ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №4-1300/08

27 червня 2008 року суддя
Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В., при секретарі Горовій Н.Г., за
участю прокурора Атаманенко В.І., адвоката ОСОБА_1, розглянувши
скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого прокурора відділу нагляду за
розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури Головного
слідчого управління Генеральної прокуратури України Атаманенка В.І. від
18.07.2007 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи та порушення кримінальної справи за фактом розтрати службовими особами
ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття» шляхом зловживання
службовим становищем чужого майна за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008 року ОСОБА_2. звернувся до суду зі
вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого прокурора відділу
нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури
Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Атаманенка В.І.
від 18.07.2007 року про скасування постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи та порушення кримінальної справи за фактом розтрати
службовими особами ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»
шляхом зловживання службовим становищем чужого майна за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366
КК України та відмовити в порушені кримінальної справи за фактом розтрати
службовими особами ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»
шляхом зловживання службовим становищем чужого майна за ч.5 ст. 191, ч.2 ст.
366 КК України за відсутності події злочину.

Скарга мотивована тим, що предмет оскарження постановлений без достатніх приводів та підстав,
передбачених законодавством України та з порушенням чинного законодавства
України.

Постановою Печерського районного суду м.
Києва від 24.04.2008 року скарга задоволена.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
28.05.2008 року постанова суду скасована, направлено матеріали скарги ОСОБА_2.
в той же суд на новий судовий розгляд іншому складі суду.

При цьому апеляційна інстанція виходила з
того, що замість того, щоб належним чином перевірити наявність приводів і
підстав для винесення зазначеної постанови, суддя розглядав та вирішував ті
питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінальної справи по суті.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1. скаргу
підтримала та просить її задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній.

Прокурор Атаманенко В.І. скаргу не визнав, просить суд відмовити в її задоволенні посилаючись на її
безпідставність.

Дослідивши матеріали на підставі
яких приймалось рішення про порушення кримінальної справи, заслухавши пояснення
адвоката ОСОБА_1., прокурора Атаманенко В.І., приходжу
до наступного.

13.04.2006 року прокуратурою м. Одеси за матеріалами перевірки звернення
заступника директора ТОВ "Вінсо-Тіссен" ОСОБА_3. порушено кримінальну
справу за фактом зловживання службовим-становищем службовими особами ВАТ
"Науково-дослідний інститут спеціальних засобів лиття" та службового
підроблення за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, які шляхом службового
підроблення статутних документів та укладання фіктивних угод на отримання
брухту кольорових металів від комерційних структур завдали матеріальних збитків
інституту, обернувши на користь третіх осіб грошових коштів на суму 1,093 тис. грн.

03.07.20006 року Приморським районним судом м. Одеси постанову про
порушення кримінальної справи скасовано.

25.07.2006 року апеляційним судом Одеської області апеляцію прокурора
задоволено частково, матеріали перевірки направлено прокурору м. Одеси для
проведення додаткової перевірки.

13.02.2007 року слідчим прокуратури м. Одеси порушено кримінальну справу
стосовно колишнього голови правління ВАТ "НДІСЗЛ" ОСОБА_4. за фактом
зловживання ним своїм службовим становищем за ознаками злочину, передбаченого
ч.2 ст.364 КК України.

26.02.2007 року прокуратурою Одеської області вказану постанову про
порушення кримінальної справи скасовано, матеріали направлено прокурору м.
Одеси для додаткової перевірки

01.03.2007 року слідчим прокуратури м. Одеси в порушенні кримінальної
справи стосовно ОСОБА_4. відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України.

25.04.2007 року Приморським районним судом м. Одеси скаргу ВАТ
"НДІСЗЛ" на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи
залишено без задоволення.

17.05.2007 року апеляційним судом Одеської області рішення Приморського
районного суду м. Одеси та постанову слідчого про відмову в порушенні
кримінальної справи скасовано, матеріали направлено прокурору м. Одеси для
проведення додаткової перевірки.

20.06.2007
року слідчим прокуратури м. Одеси за результатами
додаткової перевірки в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_4.
відмовлено на підставі п.2 ст. 6 КПК України.

18.07.2007 року старший прокурор відділу нагляду за
розслідуванням кримінальних справ слідчим органів прокуратури Головного
слідчого управління Генеральної прокуратури України Отаманенко В.І. виніс
постанову про скасування постанови слідчого в ОВС СВ прокуратури м. Одеси
Луняченка А.А. та порушив кримінальну справу за фактом розтрати службовими особами
ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних засобів лиття» шляхом зловживання
службовим становищем чужого майна за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.
366, ч.5 ст.191 КК України.

Останнє вказана постанова прокурора Генеральної
прокуратури України є предметом оскарження.

У відповідності до ст.ст.94,97,98 КПК України прокурор чи
слідчий зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи лише за
наявності приводів і підстав, зазначених у ст.94 КПК України.

