Справа№1-115/08
міськрайонний суд Волинської області
головуванням судді
секретарі МИРОНЮК
представника цивільного відповідача ОСОБА_4
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Ковелі кримінальну справу про обвинувачення :
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України , українця, з
середньою освітою, одруженого, працюючого у ТзОВ «Аміла» смт.Турійськ
машиністом автокрану , не судимого, -
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України , суд-
Підсудний ОСОБА_5 09 листопада 2007 року, біля 19
години, перебуваючи у трудових відносинах з ТзОВ «Аміла» керував належним
товариству автомобілем марки «ЗІЛ-133» ГЯ, типу вантажний автокран, державний
НОМЕР_1, та рухаючись в темну пору доби
по автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, на регульованому перехресті вулиць
Варшавської та ОСОБА_6ської в м.Ковелі, виконуючи при зеленому сигналі
світлофора маневр повороту ліворуч, проявивши неуважність, не прослідкував за
безпекою дорожнього руху, завчасно не виявив на проїзній частині дороги
автомобіль швидкої допомоги марки «Рено-Мастер»,НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6,
який рухався прямо в зустрічному напрямку, при цьому не надав переваги в русі
автомобілю швидкої допомоги, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних
транспортних засобів, під час якого пасажири автомобіля марки «Рено-Мастер»
ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забою шийного
відділу хребта з больовим симптомом, забою правого плечового суглобу, забою
попереко-крижової ділянки справа, забою і саден лобної ділянки, які в
подальшому перебігу ускладнились віддаленими наслідками у вигляді
посттравматичної церебралгії, арахноїдиту з вираженим синдромом лікворної
ліпертензії ( кризи 4 - 5 разів ) та астано-невротичним синдромом, помірно вираженими
статико-координаторними порушеннями, стійкою цервікалгією з вестибюлярним
синдромом. По вищезазначеним наслідкам
вона визнана інвалідом П групи зі стійкою втратою працездатності в межах
80 %. За такими наслідками тілесні
ушкодження відносяться до категорії тяжких ;
ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного розриву лівого
ключично акроміального зчленування з вивихом акроміального кінця ключиці,
закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забою грудної
клітки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за
ознакою тривалого розладу здоров'я;
ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми
зі струсом головного мозку, забою, саден, підшкірної гематоми лобно-тім'яних ділянок,
які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
ОСОБА_5 допустив порушення вимог Правил Дорожнього руху
- п.2.3б, згідно
якого водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно
реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у
- п.10.1 ПДР, згідно якого перед будь-якою
зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п.16.6 ПДР, згідно якого повертаючи ліворуч
або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового
транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що
рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч,
і саме вказані порушення Правил дорожнього руху
перебувають у прямому причинному зв'язку з травмуванням потерпілих.
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5
свою вину в інкриміновано злочині визнав частково та показав, що він працює
водієм автокрана в ТзОВ «Аміла», яке знаходиться в смт.Турійськ по
вул.Привокзальній, 26, керуючи автокраном марки «ЗІЛ-133» державний НОМЕР_1, 09
листопада 2007 року біля 19 години повертаючись в смт.Турійськ, їхав з села
Зелена Ковельського району, де виконував роботи по погрузці лісодеревини,
рухався автодорогою Київ-Ковель-Ягодин в напрямку перехресть вулиць Варшавської
та ОСОБА_6ської в м.Ковелі, де мав повертати на смт.Турійськ. В той вечір шов
невеличкий дощ, дорожнє покриття було мокрим. Вказане перехрестя врегульоване
світлофором, і коли під'їхав, то йому було червоне світло, тому він зупинив
автомобіль, та включив покажчика лівого повороту, оскільки мав здійснювати
маневр повороту ліворуч. Йому назустріч також на світлофорі стояв легковий
автомобіль, і коли загорілося зелене світло, то даний автомобіль, включивши
показчик лівого повороту, розпочав рух та почав здійснювати поворот на вулицю
ОСОБА_6ську. Він також в цей момент розпочав рух і ще трохи призупинився, даючи
можливість безпечно повернути тому автомобілю. Позаду автомобіля марки «ВАЗ»,
коли він розпочав здійснювати маневр повороту ліворуч, ніяких автомобілів, які
б рухалися назустріч, він не бачив. Це давало йому право безпечно здійснювати
маневр повороту, що він і зробив. Коли майже закінчив поворот ліворуч, то
миттєво побачив щось біле, і відбулося зіткнення з автомобілем швидкої допомоги
білого кольору. Де взявся автомобіль швидкої допомоги, він сказати не може,
коли розпочинав маневр повороту, то ніяких зустрічних автомобілів не бачив.
