Справа № 303/5020/14-к
1-кп/303/43/15
Номер рядка стат. звіту-20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000715 від 17.03.2014 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, востаннє вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2002 року за ст.ст. 296 ч. 3, 187 ч. 2, 187 ч. 4 КК України до десяти років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 17 березня 2014 року о 14 годині 53 хвилини, зайшовши у магазин побутової хімії та косметики «Сано», що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 і розташований по АДРЕСА_2 , де в цей час працювала продавець ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав з коробки, яка знаходилася за прилавком магазину, грошові кошти в сумі 577 гривень, отримані за продаж товару, після чого вибіг з магазину і втік у невідомому напрямку.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_8 на суму 577 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав, заперечив щодо своєї причетності до вчинення злочину, відмовився давати суду показання.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що йому позвонила ОСОБА_9 та пояснила, що в магазин зайшов чоловік, попросив показати йому порошок, коли вона до нього підійшла той показав їй ніж та почав вимагати гроші, після того як він забрав гроші та вийшов з магазину Трикур одразу натиснула кнопку. Приїхала міліція, зафіксувала, що магазин пограбували. Освітлення в магазині хороше і вона його добре запам`ятала.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 17 березня 2014 року в магазин зайшов чоловік, став посеред магазину, хвилину по тому запитала чи потрібна йому допомога, на що він попросив підійти. Після того як вона підійшла до нього, він сказав: «Давай гроші». Вона хотіла відійти, але побачила в руках у чоловіка ніж. Тоді чоловік повторив: «Давай гроші, тільки не чіпай кнопку». Тоді вона дістала коробку, де зберігалася виручка, поставила на стіл, відкрила, і з якої обвинувачений вийняв гроші, і вибіг, після чого вона натиснула кнопку виклику міліції. Впевнена, що це був саме обвинувачений, вона добре його запам`ятала. Впізнання проводилося у приміщенні міліції спочатку за фотографіями, потім бачила обвинуваченого через скло, а потім проводилося впізнання з участю ще двох осіб.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що того дня працювала ОСОБА_11 , вона позвонила, плакала і сказала, що нас пограбували і та їй порекомендувала натиснути кнопку, але на той момент вона її вже натиснула та позвонила в міліцію. Коли прийшла в магазин, то міліція вже була там, питали чи запам`ятала чоловіка, та сказала, що він був не високого зросту, десь як вона, в шапці. Підійшла до нього, хотіла розповісти про товар, а той витягнув ніж та почав вимагати гроші.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що є рідною сестрою обвинуваченого, від нього чула, що він був на заробітках. Останній раз бачила його 4 лютого минулого року на похоронах, потім його відправили в м. Київ автобусом з Хуста.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_13 показала, що обвинувачений є її дядьком. Востаннє бачила його минулого року на похоронах бабусі. Спілкувалася з ним по телефону, точно не пам`ятає коли, приблизно в двадцятих числах березня минулого року. Наступного дня після цього, коли йому знову телефонувала, на дзвінок відповів інший чоловік, який не представився, однак сказав, що працював з дядьком та сказав, що дядько залишив у нього свій мобільний телефон, не знає де її дядько, але в нього також зник ноутбук.
Крім показань потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_13 , вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також і іншими доказами, які досліджені у судовому засіданні.
Так, як вбачається з відеозапису, який міститься на DVD+R 16 x диску, який було відтворено в судовому засіданні, 17.03.2014 року о 14 годині 53 хвилини 21 секунда по тротуару зі сторони перехрестя вулиць Валенберга - К.Беляєва особа чоловічої статі проходячи біля магазину «Сано», зупинилася біля вхідних дверей і о 14 год. 53 хвилини 26 секунд заходить всередину магазину. О 14 годині 54 хвилин і 26 секунд особа вибігає з магазину, перебігає на ліву сторону вулиці і біжить в сторону набережної. Вказаним підтверджується показання потерпілої, даних нею в судовому засіданні, щодо часу, місця вчинення злочину.
Разом з тим, проаналізувавши ряд письмових доказів, наданих прокурором в судовому засіданні, та надаючи їм оцінку з точки зору допустимості, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути враховані при ухваленні вироку, оскільки є недопустимими.
Зокрема, відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності.
Прокурором, як доказ вини обвинувачених, надано протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.04.2014 року, відповідно до якого впізнання проводилось з потерпілою ОСОБА_4 (т.1 а.с.179-185), однак як показала в судовому засіданні сама потерпіла ОСОБА_4 перед проведенням впізнання вона впізнала обвинуваченого по фотознімку, а також бачила обвинученого, що є порушенням ст. 228 ч. 1 КПК України. Крім того, для впізнання потерпілій обвинувачений був пред`явлений тільки з двома іншими особами, що також є порушенням ст. 228 ч. 2 КПК України.
