Справа № 1-95/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської
області

в складі: головуючої - судді: Н.В. Мазай

при секретарі: В.В. Возній

з участю прокурора: М.М. Бебешка

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Теолин Монастирищенського району Черкаської області,
українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого,
працюючого СФГ «Нова Україна» с Теолин, Монастирищенського району, механізатор, проживаючого в с Теолин Монастирищенського р-ну Черкаської
області, раніше не судимого;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця с Копіювата Монастирищкнського району Черкаської області,
українця, громадянина України, з повною середньою
освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в с Копіювата Монастирищенського району Черкаської обл., раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 16 червня 2007 року приблизно о 18 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, поруч з домоволодінням по АДРЕСА_1, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи неповагу до суспільства, з хуліганських
спонукань, що супроводжувались особливою
зухвалістю, яка виразилась в безпричинно нанесенні по декілька ударів руками та
ногами в різні частини тіла
громадянину ОСОБА_3. Після цього, продовжуючи
хуліганські дії, відвівши ОСОБА_3. від домоволодіння, продовжували наносити
йому удари, та заподіяли при цьому потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я у вигляді
садна за лівим вухом, синця спинки носа,
осадженого синця лівої реберної дуги, садно задньої поверхні правого ліктя,
садно лівої лопатки, садно правої
лопатки, садна попереку, садна правої бокової поверхні тулуба, садно правого
коліна, глибокі садна лівого коліна спереду, забійну гнійну рану тила правої
стопи.

Підсудний ОСОБА_1 на стадії досудового та судового слідства свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно
16 червня 2007 року приблизно в обідню пору
він разом з дружиною, її батьками, а також її братом ОСОБА_2виїхали на берег ставу, який розташований між с Степівка та с Копіювата Монастирищенського району
відпочивати. Пізніше на те саме місце приїхали хлопці з с Степівка, які розташувались неподалік від них, і також відпочивали. Відпочиваючи хлопці, декілька разів
підходили до них з проханням позичити стакани, ніж,
тощо. Він вживав спирті напої. Трохи згодом дружина з батьками поїхали додому, а вони з ОСОБА_2. залишились на березі разом з
хлопцями з с Степівка. На той час між ними ніяких сварок та суперечок не виникало, і взагалі ніяких
конфліктів не

2

було.
Приблизно після 17 години хлопці зібрались і поїхали в с Степівка, а вони з ОСОБА_2
залишились на березі. Коли вони вийшли з ставка він підійшовши до свого одягу виявив, що з кишені зник мобільний телефон
марки «Моторола L 2», водійські права на його ім'я, а також
технічний паспорт на мотоцикл «ІЖ - Юпітер 4». Виявивши, що телефон та документи зникли, вони вирішили поїхати
спочатку додому, а потім в с. Степівка. По дорозі від
ставу, зустріли батьків на автомобілі. Дружина повідомила, що телефонувала на
його телефон і там невідомий голос висловлювався в їх адресу нецензурними
словами. Вони поїхали в с Степівка, з метою пошуків телефону та документів. В селі
вони зайшли до знайомого тестя на ім'я ОСОБА_5, дружина якого зателефонувала на
його мобільний номер, і повідомила, що голос схожий на голос
ОСОБА_3, і також повідомила про те, що бачила як ОСОБА_3. та ОСОБА_4. йшли по селі та розмовляли по телефону. Спочатку
вони заїхали додому до ОСОБА_4., але останнього вдома не було, тому поїхали додому до ОСОБА_3Вони викликали його на подвір'я, і стали
розпитувати де мобільний телефон. При цьому ОСОБА_3 повідомив їм, що він не брав ніякого мобільного телефону,
після чого він відразу долонею наніс йому удар в область
обличчя. Чи наносив він удар кулаком в живіт зараз з
упевненістю сказати не може. ОСОБА_3 почав тікати на подвір'я, а він наздогнавши його, підчепив ногою, від чого
ОСОБА_3потикнувся, але на землю не впав. Вони запропонували ОСОБА_3у вийти на
вулицю, на що він погодився, і вже на вулиці він знов став розпитувати про те,
де знаходиться мобільний телефон. Коли він відповів, що не знає ні про який мобільний телефон, він наніс ще удар
рукою в область обличчя. ОСОБА_2. також, перебуваючи на вулиці, наніс удар
ОСОБА_3у руками в область тулуба. Від нанесених
ударів ОСОБА_3 впав на землю і при цьому став втрачати свідомість. ОСОБА_2. пішов на подвір'я, набрав води та став лити на
ОСОБА_3а. Потім вони вирішили взяти ОСОБА_3а з собою та піти додому до ОСОБА_4.
По дорозі вони також наносили удари ОСОБА_3 в різні частини тіла. Він подробиць
подальших подій не пам'ятає тому, що був в нетверезому стані. Прийшовши додому до ОСОБА_4, вони виявили, що його
немає. Була вдома його мати, яка сказала, що
ОСОБА_4 не брав ніякого мобільного телефону, і де він знаходиться вона не знає. Вночі цього ж дня мати ОСОБА_4 принесла їм додому
його мобільний телефон, який був в незадовільному стані.
Висновок експерта він не оспорює, вважає що такі тілесні ушкодження на
тілі ОСОБА_3могли утворитися внаслідок нанесення ним
з ОСОБА_2. ударів. Покази дані ним на досудовому слідстві правдиві і він їх
підтримує.

Підсудний ОСОБА_2на стадії
досудового та судового слідства свою вину у вчиненні злочину визнав
повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 16 червня 2007 року приблизно в обідню пору він разом з батьками, сестрою, а
також її чоловіком ОСОБА_1виїхали на берег ставу, який розташований між с Степівка та с Копіювата Монастирищенського району
відпочивати. Приблизно о 15 годині на те саме
місце приїхав гурт хлопців з с Степівка, які сіли неподалік від них, і також відпочивали. За час відпочинку хлопці,
підходили до них з проханням позичити стакани. Він вживав спирті
напої. Через деякий час сестра з батьками поїхали додому, а вони з ОСОБА_1. залишились на березі разом з хлопцями з с Степівка. На той час між ними
ніяких сварок, суперечок, конфліктів не було. Приблизно після 17 години хлопці
зібрались і поїхали в с Степівка, а вони з ОСОБА_1.
залишились на березі. Коли вони вийшли з ставка ОСОБА_1.
підійшовши до свого одягу виявив, що зник його мобільний телефон марки «Моторола L 2», водійські права на його ім'я, а також технічний
паспорт на мотоцикл «ІЖ - Юпітер 4». Вони вирішили поїхати спочатку додому, а
потім в с Степівка. По дорозі від ставу,
зустріли батьків на автомобілі, які їм повідомили, що сестра телефонувала на телефон ОСОБА_1 і невідомий голос
виражався в її адресу нецензурними словами. Вони
поїхали в с Степівка, щоб знайти телефон та
документи. В селі зайшли до знайомого батька на ім'я ОСОБА_5,
жінка якого зателефонувала на мобільний номер ОСОБА_1, і повідомила, що голос схожий
на голос ОСОБА_3., і також повідомила про те, що бачила як ОСОБА_3. та ОСОБА_4. йшли по селі та розмовляли
по телефону. Спочатку

3

вони заїхали
додому до ОСОБА_4., але останнього вдома не було, тому
поїхали додому до ОСОБА_3Вони викликали його на подвір'я,
і стали розпитувати де мобільний телефон. При цьому ОСОБА_3 сказав, що не брав ніякого
мобільного телефону, після чого ОСОБА_1ідразу долонею наніс йому
удар в область обличчя. ОСОБА_3 почав тікати в бік городу, а ОСОБА_1.
наздогнавши його, підчепив ногою, від чого ОСОБА_3потикнувся, але на землю не впав. Вони запропонували ОСОБА_3у вийти
на вулицю, на що він погодився, і вже на вулиці ОСОБА_1
знов став розпитувати про те, де знаходиться мобільний телефон. Коли він відповів, що не знає ні про який мобільний
телефон, ОСОБА_1. наніс ще декілька ударів
рукою в область обличчя. Він також, перебуваючи на вулиці, наніс декілька ударів ОСОБА_3у руками в область тулуба і удар
ногами в область тулуба. Від нанесених ударів
ОСОБА_3 впав на землю і при цьому став втрачати свідомість. Він пішов на подвір'я, набрав води та став лити на
ОСОБА_3а щоб він прийшов до тями. Потім вони вирішили взяти ОСОБА_3а з
собою та піти додому до ОСОБА_4. По дорозі він наніс один удар ОСОБА_3.
Прийшовши додому до ОСОБА_4, вони виявили, що його немає в дома. Вдома була його мати, яка сказала, що ОСОБА_4 не
брав ніякого мобільного телефону, і де він знаходиться вона не знає.
Вночі цього ж дня мати ОСОБА_4 принесла їм додому мобільний телефон ОСОБА_1 В. Висновок експерта він не оспорює, вважає що
такі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_3могли утворитися внаслідок
нанесення ним з ОСОБА_1. ударів. Покази дані
ним на досудовому слідстві правдиві і він їх підтримує.

Потерпілий ОСОБА_3в судовому засіданні пояснив, що 16 червня 2007 року він разом з товаришами відпочивали на березі ставу який
розташований між с Степівка та с Копіювата Монастирищенського
району. До них підійшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яких він раніше не
знав. Вони відпочивали разом з ними і ніяких сварок чи конфліктів між ними не було. Приблизно о 17 год. 30 в. він поїхав додому, а ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ще залишилися біля ставу. Близько 18 години до його домоволодіння в с Степка під'їхав автомобіль марки
"Москвич", з якого вийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і ще декілька незнайомих йому людей. Викликавши його на вулицю хлопці почали розпитувати за мобільний
телефон, який він можливо викрав у ОСОБА_1.
Він повідомив їм, що мобільний телефон не брав. ОСОБА_1 спочатку вдарив його кулаком в живіт, а потім в область голови.
Він намагався втекти на подвір'я, але ОСОБА_1
його наздогнав та ногою підчепив. Від цього він на землю не впав, а тільки трохи зігнувся, а ОСОБА_2 і ОСОБА_1 почали
наносити йому удари в різні частини тіла. Били його приблизно пів години. Від нанесених ударів він на деякий час
втратив свідомість і прийшовши до
тями побачив, що хлопці відливають його водою. Скільки йому нанесли ударів він сказати не може бо не рахував їх. Потім
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вирішили йти до ОСОБА_4.
і сказали щоб він йшов разом з ними. Він не зміг їм відмовити. По дорозі до ОСОБА_4 знову по черзі почали наносити йому удари
руками та ногами в різні частини тіла.
Від ударів він впав на землю та втратив свідомість. Прийшов до тями після того
як його облили водою. Пізніше
з'ясувалось, що телефон взяв ОСОБА_4 і вони його відпустили додому. Висновок експерта він не оспорює, вважає
його таким, що відповідає дійсності.

Крім визнання вини підсудними під час судового слідства, їх вина у
вчиненому злочині доведена доказами, добутими
в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за клопотанням підсудних, у відповідності до ст. 299 КПК
України, в судовому засіданні, крім показів підсудних, потерпілого, висновку
судово-медичної експертизи, характеризуючих особи підсудних даних, не
досліджувались, оскільки фактичні обставини справи,
кваліфікація злочину ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані
у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд
вважає пред'явлене обвинувачення доведеним.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

4

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особи підсудних, які за місцем проживання характеризуються
позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудних суд визнає, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення
заподіяної шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудним, суд визнає вчинення злочину особами,
що перебувають в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи те, що підсудним ОСОБА_1. вчинено злочин який Законом віднесено
до категорії злочинів середньої тяжкості, однак і те, що він раніше не судимий,
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, добровільне повне
відшкодування завданого збитку та заподіяної
шкоди, у вчиненому щиро розкаявся, позитивно характеризується
за місцем проживання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства
і находить за необхідне призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування
покарання з випробуванням,
встановивши йому іспитовий строк. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення
та попередження нових злочинів.

Враховуючи те, що підсудним ОСОБА_2. вчинено злочин, який Законом віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості,
пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також і те, що він раніше не
судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані
збитки та усунув заподіяну шкоду, суд вважає,
що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі, звільнивши його
від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов'язки. Призначення саме такого покарання є необхідним і
буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування іншого виду покарання передбаченого санкцією ч. 2
ст. 296 КК України та ст. 69 КК України суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Підсудного ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_1покарання у вигляді 3 (трьох) років
позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 75-76 КК України засудженого
ОСОБА_1. від відбування

покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення
волі звільнити з випробуванням, якщо він

протягом визначеного судом іспитового строку
тривалістю в 2 (два) роки не вчинить

нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

1. Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, навчання, роботи.

3.
Періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Підсудного ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч.2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_2покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення
волі.

5

Керуючись ст. ст. 75-76 КК України засудженого ОСОБА_2. від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі
звільнити з випробуванням, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

1. Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, навчання, роботи.

3. Періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, судові витрати
за проведення судово - медичної експертизи в сумі по 34 гривні 61 копійки з кожного на рахунок: спеціальний фонд № 4797 код
02004918 МФО 854018 ГУДКУ у
Черкаській області.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1. до вступу вироку в
законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_2. до вступу вироку в законну
силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області протягом 15
діб з дня його проголошення через Монастирищенський районний суд.