Визнає вину частково, оскільки згідний з тим, що відповідно до правил
дорожнього руху він був зобов'язаний дати дорогу зустрічному автомобілю, але в
даній ситуації звідки взявся автомобіль швидкої допомоги - він не бачив.
Заявлені цивільні позови не визнає.
Вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину
дослідженими в ході судового слідства доказами.
ОСОБА_2 показав, що він працює лікарем-анестезіологом в Волинській обласній
клінічній лікарні. 09 листопада 2007 року він разом з лікарями ОСОБА_3, ОСОБА_7
та ОСОБА_1 були направлені в службове відрядження в Любомльську районну
лікарню. Близько 18 години поверталися додому в м.Луцьк автомобілем швидкої
допомоги марки «Рено». Їхали по автодорозі Ягодин-Ковель-Київ в напрямку
м.Ковеля. На вулиці стемніло і йшов невеличкий дощ. Він знаходився на
передньому пасажирському сидінні біля водія, праворуч від нього сидів ОСОБА_3,
а ОСОБА_1 і ОСОБА_7 сиділи в салоні автомобіля позаду водія. В'їхавши в
м.Ковель, та під'їхавши до перехрестя, автомобіль призупинився, а потім
розпочав рух на зелене світло. Проїжджаючи вказане перехрестя, він відчув
сильний удар і автомобіль зупинився. Виявилося, що відбулося зіткнення з
автомобілем типу «кран». Самого моменту дорожньо-транспортної пригоди він не
бачив, оскільки за дорожнім рухом не слідкував. під час удару він відчув сильну
біль в області лівого плечового суглобу. Проходив курс стаціонарного лікування
в ортопедичному відділенні Волинської обласної клінічної лікарні.
якості потерпілої ОСОБА_1 суду також показала, що працює анестезістом у
Волинській обласній клінічній лікарні. 09 листопада 2007 року автомобілем
швидкої допомоги марки «Рено» була направлена в службове відрядження в
Любомльську районну лікарню. За кермом автомобіля знаходився водій на ім'я
ОСОБА_6. Близько 18 години, повертаючись до м.Луцька по автодорозі
Ягодин-Ковель-Київ при в'їзді в м.Ковель зненацька відчула сильний удар і
втратила свідомість. До свідомості прийшла в кареті швидкої допомоги Ковельської
ЦРЛ. Основне лікування проходила в нейрохірургічному відділенні Волинської
обласної клінічної лікарні, потім проходила курс амбулаторного лікування, а
потім знов лікування стаціонарне. Самого моменту ДТП не бачила, оскільки сиділа
в салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні позаду водія, і за рухом
автомобіля не слідкувала.
якості потерпілого ОСОБА_3 дав суду аналогічні покази. Одночасно показав, що
від удару тимчасово втратив свідомість, оскільки сильно вдарився головою, першу
допомогу отримав в приймальному відділенні Ковельської ЦРЛ, курс стаціонарного
лікування проходив в Волинській обласній клінічній лікарні.
суду показав, що він працює водієм швидкої допомоги Волинської обласної
клінічної лікарні. 09.11.2007 року
автомобілем марки «Рено-Мастер», НОМЕР_2, повіз в службове відрядження в
м.Любомль групу лікарів Волинської обласної клінічної лікарні. Біля 18 години,
коли на вулиці вже стемніло і йшов невеличкий дощ, поверталися додому в м.Луцьк
по автодорозі Ягодин-Ковель-Київ в напрямку м.Ковель. При в'їзді в м.Ковель
його обігнав білий легковий автомобіль. Коли він під'їхав до центрального
перехрестя, то змушений був пригальмувати, оскільки попереду стояв той легковий
автомобіль, який мав повертати ліворуч і в якого був включений покажчик лівого
повороту, а його автомобіль мав рухатись прямо. Коли загорілося зелене світло,
то автомобіль розпочав маневр повороту ліворуч, а попереду він побачив на
зустрічній смузі вантажний автокран,
який чекав на перехресті своєї черги
проїхати і мав повертати ліворуч, пересікаючи його смугу руху. В крана був
включений лівий покажчик повороту. Кран мав його пропустити, а тому він почав
безперешкодно рух прямо. В цей момент кран рухався помалу вперед, тому він
зрозумів, що кран його пропускає і продовжив рух прямо. Коли наблизився до
крана, то той зненацька розпочав маневр повороту ліворуч і виїхав на зустрічну
смугу, де відбулось зіткнення. Зіткнення відбулося передньою лівою фарою з
передньою частиною крана. Об'їхати кран він не мав можливості, оскільки той
розпочав маневр повороту в безпосередній близькості. В наслідок ДТП він ніяких
тілесних ушкоджень не отримав.