Підставами
для порушення кримінальної справи є наявність ознак злочину, події, яка стала
відомою прокурору чи слідчому, а також наявність достатніх даних, на базі яких
встановлюються ознаки вчиненого злочину. Таким чином, кримінальна справа може
бути порушена лише при наявності достатніх даних, на основі яких встановлюються
об'єктивні ознаки вчиненого злочину.

Згідно із ч. 5 ст. 191 КК України, дії, передбачені частинами першою, другою,
третьою або четвертою цієї
статті, якщо вони
вчинені в особливо великих розмірах або організованою
групою, - караються позбавленням волі на строк від семи до
дванадцяти років з позбавленням
права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю
на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Об'єктивна сторона вказаного злочину полягає у
привласненні чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні;
розтрати такого майна зазначеною особою; привласнення, розтрати або заволодіння
чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Привласнення полягає у протиправному і безоплатному
вилучені винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з
наміром у подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. У
результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і
користуватись вилученим майном, поліпшує безпосередньо за рахунок викраденого
соє матеріальне становище.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання
винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В
результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом
безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за
рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів
інших осіб.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової
особи своїм службовим становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно
обертає чуже майно на свою користь чи
користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище.

Частиною 2 ст.366 КК України, передбачено, що те саме
діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на
строк від двох до п'яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Об'єктивна сторона злочину останньої вказаної статті може
полягати у таких формах:

- внесення
службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей

- інше
підроблення документів

- складання
завідомо неправдивих документів

- видача
завідомо неправдивих документів

Вирішуючи питання про скасування постанови слідчого
прокуратури м. Одеси та порушуючи кримінальну справу за вказаними статтями
прокурор Генеральної прокуратури виходив з того, що на протязі червня -
листопада 2005 року службові особи ВАТ «НДІССЛ» уклали фіктивні договори з Тов.
«Магнат» про поставку останнім для інститут відходів і лому кольорових металів
на суму 1245996 грн. Проте матеріальні цінності на ВАТ «НДІССЛ» від ТОВ
«Магнат» не надходили. У подальшому службові особи ВАТ «НДІССЛ» з метою
розтрати грошових коштів товариства перерахували на розрахунковий рахунок Тов.
«Магнат» 27.10.2005 року - 99514 грн. та 08.11.2005 року - 74770 грн. на
виконання нібито вказаних фіктивних договорів, які у дійсності службовими
особами ТОВ «Магнат» не укладались та не підписувались. У подальшому службові
особи ВАТ «НДІССЛ» з метою приховування розтрати грошових коштів товариства
внесли в бухгалтерські документи неправдиві дані про заборгованість інституту
перед ТОВ «Магнат» в сумі 913312, 53 грн. за нібито отриману продукцію. Таким чином
матеріалами перевірки встановлено, що службові особи ВАТ «НДІССЛ» на протязі
жовтня-листопада 205 року, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснили
розтрату грошових коштів ВАТ «НДІССЛ» на загальну суму 174284 грн.

У відповідності до ч.15 ст. 236-8 КПК України,
розглядаючи скаргу на постанову про порушення
справи, суд повинен перевіряти наявність
приводів і підстав для винесення зазначеної постанови,
законність джерел отримання даних, які стали підставою для
винесення постанови про порушення
справи, і не вправі розглядати
й заздалегідь вирішувати
ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по
суті.

Із
наданих матеріалів на підставі яких приймалось рішення про порушення
кримінальної справи не вбачається даних із яких можливо було б зробити висновок
щодо наявності об'єктивної сторони складу злочини передбаченого ч.5 ст. 191,
ч.2 ст. 366 КК України, оскільки в них відсутні дані з яких можна дійти до
висновку щодо зловживання службовими особами ВАТ «НДІССЛ» службовим становищем,
та здійснення ними розтрати грошових коштів ВАТ «НДІССЛ».

Отже враховуючи вище викладене скарга ОСОБА_2. підлягає задоволенню, а
постанова про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи
та порушення кримінальної справи - скасуванню з відмовою в порушенні
кримінальної справи по даним фактам у відповідності до ч. 16 ст. 236-8 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 94,
95, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2. задовольнити.

Постанову старшого прокурора відділу нагляду за
розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури Головного
слідчого управління Генеральної прокуратури України Атаманенка В.І. від
18.07.2007 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи та порушення кримінальної справи за фактом розтрати службовими особами
ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття» шляхом зловживання
службовим становищем чужого майна за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України - скасувати.

Відмовити в порушенні кримінальної справи за фактом
розтрати службовими особами ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних
способів лиття» шляхом зловживання службовим становищем чужого майна за ч.5
ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

На постанову може бути подана апеляція протягом семи діб.

Суддя: