Провадження № 1-кп/161/49/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 26 січня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження №0000680, яке надійшло з прокуратури м. Луцька 29.12.2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою освітою, проживає в громадянському шлюбі, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 13 лютого 2005 року, близько 06.00 год., знаходячись поблизу будинку №37 по вул..Гордіюк в м. Луцьку, в ході бійки з ОСОБА_9 , що супроводжувалося нанесенням ударів останньому, і яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, у вигляді смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, якби діяв з більшою обачністю, наніс лівою рукою один удар в обличчя, внаслідок якого потерпілий впав та вдарився лівою частиною голови об асфальтне покриття, що було покрите кригою, тобто тверду поверхню, чим заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №76 від 24.12.2014 року у вигляді черепно-мозкової травми, котра супроводжувалася крововиливами у м`які тканини волосистої частини голови у лівій тім`яно-скроневій царині, лінійним зламом кісток склепіння та споду черепа зліва, субдуральним та субарахноїдальним крововиливами, локалізованими у порожнині черепа, відповідно такими-же підшкірними ділянками, набряком набуханням головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і які в подальшому призвели до смерті ОСОБА_9 , котра настала о 05.00 год. 20.02.2005 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, вчиненому через необережність, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний у судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість визнав повністю, суду дав показання, що дійсно 13 лютого 2005 року він із друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відпочивав в кафе на АЗС Аргос, що розташована була по вул. Гордіюк в м. Луцьку В приміщення даного кафе зайшов гурт людей, який підійшов до компанії молодих людей, які відпочивали за сусіднім столиком і в них виник конфлікт, який невідомо по якій причині перекинувся на нього та його друзів, в ході чого висловлювалися взаємні образи. В подальшому охоронець АЗС викликав працівників служби охорони, однак гурт людей, які затіяли словесну перепалку на момент приїзду охорони вийшли ї їх поїхали шукати. Він також із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поїхали автомобілем останніх шукати і побачили неподалік, як працівники охорони затримали даних осіб. ОСОБА_12 лежав снігу. В подальшому працівники охорони поїхали, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підійшли до потерпілого та попросили піднятися Він відмовився, виникла словесна перепалка і тоді вони нанесли по одному удару ногами в область голови, однак він чітко не бачив, так як стояв позаду них. В подальшому потерпілий піднявся і відразу підійшов до нього та намагався нанести удар в обличчя, однак він його заблокував та вдарив останнього у відповідь від чого той впав на ліву частину тіла. Після того ОСОБА_9 знову піднявся, але не міг стояти впевнено, була порушена координація рухів. Вони запитали чи не потрібна медична допомога, останній відмовився та попросив підвезти і вони поїхали назад на АЗС. В подальшому вони відвезли потерпілого до одного із будинків м. Луцька, куди вказав останній та допомогли підійти до під`їзду. В той день він не вживав алкогольних напоїв. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати. Цивільний позов визнав повністю в частині матеріального стягнення, а щодо моральної шкоди поклався на розсуд суду

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що в 2005 році її син ОСОБА_9 пішов на дискотеку і під ранок подзвонив друг сина ОСОБА_15 та вказав, що його затримали працівники міліції Вона із дочкою направилася до ОСОБА_16 , однак там останнього не було. В подальшому ОСОБА_17 вказав, що бачив, як ОСОБА_9 , якійсь особи запхали в автомобіль марки ВАЗ. В подальшому дізналися, що потерпілий в лікарні. Коли вони туди приїхали, то останньому вже робили операцію. Вказала, що раніше в потерпілого була травма голови, йому робили трепанацію черепа. При призначенні покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.

Аналогічні показання в судовому засіданні дала потерпіла ОСОБА_7 ..

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №76 від 24.12.2014 року згідно якої ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, котра супроводжувалася крововиливами у м`які тканини волосистої частини голови у лівій тім`яно-скроневій царині, лінійним зламом кісток склепіння та споду черепа зліва, субдуральним та субарахноїдальним крововиливами, локалізованими у порожнині черепа, відповідно такими-же підшкірними ділянками, набряком набуханням головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і які в подальшому призвели до смерті ОСОБА_9 , котра настала о 05.00 год. 20.02.2005 року.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_8 , його винність у вбивстві через необережність, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, завдані збитки потерпілій частково відшкодував та зобов`язався в подальшому відшкодовувати, однак вчинив кримінальне правопорушення, яке призвело до смерті людини, а тому суд вважає, що його виправлення, перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства і обирає йому покарання в межах санкції ст.119 ч.1 КК України у виді позбавлення волі.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", (із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 р., №1 від 27.02.2009 р. - цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково із врахуванням часткового відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 20000 гривень. Стягнути з ОСОБА_8 в користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 15018, 94 гривень, які підтверджено документально та моральної шкоди в сумі 10 000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Матеріальна шкода судом стягується з врахування розміру пред`явленого обвинувачення та документального підтвердження понесених витрат.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з засад розумності, виваженості, справедливості, враховує характер і тривалість страждань, істотне вимушення змін в життєвих стосунках.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України ( в редакції 2012 року), суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України та призначити йому покарання виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 26.01.2015 року.

В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 зарахувати термін перебування під вартою з 20.03.2014 року по 26.01.2015 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь ОСОБА_6 15 018 (п`ятнадцять тисяч вісімнадцять) гривень 94 копійок матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в доход Головного управління Національної гвардії України витрати пов`язані із проведенням екстрадиції обвинуваченого ОСОБА_8 в сумі 49 043 (сорок дев`ять тисяч сорок три) гривень 42 копійки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: