та особи засудженого та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, увесь комплекс наявних в справі доказів беззаперечно свідчить про скоєння засудженим ОСОБА_5 злочину, за який він був визнаний винним судом. А тому, доводи викладені в апеляції захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5, позбавлені підстав.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку суду та постановлення нового вироку, яким виправдати засудженого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, немає.

Цивільні позови, заявлені по даній справі, розвязані правильно, з урахуванням наданих позивачами доказів в підтвердження своїх позовних вимог, характеру та обсягу страждань, яких зазнали позивачі, а також з урахуванням майнового стану засудженого та реальної можливості відшкодувати шкоду.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, що б потягло за собою безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

У порядку ст. 365 КПК України вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2011 року щодо ОСОБА_5 змінити: у мотивувальній частині вироку з обвинувачення, визнаного судом доведеним, виключити посилання на п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В решті цей вирок суду залишити без зміни..

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_1