Справа № 592/9198/14-к
Провадження № 1кп/592/391/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2014 року м.Суми

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Суми, українця, громадянина України, розлучений, освіта повна середня, не працює,
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не
судимого в силу ст.89 КК України
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
04.06.2013 року в період часу з 11год. до 12год. ОСОБА_7 зайшов до магазину «Продукти», що за адресою м.Суми, вул..40 років Жовтня,буд.7 з метою придбати горілки, для чого підійшов до холодильника, в якому знаходилася горілка, та намагався самовільно дістати звідти одну пляшку. На дії ОСОБА_7 відреагувала продавщиця магазину ОСОБА_9 , яка зробила йому зауваження, після чого ОСОБА_7 кинув на прилавок магазина гроші в сумі 43грн. та почав сваритися з ОСОБА_9 , висловлюючись в її адресу нецензурною лексикою. В цей час до магазину зайшли покупці, які побаивши конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вивели ОСОБА_7 з магазину. Цього ж дня о 18год. ОСОБА_7 повернувся до магазину «Продукти», що за адресою АДРЕСА_2 , з метою забрати гроші, які до цього він залишив на прилавку зазначеного магазину. Перебуваючи у громадському місці, а саме в приміщенні торгівельного залу магазину, у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з директором вказаного магазину ОСОБА_6 з приводу грошей, які він хотів забрати. В ході конфлікту ОСОБА_7 , діючи умисно безпідставно, грубо порушуючи громадський порядок, із хуліганських спонукань, нехтуючи загальноприйнятими в суспільстві нормами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, став виражатися в адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою та висловлювати погрози в адресу ОСОБА_6 , зазначаючи про те, що він знає, де живе вона з родиною, та стукати ножем в згорнутому вигляді по прилавку. Вищевказані дії ОСОБА_7 супроводжувалися порушенням спокою осіб, які перебували в магазині та тимчасовим порушенням нормальної діяльності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Продавець вказаного магазину ОСОБА_9 та директор ОСОБА_6 через хуліганські дії ОСОБА_7 не мали фактичної можливості обслуговувати клієнтів магазину, і магазин був зачинений о 20год., тобто раніше часу, встановленого графіком роботи магазину, цим самим хуліганськими діями ОСОБА_7 було припинено нормальну діяльність магазину «Продукти». ОСОБА_6 , налякана діями ОСОБА_7 , змушена була натиснути на кнопку тривоги. При цьому ОСОБА_9 зайшла до підсобного приміщення магазину, де перебував знайомий ОСОБА_10 та попросила останнього зайти до торгівельного залу магазину з метою припинити хуліганські дії ОСОБА_7 . Зайшовши з вулиці до торгівельного залу магазину ОСОБА_10 вирішив самостійно припинити дії ОСОБА_7 . Підійшовши до ОСОБА_7 ззаду, ОСОБА_11 припинив хуліганські дії ОСОБА_7 , які до цього часу вперто не припинялись і тривали упродовж близько 5-10 хвилин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою вину у скоєнні хуліганських дій та пояснив, що 04.06.2013 року він вирішив зайнятися ремонтними роботами на балконі, для чого запросив до себе знайомих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Близько 09год. вони пішли в магазин «Продукти», придбали 250 г горілки та пиво. Вживали алкогольні напої біля магазину, він випив 50 г горілки, пиво не пив. Потім почали розходитися. Він зайшов до магазину купити горілки, попрохав продавця продати пляшку горілки, а вона запитує, чи є гроші. В цей час в магазин зайшли в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (прізвищ їх не знає). Він дістає гроші в сумі 43грн., а продавець каже, що холодної горілки не має. Він розвернувся, щоб піти з магазину, і сказав, що ввечері прийде, гроші залишив в магазині. Близько 18год. він прийшов до магазину і запитав, а де його гроші. ОСОБА_6 запитала, а скільки грошей. В цей час до магазину зайшло близько шести осіб, серед яких були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та почали його бити по обличчю, тулубу. Потім приїхали співробітники міліції та забрали його. Зранку в магазині у нього не було конфлікту. Ножа у нього з собою не було. 05.06.2013 року він прийшов в магазин разом з ОСОБА_16 і запитав про гроші, йому сказали, що передали співробітникам міліції разом з ножем. В цей же день близько 12год. він знаходився на балконі і побачив, як йдуть четверо чоловіків, серед яких і ті, що його били 04 червня в магазині і говорять, щоб він вийшов на вулицю. Він запитав у них, за що його били, а йому сказали, що він був не прав. З приводу його побиття він до правоохоронних органів не звертався.
