Справа № 635/1629/15-к
Провадження 1-кп/635/415/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений за: вироком Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Харківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2006 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 162, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11 червня 2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 28 днів; вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

судом встановлено, що ОСОБА_4 06 грудня 2014 року приблизно о 20:00 годині проник до прибудови гаражу № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , де таємно викрав будівельні ліса, вартістю 150,00 гривень; металеву арматуру у кількості 10 штук вартістю 5,40 гривень за одну, на загальну суму 54,00 гривень; металеве відро, вартістю 19,92 гривень, металевий кут у кількості 2 штук вартістю 41,45 гривень за один, на загальну суму 82,90 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, викрадене майно обернув на свою користь та розпорядився ним на власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 306,82 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, в середині грудня 2014 року приблизно о 20:00 годині проник до сараю АДРЕСА_4 , де таємно викрав двигун з пральної машинки «Рига», вартістю 100,00 гривень, оцинковану каструлю, об`ємом 40 літрів, вартістю 70,00 гривень, ручний велосипедний насос, вартістю 35,00 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, викрадене майно обернув на свою користь та розпорядився ним на власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 205,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дав пояснення, так як це зазначено у вироку, тому суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не вбачає.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, не працює, раніше засуджений за вчинення злочинів проти власності та повторно, в період іспитового строку вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, із застосуванням правил, що передбачені ч.1 ст. 70 КК України та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки за вказаних обставин, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Витрати пов`язані із проведенням судової-товарознавчої експертизи № 812 від 26 січня 2015 року в розмірі 196,80 гривень та № 813 від 26 січня 2015 року в розмірі 196,80 гривень, що підтверджені інформацією Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільні позови по справі відсутні. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного цим вироком покарання невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи у сумі 393 (триста дев`яносто три) гривні 60 копійок.

Речові докази:

металеві будівельні ліса та металеву арматуру, які належать ОСОБА_5 та зберігаються у нього на підставі зберігальної розписки повернути власнику ОСОБА_5 .

ручний велосипедний насос, який належить ОСОБА_6 та зберігається у неї на підставі розписки повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1