Справа № 603/391/15-к
Провадження № 1-кп/603/43/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" серпня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 11.06.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, студента ІІІ-го курсу Коропецького ПТУ №34, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в :
У другій декаді квітня 2015 року під час перебування ОСОБА_3 на території колишньої ферми, до якої був вільний доступ, а саме із одного з приміщень по АДРЕСА_1 , де здійснював свою господарську діяльність ОСОБА_5 , у нього виник злочинний намір направлений на викрадення двигуна електричного із маркуванням 634805, 230V, який знаходився у даному приміщенні та належав ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 діючи умисно, з метою заволодіння неналежним йому майном двигуном електричним, та подальшим його привласненням для використання у власних потребах, тобто переслідуючи корисливі мотиви та мету, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, шляхом вільного доступу, із приміщення, що за адресою АДРЕСА_2 , викрав з устаткування двигун електричний із маркуванням 634805, 230V, вартістю 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
22 червня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , який на той час перебував у такому процесуальному статусі з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в угоді зобов`язався вчинити дії щодо вибачення перед потерпілим протягом місяця після вступу вироку в законну силу.
Окрім цього, в угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , кожний окремо, угоду про примирення підтримали та просили її затвердити.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із завдання суду об`єктивно перевірити відповідність укладеної угоди про примирення вимогам закону та з`ясувати наявність підстав для твердження про винуватість обвинуваченого.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Приписами ст. 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються відомості про: сторін укладення угоди; формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація, істотні для відповідного кримінального провадження обставини; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від покарання з випробуванням; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
За змістом угоди, яку було надано до суду з обвинувальним актом, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 , формулювання підозри, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , зазначено дії, які ОСОБА_3 зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, а саме публічно вибачитися перед потерпілим протягом місяця після вступу вироку в законну силу, також узгоджене покарання у виді штрафу.
Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом.
Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Отже судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.
Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 22 червня 2015 року угоди про примирення та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Судові витрати - відсутні.
Керуючись п. 1 ч.3 ст 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 22 червня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 11.06.2015 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 червня 2015 року покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: двигун електричний із маркуванням НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 залишити в його користуванні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1