В суді потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_7 вона знала як покупця магазину. 04.06.2013 року ОСОБА_7 вранці зайшов до магазину. Потім в інший час того ж дня вона почула крик, ОСОБА_7 кричав, погрожував їй, говорив, що знає, де вона живе. В цей час зайшли до магазину ОСОБА_15 та ОСОБА_14 (прізвищ їх не знає). ОСОБА_7 кинув гроші продавцю в обличчя, а продавець поклала гроші в сумі 43грн. біля каси. Ввечері ОСОБА_7 прийшов до магазину і сказав, щоб йому віддали гроші в сумі 500грн., кричав в магазині, погрожував, бігав то до неї, то до продавця ОСОБА_9 . Вона була на відділі «продукти», а ОСОБА_17 на відділі «горілчані та тютюнові вироби». ОСОБА_10 був в підсобному приміщенні, пив кофе. Потім ОСОБА_9 покликала ОСОБА_10 і останній зайшов та поклав ОСОБА_7 на підлогу і передав їй ніж, який вона поклала на прилавок. Потім приїхала охорона і забрала ОСОБА_7 . Коли був конфлікт в магазині, вона не могла обслуговувати клієнтів. Магазин зачинили в той день о 20год., тому що їй стало погано, а взагалі магазин працює до 22год., ОСОБА_7 порушив графік роботи магазину. Вона побачила ніж, коли ОСОБА_10 передав їй ніж, до цього моменту ножа не бачила. ОСОБА_10 не казав, що ніж був у ОСОБА_7 . ОСОБА_7 стукав кулаками об підніс на прилавку, в руках у ОСОБА_7 нічого не було, перед нею ОСОБА_7 ніж не демонстрував. Вона злякалася і була стурбована через таку поведінку ОСОБА_7 . В магазині ОСОБА_7 ніхто не бив.
Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона знала ОСОБА_7 як покупця магазину. В першій половині дня прийшов ОСОБА_7 в магазин і потягнувся рукою до холодильника, де була горілка, почав сваритися, кинув в обличчя гроші в сумі 43грн. До магазину зайшли покупці та вивели ОСОБА_7 . О другій половині дня ОСОБА_7 знову зайшов до магазину і став вимагати гроші в сумі 500грн. ОСОБА_7 кричав, стукав по вітрині, стукав підносом, погрожував ОСОБА_6 , казав, що знає де живе ОСОБА_6 , хто її чоловік і що все це просто так не закінчиться, бігав по магазину, погрожував ОСОБА_6 та її родині. В цей час в підсобному приміщенні пив кофе ОСОБА_10 і вона звернулася до останнього за допомогою. ОСОБА_10 поклав ОСОБА_7 на підлогу, обличчям донизу та передав ОСОБА_6 ніж. Ніж вона побачила на вітрині. В руках у ОСОБА_7 вона ніж не бачила, звідки взявся ніж, не бачила, описати ніж не зможе. ОСОБА_10 поклав ніж на прилавок. Зі свого місця вона бачила ОСОБА_6 , а що було в руках у ОСОБА_7 вона не бачила. Потім приїхала охорона і підняла ОСОБА_7 . Обвинуваченого ніхто не бив. В той день магазин вони зачинили о 20год. (за графіком магазин працює до 22год.), оскільки перебували в стані стресу, не могли працювати, ОСОБА_7 порушив режим роботи магазину. Сам конфлікт в магазині тривав близько 10 хвилин.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що в той день він зайшов до магазину «Продукти» випити кофе, оскільки він добре знає ОСОБА_6 . Він пив кофе в підсобному приміщенні магазину, коли прибігла ОСОБА_9 і попрохала у нього допомоги, оскільки чоловік в магазині здійняв скандал. Коли він зайшов до магазину, то ОСОБА_7 стукав по столу річчю, яка була схожа на ніж, навпроти ОСОБА_7 знаходилася ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 була за іншим прилавком, протилежним. ОСОБА_7 щось кричав, поводив себе агресивно. Він заломив руку ОСОБА_7 , поклав останнього на підлогу, ніж забрав з руки ОСОБА_7 та передав ОСОБА_6 . Рукояткою ножа ОСОБА_7 стукав по прилавку, в якому вигляді, розгорнутому чи нерозгорнутому був ніж, він не пам`ятає. Він піднімав ОСОБА_7 з підлоги з одним з покупців. Згодом приїхала охорона і він передав ОСОБА_7 охоронцям.