якості свідка ОСОБА_7 показав, що він працює лікарем-анестезіологом Волинської
обласної клінічної лікарні. 09 листопада 2007 року разом з потерпілими по даній
справі був у службовому відрядженні. Близько 18 години, повертаючись службовим автомобілем швидкої допомоги марки «Рено-Мастер» сидів в
салоні автомобіля поруч з ОСОБА_1, розмовляв з нею і за дорогою не слідкував,
відчув лише сильний удар. Тілесних ушкоджень не отримав.
Вина підсудного у вчинені інкримінованого
злочину доводиться також письмовими доказами по справі :
огляду місця події від 09.11.2007 року, згідно якого зафіксовано ДТП на
перехресті вулиць Варшавської та Володимирської в м.Ковелі ( а.с. 8 - 12 )
видно, що дорожньо-транспортна подія мала саме такий перебіг, як показав свідок
судово-медичної експертизи № 853 від 18.12.2007 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 в результаті даної
дорожньо-транспортна події отримав тілесних ушкоджень середньої тяжкості за
ознакою тривалого розладу здоров'я, які виразились у вигляді травматичного розриву лівого
ключично акроміального зчленування з вивихом акроміального кінця ключиці,
закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забою грудної
висновку судово-медичної експертизи №
854 від 19.12.2007 року, в потерпілого
ОСОБА_3 відмічені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми
зі струсом головного мозку, забою, саден, підшкірної гематоми лобно-тім'яних
ділянок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я ( а.с. 42 );
висновку комісійної судово-медичної
експертизи № 16 від 14.03.2008 року, в потерпілоїОСОБА_1. відмічені тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової
травми, забою головного мозку, забою шийного відділу хребта з больовим
симптомом, забою правого плечового суглобу, забою попереко-крижової ділянки
справа, забою і саден лобної ділянки, які в подальшому перебігу ускладнились
віддаленими наслідками у вигляді посттравматичної церебралгії, арахноїдиту з
вираженим синдромом лікворної ліпертензії ( кризи 4 - 5 разів ) та
астано-невротичним синдромом, помірно вираженими статико-координаторними
порушеннями, стійкою цервікалгією з вестибюлярним синдромом. По вищезазначеним
наслідкам перенесеної ОСОБА_1 травми вона визнана інвалідом другої групи зі
стійкою втратою працездатності в межах 80 %. Інвалідність ОСОБА_1 перебуває в
прямому причинному зв'язку з травмою, отриманою під час ДТП. Наслідки
перенесеної ОСОБА_1 травми призвели до стійкої втрати загальної працездатності
згідно ст. 2б « Таблиці визначення процента втрати загальної працездатності
внаслідок травми» в межах 45% ,і відповідно до ст. 2.1.6 «Правил
судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» такі наслідки
тілесних ушкоджень відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (
зібрані по справі та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку що підсудний ОСОБА_5, керуючи
транспортним засобом «ЗІЛ-133» ГЯ, типу
вантажний автокран, державний НОМЕР_1,
що належить ТзОВ «Аміла» з
необережності порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме:
якого водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її
зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
згідно якого перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись,
що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.16.6 ПДР, згідно якого повертаючи ліворуч або розвертаючись при
зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу
зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному
напрямку прямо або повертають праворуч,
і його дії є у прямому причинному зв'язку
з наслідками у виді спричинення
потерпілим легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний
розлад здоров'я, середньої тяжкості тілесних ушкоджень та тяжких тілесних
Таким чином, підсудний ОСОБА_5,
керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що
спричинило потерпілим легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний
розлад здоров'я, середньої тяжкості тілесні ушкодження та тяжкі тілесні
ушкодження, тобто вчинив злочин
передбачений ч.2 ст. 286 КК України.
Часткове визнання підсудним вини в частині відсутності
автомобіля швидкої допомоги на зустрічній смузі дороги під час вчинення ним
маневру повороту спростовується показами свідка ОСОБА_6 та протоколом огляду
місця події від 09.11.2007 року, з якого вбачається, що дорожньо-транспортна
подія мала саме такий перебіг, як показав свідок ОСОБА_6
обставини справи, як темна пора доби та білий колір автомобіля «ВАЗ», який
знаходився попереду автомобіля швидкої допомоги, який теж білого кольору, дають
підстави суду зробити висновок, що підсудний
проявив неуважність, порушив Правила дорожнього руху, що стало основною
причиною даної дорожньо-транспортної пригоди.
призначенні покарання суд враховує:
- ступень тяжкості вчиненого злочину : вчинений злочин
відноситься до тяжких злочинів, однак
вчинений з необережності;
- особу підсудного
, який по місцю роботи
характеризується позитивно, має великий
досвід керування транспортними засобами,
враховуючи вік особи та те, що основним видом діяльності та основним
джерелом доходів є робота водієм, вчинив злочин вперше;
- відсутність обтяжуючих
- відсутність пом'якшуючих покарання обставин,
у їх сукупності і вважає, можливим, призначити відносно
підсудного покарання у виді позбавлення волі без застосуванням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та
надати підсудному можливість для виправлення і перевиховання без ізоляції від
суспільства , звільнивши від відбування покарання з випробуванням із
застосуванням ст. ст. 75 , 76 КК
міжрайонним прокурором заявлено позов в інтересах держави в особі Волинської
обласної клінічної лікарні до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аміла»
потерпілихОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3
в судовому засіданні позов підтримала повністю.
відповідача ОСОБА_4 позов визнала частково, просить суд врахувати, що
відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку Волинській обласній
лікарні проведені виплати за стаціонарне лікування потерпілих та зменшити суму
стягнення на відповідну суму.
Волинською обласної клінічною лікарнею заявлені позови до підсудного ОСОБА_5
про стягнення витрат на лікування потерпілої ОСОБА_1 на суму 7067,02 грн,
потерпілого ОСОБА_2 на суму 3459,16 грн., потерпілого ОСОБА_3 на суму
Підсудний
до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила
злочин, зобов'язана відшкодувати
закладові охорони здоров'я
витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину .
ст.1172 ЦК України та відповідно до п.5 постанови ПВСУ «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992
року із змінами, шкода, завдана
працівником під час виконанням ним своїх
трудових обов'язків , відшкодовується підприємством, до працівника можуть бути заявлені регресні
підставі викладеного слід повністю
відмовити в задоволенні позовів Волинської обласної клінічної
лікарні до підсудного ОСОБА_5 про
стягнення витрат на лікування потерпілихОСОБА_1. , ОСОБА_2, ОСОБА_3
Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Волинської
обласної клінічної лікарні до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аміла»
про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на лікування
потерпілихОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 слід задовольнити частково з наступних
- повідомленням Ковельського МРЕВ від 27.02.2008 року підтверджено, що
власником транспортного засобу«ЗІЛ-133» ГЯ, типу вантажний автокран, державний
НОМЕР_1 є ТзОВ «Аміла» ( смт.Турійськ, вул..Привокзальна,26), яке визнано
органами досудового слідства цивільним відповідачем.
-характеристикою виданою ТзОВ «Аміла» за № 6 від 24.01.2008 року підсудний
працює на підприємстві з 04.01.1999 року по даний час на посаді машиніста
автокрану автомобільного.
