АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/12/15 Справа № 705/1468/14-к Категорія: ст. 246 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку апеляції кримінальну справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_6 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст. 191 КК України направлена прокурору Уманського району Черкаської області для проведення додаткового розслідування, -
ВСТАНОВИЛА:
Згідно постанови суду першої інстанції, органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що будучи обраним сільським головою с. Коржова Уманського району Черкаської області відповідно до рішень Коржівської сільської ради № 1-1 від 11.04.2002 року та № 1-1 від 07.04.2006 року, будучи службовою особою: посадовою особою місцевого самоврядування 7 рангу, представником влади, розпорядником бюджетних коштів, в порушення п.1 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», не забезпечив додержання п.п. 2, 3, 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.06 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів», згідно яких виплата матеріальної допомоги працівнику держоргану проводиться лише на підставі рішення керівника, зокрема рішення про надання матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові приймається відповідною радою, достовірно знаючи, що Коржівською сільською радою в 2006 році вказане рішення не приймалося взагалі, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, у власних інтересах, перед виходом у чергову відпустку 31.08.2006 року в приміщенні сільської ради с. Коржова Уманського району Черкаської області, зловживаючи своїм службовим становищем, дав вказівку секретареві сільської ради ОСОБА_7 виготовити розпорядження про надання собі матеріальної допомоги на оздоровлення та після його виготовлення підписав та завірив печаткою Коржівської сільської ради розпорядження № 67 від 31.08.2006 року «Про надання щорічної відпустки сільському голові Коржівської сільської ради ОСОБА_6 », в якому розпорядився надати собі матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, після чого передав на виконання головному бухгалтеру сільської ради ОСОБА_8 . На підставі вказаного розпорядження в вересні 2006 року сільському голові ОСОБА_6 була незаконно нарахована матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 634,55 грн. та після сплати податків перерахована на банківський рахунок в розмірі 515,48 грн., яку в подальшому ОСОБА_6 , привласнив, зловживаючи своїм службовим становищем, чим заподіяв шкоди громадським інтересам, в особі Коржівської сільської ради, на загальну суму 634,55 грн., що на момент вчинення злочину в 3,6 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян 175 грн..

Він же, повторно, в порушення п.1 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», не забезпечив додержання п.п.2, 3, 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.06 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів», згідно яких виплата матеріальної допомоги працівнику держоргану проводиться лише на підставі рішення керівника, зокрема рішення про надання матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові приймається відповідною радою, достовірно знаючи, що Коржівською сільською радою в 2006 році вказане рішення не приймалось взагалі, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, у власних інтересах, перед виходом у чергову відпустку 20 червня 2007 року в приміщенні сільської ради с.Коржова Уманського району Черкаської області, зловживаючи своїм службовим становищем, дав вказівку секретареві сільської ради ОСОБА_7 виготовити розпорядження про надання собі матеріальної допомоги на оздоровлення та після його виготовлення підписав та завірив печаткою Коржівської сільської ради розпорядження № 48 від 20.06.2007 року «Про надання частини щорічної відпустки сільському голові Коржівської сільської ради ОСОБА_6 », в якому розпорядився надати собі матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, після чого передав на виконання головному бухгалтеру сільської ради ОСОБА_8 .. На підставі вказаного розпорядження в червні 2007 року сільському голові ОСОБА_6 була незаконно нарахована матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 1232,94 грн. та після сплати податків перерахована на банківський рахунок останнього в сумі 974,58 грн., яку в подальшому ОСОБА_6 , привласнив, зловживаючи своїм службовим становищем, чим заподіяв шкоди громадським інтересам, в особі Коржівської сільської ради на загальну суму 1232,94 грн., що на момент вчинення злочину в 6,2 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян 200 грн..

Він же, повторно, в порушення п.1 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», не забезпечив додержання п.п.2, 3, 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.06 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів», згідно яких виплата матеріальної допомоги працівнику держоргану проводиться лише на підставі рішення керівника, зокрема рішення про надання матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові приймається відповідною радою, достовірно знаючи, що Коржівською сільською радою в 2008 році вказане рішення не приймалось взагалі, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, у власних інтересах, перед виходом у чергову відпустку 18.03.2008 року в приміщенні сільської ради с. Коржова Уманського району Черкаської області, зловживаючи своїм службовим становищем, дав вказівку секретареві сільської ради ОСОБА_7 виготовити розпорядження про надання собі матеріальної допомоги на оздоровлення та після його виготовлення підписав та завірив печаткою Коржівської сільської ради розпорядження № 30 від 18.03.2008 року «Про частину щорічної відпустки сільському голові Коржівської сільської ради ОСОБА_6 », в якому розпорядився надати собі матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, після чого передав на виконання головному бухгалтеру сільської ради ОСОБА_8 .. На підставі вказаного розпорядження в березні 2008 року сільському голові ОСОБА_6 була незаконно нарахована матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 1557,6 грн. та після сплати податків перерахована на банківський рахунок останнього в сумі 1227,62 грн., яку в подальшому ОСОБА_6 , привласнив, зловживаючи своїм службовим становищем, чим заподіяв шкоди громадським інтересам, в особі Коржівської сільської ради на загальну суму 1557,60 грн., що на момент вчинення злочину в 6,1 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян 257,5 грн..

