Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
25.02.2015 року м. Гайворон
Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Гайвороні Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001013 від 07.10.2013 року, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Жданов Донецької області, українка, громадянка України, освіта середня, одружена, на утриманні має малолітнього сина, працює СФГ «Кондор» майстром зміни на пекарні, проживає АДРЕСА_1 , не судима, обвинуваченої за ч.1 ст. 191 КК України;
з участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
До Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні попросив призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просять повернути обвинувальний акт прокурору.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд вважає що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Відповідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Вивченням обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 судом встановлено, що обвинувальний акт технічно виготовлений таким чином, що не можливого із нього встановити формулювання обвинувачення, фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними.
Так, обвинувальний акт не містить викладу усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.91 КПК України, до яких відноситься подія кримінального правопорушення(час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.191 КК України кримінальна відповідальність наступає у разі привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні. Розтрата слідує за привласненням, є наступним після привласнення етапом злочину. Розтрата вважається закінченою з моменту відчуження, витрачення майна.
Як видно з обвинувального акту ОСОБА_3 10.11.2010 року працюючи листоношею Ульяновського поштового відділення отримала грошовий переказ № 9/122 для ОСОБА_6 та гроші на суму 1500 грн., які вона мала доставити за місцем проживання останньої. В подальшому ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, із корисливих мотивів, привласнила ввірене їй майно, яке перебувало в її законному віданні, а саме грошові кошти в сумі 1500 грн. по грошовому переказу № 9/121 на ім`я ОСОБА_6 , при цьому заповнивши особисто бланк форми 122 поштового переказу та використала їх на власні потреби, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.
Фактично в описовій частині обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_3 вмінено у вину привласнення та розтрату чужого майна, яке було ввірене та перебувало в її віданні, оскільки як видно з обвинувачення ОСОБА_3 після привласнення грошових коштів використала їх на власні потреби.
Разом з тим, в резолютивній частині обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_3 скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні. Розтрату грошових коштів в обвинуваченні не зазначено, що суперечить описовій частині обвинувального акту.
Тому в обвинувальному акті не викладені чітко фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, крім того в обвинувальному акті допущені неприпустимі посилання на Положення про поштовий переказ без зазначення всіх реквізитів цього нормативного акту, а тому обвинувачення є неконкретним.
Згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Право на захист не може бути порушеним на будь-якій стадії кримінального провадження, що є завданням кримінального провадження відповідно до положень ст.2 КПК України.
Оскільки вказані відомості обов`язково зазначаються в обвинувальному акті, їх достовірність є гарантією права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.
Водночас, складений у кримінальному провадженні обвинувальний акт не містить всіх вищевказаних фактичних обставин та мотивів вчинення кримінального правопорушення, що за переконанням суду позбавляє можливості ОСОБА_3 належно усвідомлювати та захищатися від обвинувачення, що є грубим порушенням права на захист, яке підлягає реалізації на будь-якій стадії кримінального провадження, у тому числі під час підготовчого судового засідання.
Враховуючи викладене, суд має забезпечити реалізацію права на захист та передбачених законом процедур не тільки під час судового розгляду, а в тому числі й під час підготовчого судового засідання.
Вказані положення безпосередньо вказують, що при складанні обвинувального акту необхідно не тільки формально виконати положення ст.291 КПК України, а й усі інші положення КПК України, які стосуються цього, у тому числі зазначені раніше.
Таким чином, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст. 315, 369-372, 392 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001013 від 07.10.2013 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.191 КК України повернути до прокуратури Ульяновського району Кіровоградської області в зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Гайворонський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1