довідок Волинської обласної клінічної лікарні вбачається, що на лікування
потерпілоїОСОБА_1. закладом охорони здоров'я витрачено 7067,02 грн, потерпілого
ОСОБА_2 - 3459,16 грн., потерпілого ОСОБА_3 - 3032,62
що відповідно до довідки відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
м.Луцьку за № 583 від 25.04.2008 року Волинській обласній лікарні проведені
виплати за стаціонарне лікування потерпілоїОСОБА_1. в розмірі 415,85 грн, потерпілого
ОСОБА_2 - 1114,39 грн., потерпілого ОСОБА_3 - 152,41
грн., а всього виплачено 1682,65 грн., таким чином позов слід
ОСОБА_1 заявлено позов до ТзОВ «Аміла», третьої особи на стороні відповідача
підсудного ОСОБА_5 про стягнення витрат
на лікування в розмірі 467,31 грн, витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн
та відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.
судовому засіданні потерпіла позов підтримала повністю посилаючись на те, що
отримані тілесні ушкодження та довготривале лікування, втрата професійної
працездатності призвели до моральних переживань, змін психоемоційного стану,
змушує вживати додаткових зусиль для організації свого життя та роботи.
відповідача ОСОБА_4 позов визнала частково, вважає розмір відшкодування
моральної шкоди завищеним і просить суд зменшити його на суму визначену на власний розсуд.
до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.
до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини.
ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки
було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані
її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
правила ч.1 ст.1190 ЦК України та ст.543
ЦК України потерпілий має право вимагати відшкодування завданої шкоди як від
усіх завдавачів шкоди, так і від будь-кого з них.
до ст.1187 ЦК України та п.8 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди» обов'язок відшкодування матеріальної та
моральної шкоди покладено на власника джерела підвищеної небезпеки, в даному
випадку на ТзОВ «Аміла».
ст.79 ч.3 п.2, ст. ст.84, 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, зокрема
витрати на правову допомогу.
вбачається з довідки Волинської обласної клінічної лікарні потерпілою ОСОБА_1
придбано за власних рахунок ліки на суму 467,31 грн (а.с.76)
довідки виданої адвокатом ОСОБА_8 потерпілій надано правову допомогу, вартість
якої визначена в 200 грн. ( а.с. 75)
частині стягнення матеріальних витрат на лікування в сумі 447,31 грн та витрат
на правову допомогу в розмірі 200 грн підлягає до повного задоволення.
частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, суд
вважає визначений позивачкою розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 100
000 грн завищеною і враховуючи глибину фізичного болю та душевних страждань,
пов'язаних з отриманими тяжкими
тілесними ушкодженнями , тривалим лікуванням і необхідністю продовження
лікування в подальшому , враховуючи
ступень стійкої втрати професійної та
загальної працездатності, які відповідно складають 80 та 45 відсотків,
порушення у зв'язку з цим нормальних життєвих зв'язків і необхідність вжити
додаткових зусиль для організації свого життя, виходячи з вимог розумності та
справедливості суд вважає необхідним визначити
відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 15 000 грн., в решті
ОСОБА_2 заявлено позов до ТзОВ «Аміла» про стягнення відшкодування моральної шкоди, заподіяної
злочином, в розмірі 20 000 грн.
судовому засіданні потерпілий позовні вимоги змінив - збільшив розмір
відшкодування моральної шкоди до 50 000 грн. посилаючись на те, що отримані
тілесні ушкодження та довготривале лікування призвели до моральних переживань,
змушує вживати додаткових зусиль для організації свого життя та роботи,
злочином завдано моральної шкоди і його близькім , які перенесли душевні
відповідача ОСОБА_4 позов визнала частково, вважає розмір відшкодування
моральної шкоди завищеним і просить суд зменшити його на суму визначену на власний розсуд.
підставі ст. 23, ч.2 ст.1167, ст.1187, ч.2 ст.1188, ст.1190 ЦК України,
виходячи з вимог розумності та справедливості , враховуючи глибину фізичного
болю та душевних страждань, перенесених потерпілим у зв'язку з отриманими
тілесними ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я,
тривалим лікуванням, необхідністю його продовження, перенесення операційного
втручання, ступень втрати професійної працездатності, необхідність вжити
додаткових зусиль для організації свого життя та роботи, суд приходить до
висновку , що розмір відшкодування моральної шкоди визначений позивачем в сумі
50 000 грн. є завищеним, позов підлягає до часткового задоволення на суму 8 000
ОСОБА_3 заявлено позов до ТзОВ «Аміла», третьої особи на стороні відповідача
підсудного ОСОБА_5 про стягнення витрат
на правову допомогу в розмірі 200 грн. та відшкодування моральної шкоди в
судовому засіданні потерпілий позов підтримав повністю посилаючись на те, що
внаслідок пережитих подій та отриманих тілесних ушкоджень виникли психотравматичні
фактори, що призвели до погіршення здоров'я та стали джерелом негативних емоцій
та переживань, що впливає на його відносини у сім'ї та трудовому колективі .
