ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
Ухвала

іменем україни

28 серпня 2014 року

м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ

у складі колегії:

головуючого
Колесниченка В.М.,

суддів
Дембовського С.Г., Слинька С.С.,

при секретарі Гладкіх
Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні
кримінальне провадження за касаційною
скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженої ОСОБА_2 на ухвалу судді
Апеляційного суду м. Києва від 03
березня 2014 року,

за участю прокурора
Вергізової Л.А.,

засудженої
ОСОБА_2,

захисника
ОСОБА_1,

потерпілого
ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ звернувся захисник
ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченої
ОСОБА_2 із касаційної скаргою на ухвалу
судді Апеляційного суду м. Києва від 03
березня 2014 року, якою повернуто його
апеляційну скаргу та апеляційну скаргу
обвинуваченої ОСОБА_2 на вирок
Деснянського районного суду м. Києва
від 26 грудня 2013 року.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1
порушує питання про скасування
вищевказаної ухвали та призначення
нового розгляду у суді апеляційної
інстанції. Посилається на те, що суд
безпідставно повернув апеляційну
скаргу, яка подана із дотриманням вимог
ст. ст. 392, 393, 395, 396 КПК України. Вважає, що
було усунуто усі недоліки апеляційних
скарг відповідно до ухвали про
залишення їх без руху від 10 лютого 2014
року. Указує, що в апеляційній скарзі
було чітко зазначено підстави для
скасування судових рішень, передбачені
ст.ст. 409, 410, 411, 412 КПК України, а
відсутність посилань на ст. 284 КПК
України не є підставою для повернення
апеляційної скарги.

У запереченнях на касаційну скаргу
потерпілий ОСОБА_3 просить оскаржуване
судове рішення залишити без змін.

Вироком Деснянського районного суду м.
Києва від 26 грудня 2013 року ОСОБА_2
визнано винуватою у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та їй
призначено покарання у виді обмеження
волі на строк 2 роки із позбавленням
права керувати транспортними засобами
на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням із іспитовим
строком тривалістю 2 роки та
покладенням на неї обов'язків,
визначених п.п. 2-4 ст. 76 КК України.

ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_1
звернулась до суду апеляційної
інстанції із апеляційною скаргою на
указане судове рішення.

Ухвалою судді Апеляційного суду м.
Києва від 10 лютого 2014 року апеляційна
скарга були залишена без руху із
наданням строку для усунення недоліків
апеляційної скарги. На виконання вимог
зазначеної ухвали захисник ОСОБА_1
звернувся до суду із відповідним
уточненням.

Ухвалою судді Апеляційного суду м.
Києва від 03 березня 2014 року апеляційну
скаргу обвинуваченої ОСОБА_2 та
захисника ОСОБА_1 на вирок
Деснянського районного суду м. Києва
від 26 грудня 2013 року було повернуто
особам, що їх подали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, які
підтримали касаційну скаргу, думки
потерпілого ОСОБА_3 та прокурора,
які зазначили про необґрунтованість
доводів касаційної скарги, перевіривши
матеріали провадження, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України
підставами для скасування або зміни
судових рішень судом касаційної
інстанції може бути, зокрема, істотне
порушення вимог
кримінально-процесуального закону.

При перевірці матеріалів провадження
касаційним судом установлено, що
доводи захисника ОСОБА_1 про істотне
порушення вимог кримінального
процесуального закону судом
апеляційної інстанції при винесення
ухвали про повернення апеляційної
скарги є безпідставними з огляду на
таке.

Так, в ухвалі судді Апеляційного суду м.
Києва від 10 лютого 2014 року про
залишення без руху апеляційної скарги
захисника ОСОБА_1 та обвинуваченої
ОСОБА_2 було чітко зазначено недоліки
апеляційної скарги, зокрема указано на
її невідповідність вимогам ст. 396 КПК
України, якою передбачено необхідність
зазначення у скарзі вимог особи, яка
подає апеляційну скаргу, до суду
апеляційної інстанції та їх
обґрунтування із зазначенням того, у
чому полягає незаконність чи
необґрунтованість судового рішення.
Апеляційним судом зазначалось про те,
що особами, які подали скаргу на
обґрунтування її вимог про закриття
кримінального провадження щодо ОСОБА_2
не вказано підстави закриття
кримінального провадження та не
наведено доводів на обґрунтування їх
наявності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК
України апеляційна скарга
повертається, якщо особа не усунула
недоліки скарги, яку залишено без руху
в установлений строк.

Як убачається із матеріалів
кримінального провадження,
звернувшись до суду із уточненням до
апеляційної скарги, захисник ОСОБА_1
вимоги указаної ухвали не виконав та не
навів обґрунтувань касаційних вимог із
зазначенням підстав для закриття
кримінального провадження.

Так, згідно зі ст. 417 КПК України суд
апеляційної інстанції, встановивши
обставини, передбачені ст. 284 цього
Кодексу, скасовує обвинувальний вирок
чи ухвалу і закриває кримінальне
провадження.

Тобто, відповідно до вказаної норми
кримінального процесуального закону,
апеляційний суд вправі ухвалити
рішення про закриття кримінального
провадження виключно за наявності
однієї з підстав, визначених ст. 284
КПК України.

Однак, як убачається зі змісту
апеляційної скарги захисника
ОСОБА_1 та обвинуваченої ОСОБА_2 та
уточнень до неї, у скарзі не було
наведено обґрунтувань щодо наявності
підстав для закриття кримінального
провадження, які чітко визначені
положеннями ст. 284 КПК України, а
також доводів на обґрунтування їх
наявності, що свідчить про невиконання
особою, що подає скаргу вимог п. 4 ч. 2 ст.
396 КПК України.

У зв'язку з наведеним, ухвала судді
Апеляційного суду м. Києва від 03
березня 2014 року про повернення
апеляційної скарги, залишеної без руху,
відповідає вищевказаним вимогам
кримінального процесуального закону.

Таким чином, касаційна скарга
захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженої ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 433, 434, 436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

залишити без змін ухвалу судді
Апеляційного суду м. Києва від 03
березня 2014 року у кримінальному
провадженні щодо ОСОБА_2, а касаційну
скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженої - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

С у д д і:

В.М. Колесниченко С.Г. Дембовський С.С.
Слинько