Він же, повторно, в порушення п.1 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», не забезпечив додержання п.п.2, 3, 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.06 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів», згідно яких виплата матеріальної допомоги працівнику держоргану проводиться лише на підставі рішення керівника, зокрема рішення про надання матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові приймається відповідною радою, достовірно знаючи, що Коржівською сільською радою в 2009 році вказане рішення не приймалось взагалі, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, у власних інтересах, перед виходом у чергову відпустку 06.04.2009 року в приміщенні сільської ради с. Коржова Уманського району Черкаської області, зловживаючи своїм службовим становищем, дав вказівку секретареві сільської ради ОСОБА_7 виготовити розпорядження про надання собі матеріальної допомоги на оздоровлення та після його виготовлення підписав та завірив печаткою Коржівської сільської ради розпорядження № 37 від 06.04.2009 року «Про частину щорічної відпустки сільському голові Коржівської сільської ради ОСОБА_6 », в якому розпорядився надати собі матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, після чого передав на виконання головному бухгалтеру сільської ради ОСОБА_8 .. На підставі вказаного розпорядження в квітні 2009 року сільському голові ОСОБА_6 була незаконно нарахована матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 2110,8 грн. та після сплати податків перерахована на банківський рахунок останнього в сумі 1662,07 грн., яку в подальшому ОСОБА_6 , привласнив, зловживаючи своїм службовим становищем, чим заподіяв шкоди громадським інтересам, в особі Коржівської сільської ради на загальну суму 2110,80 грн., що на момент вчинення злочину в 6,98 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян 302,5 грн..

Він же, повторно, в порушення п.1 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», не забезпечив додержання п.п.2, 3, 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.06 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів», згідно яких виплата матеріальної допомоги працівнику держоргану проводиться лише на підставі рішення керівника, зокрема рішення про надання матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові приймається відповідною радою, достовірно знаючи, що Коржівською сільською радою в 2010 році вказане рішення не приймалось взагалі, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, у власних інтересах, перед виходом у чергову відпустку 16.04.2010 року в приміщенні сільської ради с.Коржова Уманського району Черкаської області, зловживаючи своїм службовим становищем, дав вказівку секретареві сільської ради ОСОБА_7 виготовити розпорядження про надання собі матеріальної допомоги на оздоровлення та після його виготовлення підписав та завірив печаткою Коржівської сільської ради розпорядження № 10 від 16.04.2010 року «Про щорічну відпустку сільському голові с. Коржова ОСОБА_6 », в якому розпорядився надати собі матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, після чого передав на виконання головному бухгалтеру сільської ради ОСОБА_8 .. На підставі вказаного розпорядження в квітні 2010 року сільському голові ОСОБА_6 була незаконно нарахована матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 2925,6 грн. та після сплати податків перерахована на банківський рахунок останнього в сумі 2300,63 грн., яку в подальшому ОСОБА_6 , привласнив, зловживаючи своїм службовим становищем, чим заподіяв шкоди громадським інтересам, в особі Коржівської сільської ради на загальну суму 2925,60 грн., що на момент вчинення злочину в 6,7 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян 434,5 грн..

Вказаними, умисними діями сільського голови с. Коржова ОСОБА_6 заподіяно шкоди охоронюваним законом громадським інтересам в особі Коржівської сільської ради на суму 8461,49 грн.

Повертаючи справу прокурору Уманського району Черкаської областідля проведення додаткового розслідування за клопотанням прокурора (т.3, а.с. 37), місцевий суд посилається на те, що відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. В судовому засідання встановлено, що орган досудового слідства зазначеної норми закону не дотримався. Кваліфікуючи дії ОСОБА_6 як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, орган досудового слідства не звернув увагу на те, що таке заволодіння має місце лише тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь або на користь інших осіб, використовуючи при цьому своє службове становище. Органами досудового слідства було грубо порушено норми кримінального-процесуального законодавства та неможливості усунення неповноти та неправильності досудового слідства в судовому засіданні.

В апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 порушується питання про скасування постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року про повернення справи для провадження додаткового розслідування, як незаконної та направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд. Обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що в справі зібрано достатньо доказів на підставі яких можна винести законне і обґрунтоване рішення. Вважає, що висновок суду про неможливість усунення встановленої судом неповноти та необґрунтованості досудового слідства в судовому засіданні є невірним, необґрунтованим та надуманим тому, що досудове слідство не може об`єктивно надати нових фактів, які б вплинули на прийняття рішення судом.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляції, та просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, думку адвоката ОСОБА_9 та його підзахисного ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляцію, та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з постанови суду, підставою повернення справи на додаткове розслідування було те, що відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, однак орган досудового слідства зазначеної норми закону не дотримався.

Доводи місцевого суду колегія суддів вважає обґрунтованими.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_6 як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, орган досудового слідства не звернув увагу на те, що таке заволодіння має місце лише тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь або на користь інших осіб, використовуючи при цьому своє службове становище.

Зазначені обставини всебічно та повно викладені в постанові суду про направлення справи на додаткове розслідування.

Відповідно до ст. 281 КПК України справа може бути направлена на додаткове розслідування із судового засідання в разі неповноти та неправильності досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Вище зазначені недоліки досудового слідства є суттєвими і не можуть бути усунуті у судовому засіданні.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про направлення справи на додаткове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст. 191 КК України направлена прокурору Уманського району Черкаської області для проведення додаткового розслідування залишити без змін.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити попередню підписку про невиїзд.

Головуючий :

Судді :