відповідача ОСОБА_4 позов визнала частково, вважає розмір відшкодування
моральної шкоди завищеним і просить зменшити його на суму визначену судом на власний розсуд.
Підсудний
проти позову заперечив.
до ст. ст. 84, 88 ЦПК позов в частині
стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн. підлягає до повного
підставі ст. 23, ч.2 ст.1167, ст.1187, ч.2 ст.1188, ст.1190 ЦК України, виходячи з вимог розумності та
справедливості , враховуючи глибину фізичного болю та душевних страждань,
перенесених потерпілим у зв'язку з отриманими
легкими тілесними ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, тривалість лікуванням,
порушення стосунків з оточуючими через напружений емоційний стан, суд приходить
до висновку , що розмір відшкодування моральної шкоди визначений позивачем в
сумі 50 000 грн. є завищеним, позов підлягає до часткового задоволення на суму
підставі ст.154 ЦПК України суд вважає необхідним скасувати забезпечення
позовів потерпілих у виді арешту автомобілів, належних ТзОВ «Аміла» (а.с.121)
запобіжного заходу щодо щодо ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу
залишити у виді підписки про невиїзд.
докази: автомобіль марки ЗІЛ - 133 ГЯ
типу вантажний автокран, державний НОМЕР_1
слід залишити у власності ТзОВ «Аміла»,
автомобіль марки «Рено Мастер», державний НОМЕР_2 - залишити у власності Волинської обласної
ст. ст. 323 , 324 КПК України суд ,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину ,
призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 4
позбавлення права керування транспортними засобами.
підставі ст. 75,76 КК України
ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання , якщо він протягом
2 ( двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
- не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
- повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та
- періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі
Волинської обласної клінічної лікарні до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аміла» про стягнення коштів, витрачених закладом охорони
здоров'я на лікування потерпілихОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід задовольнити частково.
Товариства з обмеженою відповідальністю «Аміла» смт.Турійськ,
вул..Привокзальна,26 на користь Волинської обласної клінічної лікарні ( р/р
позовів Волинської обласної клінічної лікарні до підсудного ОСОБА_5 про стягнення витрат на
лікування потерпілихОСОБА_1. , ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити повністю.
ОСОБА_1 до ТзОВ «Аміла», третьої особи
на стороні відповідача підсудного ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди , заподіяної злочином, задовольнити частково.
«Аміла» на користьОСОБА_1. 467,31 грн матеріальних витрат на лікування, 200 грн
- витрат на правову допомогу, та
тисяч шістсот шістдесят сім) грн 31 коп.
ОСОБА_2 до ТзОВ «Аміла» про
стягнення моральної шкоди , заподіяної
злочином, задовольнити частково.
«Аміла» на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 000 (
ОСОБА_3 до ТзОВ «Аміла», третьої особи
на стороні відповідача підсудного ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди , заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково.
«Аміла» на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн
та 200 грн - витрат на правову допомогу, а всього 3200 (
три тисячі двісті) грн
арешт, накладений на майно ТзОВ «Аміла», а саме : автомобіль марки ОДАЗ-9370
д/н АС0111ХХ; марки ВАЗ -2108 д/н АС1078АА; марки ПАЗ-672 д/н АС326АВ; марки
ЗІЛ-133ГЯ д/н АС3662 АВ; марки Т4 д/н АС2365 АВ; марки Фольквасген Гольф д/н
АС3884АВ; марки ОДАЗ-9370 д/н АС5359 ХХ; марки ГАЗ5312 д/н АС3726 АМ; марки
Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу щодо ОСОБА_5
залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ: автомобіль марки ЗІЛ - 133 ГЯ типу вантажний автокран,
державний НОМЕР_1 - залишити у власності
ТзОВ «Аміла»

Речовий доказ: автомобіль марки «Рено Мастер», державний НОМЕР_2 - залишити у власності Волинської обласної
клінічної лікарні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного
суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий
:
О.Ф. Лапін