Справа №1-34/2007 p.
ПОСТАНОВА Іменем України

26 лютого 2007 року Іртиський
міський суд Київської області у складі:

головуючого: Сливи
Ю.М.,

при секретарі: Брайченко
О.О.,

з участю
прокурора: Галущенко
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, з неповною

середньо
освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

вироком Бородянського районного
суду Київської області
від

16.02.2001 року за ст. 229-6 ч. 1 КК України на 1 рік позбавлення
волі

з відстрочкою на
2 роки;

вироком Макарівського районного
суду Київської області від

27.11.2001 року за ст. 309 ч. 2, 71 КК України на 2 роки 6 місяців

позбавлення
волі,

у вчиненні злочину передбаченого
ст. 309 ч. 2 КК України, -

встановив:

Органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у
тому, що він, наприкінці вересня 2004
року (точний час та дата досудовим слідством не встановлений) прибув на
залізничний вокзал «Ірпінь», розташований за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул.
Центральна, де незаконно придбав у невстановленої особи циганської
національності 1 стакан
подрібненої макової соломи за 20
гривень, який переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2, де в той же день
виготовив з придбаної макової соломи наркотичний засіб «ширка» в кількості 5 мл, які
поступово вживав внутрівенно та зберігав за місцем свого проживання для
власного вживання без мети збуту, а використану для виготовлення наркотичного
засобу подрібнену макову солому та розчинник поклав на зберігання на балконі за
місцем свого проживання.

21.02.2005 року о 13.00 годині в
АДРЕСА_2 працівниками
міліції у присутності понятих виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з
подрібненою рослинною масою коричневого кольору з запахом органічного
розчинника, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №8882 від 25.05.2005 року є
особливо-небезпечним наркотичним засобом -
не висушеною маковою соломою, вага якої в перерахунку на сухий стан складає
70 г. та пластикову
пляшку ємкістю 1 л,
заповнену рідиною коричневого кольору, в рідині наркотичних алкалоїдів згідно
висновку судово-хімічної експертизи №8882
від 25.02.2005 року не
виявлено, які ОСОБА_1 зберігав для власного вживання без мети збуту.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 заявив клопотання
про направлення даної справи на досудове слідство. Вказує, що досудове слідство
проведено неправильно та неповно. Не було встановлено власника квартири, чи
особи яка її орендувала, не встановлено місце проживання свідків, не проведене
відтворення обстановки та обставин події.

Прокурор у
судовому засіданні заперечував проти направлення даної справи на досудове слідство.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що дану справу
необхідно направити на додаткове розслідування із мотивів неправильності та
неповноти досудового слідства.

Так, відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» №2 від 11.02.2005 року повернення
справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи
допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його
провадження не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли
органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті
процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не
застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без
усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок слідчих
органів про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст. 309 ч. 2
КК України ґрунтується на результатах огляду його житла,
під час якого у нього було виявлено та вилучено панчоху з подрібненою рослинною
масою коричневого кольору з різким запахом розчинника та пляшку з полімерного
матеріалу з рідиною коричневого кольору (а.с. 11-13).

Зазначені
обставини свідчать про те, що у ОСОБА_1 фактично був проведений обшук житла.

Згідно зі ст. 30 Конституції
України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення
до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як
за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України
обшук житла чи іншого володіння особи проводиться за вмотивованою постановою
судді. При необхідності провести обшук слідчий за погодженням із прокурором
звертається із поданням до судді за місцем провадження слідства.

У невідкладних випадках обшук житла чи володіння особи
може бути проведений без постанови суду. При цьому у протоколі зазначаються
обставини, що обумовили проведення обшуку без постанови судді. Протягом доби з
моменту проведення цієї дії слідчий направляє копію протоколу обшуку прокурору.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутня постанова
суду про надання дозволу на проведення обшуку житла, де проживав ОСОБА_1, а в
протоколі огляду місця події (а.с. 11-12) не зазначені обставини, що обумовили провести обшук без постанови суду,
також у матеріалах справи відсутня інформація про надсилання копії постанови
прокурору, суд вважає, що органами досудового слідства грубо порушені вимоги
кримінально-процесуального законодавства України.

При цьому суд враховує, що у разі визнання вищевказаної
слідчої дії не обшуком житла, а його оглядом, то в порушення вимог ст. 190 КПК України в матеріалах справи відсутня письмова згода володільця житла на
проведення огляду, або ж постанова суду чи повідомлення прокурору про
проведення вказаного огляду.

Оскільки вказані порушення не можуть бути усунуті в
судовому засіданні, дану справу необхідно направити для проведення додаткового
розслідування із мотивів неправильності досудового слідства.

Крім того, як видно з протоколу огляду місця події (а.с. 11-12), під час проведення вказаної слідчої дії були присутні поняті ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 323 КПК України суд
обґрунтовує вирок суду лише на доказах, які були розглянуті в судовому
засіданні.

Незважаючи на неодноразові постанови суду про привід
вказаних осіб у судове засідання для допиту їх в якості свідків, органами
міліції вони не були виконані, вказані особи не доставлені в судове засідання.

Зазначені обставини не можуть не викликати певні сумніви
в законності проведення вказаної слідчої дії.

Згідно зі ст. 62 Конституції
України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах,
одержаним незаконним шляхом.

За даних обставин справу необхідно направити для
проведення додаткового розслідування також з мотивів неповноти досудового
слідства.

Під час проведення додаткового розслідування необхідно у
встановленому законом порядку провести наступні процесуальні дії:

усунути порушення кримінально-процесуального кодексу
України, допущені під час

проведення обшуку житла ОСОБА_1

установити чи дійсно це житло належить ОСОБА_1.

встановити
місце проживання свідків по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виконати інші
дії направлені на всебічне, повне та об'єктивне розслідування справи.

Оскільки ОСОБА_1 раніше судимий, обвинувачується у вчинені злочину, який
відноситься до категорії середньої тяжкості, під час досудового слідства
намагався ухилитись від слідства, у зв'язку з чим перебував у розшуку, суд
вважає, що підстав для зміни щодо нього запобіжного заходу на даній стадії
немає.

Керуючись ст. 281 КПК України суд,

постановив:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні
злочину передбаченого ст. 309
ч. 2 КК
України направити прокурору м. Ірпінь для проведення додаткового розслідування,
в процесі якого виконати зазначені вище вказівки.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін - тримання під
вартою у Київському СІЗО №13
Держдепартаменту України з питань виконання покарань.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного
суду Київської області через Ірпінський міський суд протягом 7 діб із моменту
її проголошення.