Справа № 1-4-2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

17
листопада 2008 року Ізяславський районний суд Хмельницької
області

в складі головуючого судді Демчука П.В.

при секретарі Гонтарук З.О., Самборської Л..А.,

участю прокурора Дідича А.М., Вітрука В.В.,

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Ізяслава кримінальну справу по обвинуваченню
:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя с. Білогородка
Ізяславського району, українця,
громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК
України,

В
С Т А Н О В И В :

29 квітня 2007 року близько 22 години
ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«Форд-Сієра» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по автодорозі Кременець-Б.Церква в напрямку
Б.Церкви, при цьому перевозив трьох пасажирів- ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Під
час руху на 74 км автодороги поблизу с. Закружці підсудний діяв необачно і
легковажно - при виконанні маневру обгону
транспортного засобу не врахував дорожню обстановку, невірно обрав
швидкість свого руху, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив
виїзд керованого ним автомобіля на узбіччя зустрічної смуги, де і скоїв наїзд
на гужову повозку, на якій знаходилися ОСОБА_7 і ОСОБА_8. В результаті дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_7, ОСОБА_8. отримали тілесні
ушкодження середнього ступеня тяжкості. Своїми діями ОСОБА_3 допустив порушення
правил безпеки руху, передбачені
пунктами 10.1, 12.1, 12.2 Правил
дорожнього руху України, а саме:

п.10.1- перед початком руху, перестроюванням та будь-якою
зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно
керувати ним;

п. 12.2 - у темну
пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повина бути такою ,
щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Зазначені порушення знаходяться у прямому причинному
зв»язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав частково, пояснив, що
керував автомобілем, будучи тверезим, вважає, що потерпілим ОСОБА_7 також були
порушені правила дорожнього руху.

Крім часткового визнання вини самим підсудним,
суд дійшов висновку, що його винуватість у скоєному підтверджується сукупністю
зібраних у справі та дослідженими у судовому засіданні доказів.

Із показань підсудного слідує, що він 29 квітня
2007 р. за кермом автомобіля «Форд-Сієра», яким він керував за дорученням,
рухався разом із своїми знайомими ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6. із с. Білогородка
в с. Теліженці. Поблизу с. Закружці він
став здійснювати обгін вантажного автомобіля і раптово побачив перед собою
гужову повозку, запряжену конем, відбулося зіткнення, від удару він втратив
свідомість і більше нічого не пам»ятає. Свою вину у порушенні
правил дорожнього руху визнав, однак заперечив, що вживав алкогольні напої.

Потерпілий ОСОБА_7 посвідчив суду, що увечері 29 квітня 2007
року він разом із дружиною кінною повозкою поверталися із с. Чижівка в с.
Закружці, при цьому підвода рухалась по узбіччю правої сторони автодороги. Коли
назустріч проїздив вантажний автомобіль, він раптом побачив перед собою світло
фар і відчув удар. Вони із дружиною попадали із підводи, отримали при цьому
тілесні ушкодження. Віз був розбитий, а кінь загинув. Пізніше приїхала машина
швидкої допомоги та працівники міліції.

Аналогічні пояснення надала і потерпіла ОСОБА_8.

Із показань свідка ОСОБА_5 слідує, що 29 квітня
2007 р. він разом із ОСОБА_4, ОСОБА_6 та братом підсудного - ОСОБА_9
відпочивали у с. Білогородка в барі «Роксолана». Пізніше до них приїхав на
автомобілі ОСОБА_3, і повіз у с. Теліженці. Як саме сталася
дорожньо-транспортна пригода він не
бачив, бо сам був п»яний.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6. також посвідчили, що вдень
29 квітня 2008 р. вони відпочивали разом із ОСОБА_5, ОСОБА_9 та Купріяновим
Василем. В судовому засіданні заперечили, що ОСОБА_3 вживав алкогольні напої,
хоча у своїх пояснення, які були дані ними у приміщенні Ізяславської ЦРЛ,
зазначали, що підсудний перед ДТП вживав вино.