Не можуть бути прийнятими до уваги при ухваленні судового рішення і ряд висновків експерта, а саме:
- висновок експерта № 224 від 11.05.2014 року (т.1 а.с.131-136), згідно якого один слід пальця руки на відрізку прозорої липкої стрічки № 5, який наклеєний на таблиці № 1, виявлений та вилучений під час огляду місця події відкритого викрадення грошових коштів із магазину «SANO», що мало місце 17 березня 2014 року о 15 годині 20 хвилин в м. Мукачево, вул. Валенберга, 3 залишений не ОСОБА_4 , а іншою особою;
- висновок експерта № 351 від 11.07.2014 року (т.1 а.с. 140-144), згідно якого слід пальця руки на відрізку прозорої липкої стрічки № 5 , який наклеєний та вилучений під час огляду місця події відкритого викрадення грошових коштів із магазину «SANO», що мало місце 17 березня 2014 року о 15 годині 20 хвилин в м. Мукачево, вул. Валенберга, 3, залишений не ОСОБА_6 , а іншою особою;
- висновок експерта № 168 від 04.04.2014 року (т.1 а.с. 147-152), згідно якого на поверхні наданої на дослідження коробки, вилученої під час огляду приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , 17.03.2014 року, слідів пальців рук не виявлено;
- висновок експерта № 169 від 31.03.2014 року (т.1 а.с. 153-162), згідно якого слід пальця руки, який відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки № 5 «таблиця № 1», виявлений та вилучений при ОМП від 17.03.2014 року, для ідентифікації придатний, а сліди папілярних узорів під № 1 та № 2 , які відкопійовані на відрізку прозорої липкої стрічки № 1 «таблиця №1», сліди папілярних узорів під № 1 та № 2, які відкопійовані на відрізку прозорої липкої стрічки №2 «таблиця №1 », сліди папілярних узорів під № 1 та № 2 , які відкопійовані на відрізку прозорої липкої стрічки № 3 «таблиця № 1», слід папілярного узору руки, який відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки № 4 «таблиця № 1», сліди папілярних узорів під № 1 та № 2 , які відкопійовані на відрізку прозорої липкої стрічки № 6, «таблиця № 2», слід папілярного узору руки, який відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки № 7 «таблиця № 2», сліди папілярних узорів під № 1 та № 2, які відкопійовані на відрізку прозорої липкої стрічки № 8 «таблиця № 2», для ідентифікації не придатні.
З аналізу даних документів вбачається, що вони не містять інформації, яка б підтверджувала існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а тому, відповідно до ст. 85 КПК України не можуть вважатися належними доказами у справі.
Таким чином, незважаючи на визнання судом ряду доказів, здобутих органом досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні, неналежними та недостовірними, суд приходить до висновку, що це не є перешкодою для постановлення у справі законного і обґрунтованого вироку, оскільки наявність інших доказів, а саме показань потерпілої ОСОБА_4 , яка чітко вказала, що саме обвинувачений, погрожуючи застосуванням насильства, заволодів грошовими коштами (підстав для обмови обвинуваченого потерпілою не встановлено), є достатніми для доведення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Крім того, суд критично оцінює заперечення обвинуваченого та його захисту щодо непричетності до скоєння злочину так як той перебував на заробітках у м. Києві, оскільки його алібі нічим не підтверджено, а з показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що обвинувачений залишив свій мобільний телефон у свого співробітника.
Також відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Дана стаття також передбачає, що під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, а суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод і лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Прокурором під час судового розгляду було змінено обвинувачення ОСОБА_6 з ст. 187 ч. 2 КК України на ст. 186 ч. 2 КК України. Потерпілим відповідно до ст. 338 ч. 3 КПК України було роз`яснено судом їх право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, однак останні не виявили бажання підтримувати обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 2 КК України.
Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Згідно із вимогою Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 раніше судимий, востаннє 29.04.2002 року Мукачівським міськрайонним судом за ст.ст. 296 ч. 3, 187 ч. 2, 187 ч. 4 КК України, на підставі ст. 71 КК України до позбавлення волі терміном десять років, постановою Устиміського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2009 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на два роки сім місяців 25 днів.
За місцем проживання ОСОБА_6 протягом останніх трьох років не проживає, проте протягом 2013 року до виконкому сільської ради надходило декілька запитів стосовно вищезгаданого громадянина з різних відділів УМВС.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, який характеризуються негативно, раніше судимий, свою вину у вчиненні злочину не визнав, не розкаявся та приходить до висновку, що необхідне і достатнє покарання для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.
З урахуванням всіх викладених обставин справи суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 є можливим тільки з ізоляцією його від суспільства.
Для призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 70 КК України відсутні підстави, оскільки сторонами кримінального провадження, зокрема прокурором, не надано суду копії вироку про засудження ОСОБА_6 за інший злочин.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 24.06.2014 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який слід залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений. Арешт на майно обвинуваченої не накладався.
Речові докази - металеву коробку з-під чаю «Ліптон», яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , слід залишити їй, СD R 52х диск, DVD + R 16x, слід залишити в матерілах справи.
Процесуальні витрати за проведення експертиз № 169 від 31.03.2014 року, №168 від 04.04.2014 року, №224 від 11.05.2014 року, № 351 від 11.07.2014 року по 196 гривень 56 копійок за кожну, всього 786 гривень 24 копійки, однак дані витрати не підлягають стягненню із ОСОБА_6 , оскільки на вказані експертизи суд не посилається як на докази у справі.
Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання 24 червня 2014 року.
Речові докази - металеву коробку з-під чаю «Ліптон», яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , залишити їй, СD R 52х диск, DVD + R 16x, залишити в матерілах справи.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча ОСОБА_1