Згідно протоколу огляду місця події та
план-схеми до нього дорожньо-транспортна пригода сталась на участку автодороги
Кременець-Біла Церква поблизу с. Закружці Ізяславського району. Проїзна частина автодороги знаходиться у
сухому задовільному стані, на дорозі має місце дорожня розмітка, обмежуючих
дорожніх знаків немає, ширина узбіччя становить 3 м., узбіччя знаходиться також
у нормальному стані. Як слідує із зазначеного протоколу та план-схеми зіткнення
легкового автомобіля та підводи сталося не на смузі зустрічного руху, а на її
узбіччі, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не впорався із керуванням автомобіля,
з»їхав із автодороги на узбіччя, і з його
вини сталася ДТП.

Також дана обставина підтверджується висновком
автотехнічної експертизи, від 26.07.2007 року, згідно якої:

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля
ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до пп.1.5 (ч. 1), 10.1., 12.1, 12.2,
12.6 (г) Правил дорожнього руху України;

- технічна можливість у водія «Форд-Сієра»
запобігти наїзду на гужову повозку під керуванням ОСОБА_7 в заданій дорожній
ситуації забезпечувалась виконанням водієм ОСОБА_3 технічних норм вимог пп.
10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто, не виїжджаючи на ліве узбіччя
по ходу свого руху водій ОСОБА_3 уникнув би наїзду на гужову повозку;

- з
технічної точки зору, при заданих обставинах даної події, до виникнення даної
ДТП призвели дії водія автомобіля «Форд-Сієра» ОСОБА_3, які в даному випадку не
відповідали технічним нормам вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху
України.

Висновком амбулаторної судово-психіатричної
експертизи від 14 січня 2008 р. встановлено, що
ОСОБА_3 будь-яким психічним (душевним захворюванням) на період
інкримінованого йому злочину не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій,
в особливому емоційному стані не знаходився.

Висновками
експертів Шепетівського бюро СМЕ, а також висновками додаткових
судово-медичних експертиз у потерпілих
ОСОБА_7, ОСОБА_8. виявлені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як
такі що викликали тривалий розлад здоров»я.

Медико-соціальною експертною комісією для
потерпілого ОСОБА_7 була встановлена третя група інвалідності, а для ОСОБА_8. -
друга група інвалідності.

Оцінюючи зібрані в справі і досліджені судом
докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями, які
виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні
ушкодження, ОСОБА_3 скоїв злочин,
передбачений ст. 286 ч. 1 КК України, винуватість підсудного суд вважає доведеною. Разом з тим
із обвинувачення підсудному слід виключити обтяжуючу обставину скоєного -
керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, так як це не
було достовірно встановлено у судовому засіданні.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом»якшують
та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом"якшують покарання підсудному,
є вчинення злочину вперше, позитивна
характеристика підсудного.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не
встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що
мірою покарання, необхідною і достатньою для виправлення підсудного повинна
бути обрана міра покарання у виді
обмеженні волі, від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши
іспитовий строк.

Суд вважає, що підлягає задоволенню цивільний позов
представника потерпілих про стягнення
витрат на лікування потерпілих в сумі 5125 грн. 15 коп., що підтверджено
документально, збитків, пов»язаних із втратою коня та пошкодженням гужової
повозки у сумі 5000 грн., витрат на
оплату юридичної допомоги, наданої адвокатом, у розмірі 5000 грн.

Враховуючи характер допущеного підсудним правопорушення,
глибину фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілих
ОСОБА_7 та ОСОБА_8., яким встановлено відповідно третю та другу групи
інвалідності, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати підлягають стягненню в дохід держави,
речові докази - поверненню власникам.

Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд

З А
С У Д
И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України і призначити покарання - два роки обмеження
волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування основного
покарання - обмеження волі - звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 5125 грн. 15 коп.
витрат на лікування, 5000 грн. на відшкодування коня та гужової повозки, 5 000
грн. на відшкодування витрат адвоката,
20 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 25 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 141 грн. 23 коп.
судових витрат у вигляді вартості проведеної автотехнічної експертизи.

Речові докази по справі повернути власникам.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу
залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області
через Ізяславський районний суд протягом
15 діб з моменту його проголошення.

Суддя П.В. Демчук