При проведенні одночасного допиту між потерпілою ОСОБА_6 і свідком ОСОБА_10 потерпіла зазначила, що ОСОБА_10 подав ніж їй в руки і вона поклала на прилавок. В той день ввечері вона ножа не бачила у ОСОБА_7 , побачила ніж, коли їй передав ОСОБА_10 . ОСОБА_10 не пам`ятає, з ким саме він піднімав ОСОБА_7 , зазначив, що ніж, оглянутий в суді схожий на предмет, що був в руках у ОСОБА_7 .
При проведенні одночасного допиту між свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 остання пояснила, що покликала ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_7 став погрожувати ножем, ніж був з темною ручкою в розкладному вигляді, приблизно 20-25 см в розкладному вигляді, ОСОБА_7 лаявся на підвищених тонах, погрожував сім`ї ОСОБА_6 розправою, вимагав кошти в сумі 500грн. Приблизно той ніж, який вона оглянула в суді, вона побачила на прилавку. ОСОБА_9 пояснювала, що ОСОБА_6 убрала ніж з вітрини та поклала на іншу вітрину (холодильник). На запитання, чому ОСОБА_9 раніше давала інші показання відносно ножа, остання повідомила, що розгубилася.
Свідок ОСОБА_18 , який працює в службі охорони «Явір 2000», пояснив, що за першим викликом вони приїхали до магазину і директор та продавець повідомили, що приходив чоловік, погрожував, самого чоловіка він не бачив. В вечірній час надійшов виклик з магазину і коли вони приїхали, то він побачив, що три чоловіка тримали ОСОБА_7 , були ОСОБА_6 і продавець. Чоловіки сказали, що ОСОБА_7 погрожував ножем, директор пояснила, що вимагав гроші. Продавець і директор говорили, що ОСОБА_7 погрожував ножем. Йому передали ніж, ніж був в закритому вигляді, хто саме йому передавав ніж, точно не може зазначити. Вони посадили ОСОБА_7 до автомобіля та відвезли у відділ міліції. ОСОБА_7 був випивши, але вів себе неагресивно, вів адекватно. Директор магазину ОСОБА_6 і продавець були в стані стресу, чи обслуговувалися покупці в магазині зазначити не може.
При проведенні одночасного допиту між потерпілою ОСОБА_19 і свідком ОСОБА_9 , а також зі свідком ОСОБА_18 . ОСОБА_9 пояснила, що бачила ніж в правій руці у ОСОБА_7 , ніж був лезом догори. Вона в цей час була на відділі лікеро-горілчаних виробів. ОСОБА_7 погрожував ножем ОСОБА_6 , зазначав про те, що знає, де живе ОСОБА_6 , казав, що з нею розбереться. Коли приїхала охорона, ніж лежав на прилавку в закритому вигляді, хто закрив ніж, не пам`ятає. ОСОБА_7 тримав тільки ОСОБА_10 . Вона та ОСОБА_6 погрози ОСОБА_7 сприймали реально. Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона сказала охороні, що ОСОБА_7 був з ножем. ОСОБА_18 стверджував, що ніж бачив в закритому вигляді (ніж лежав на холодильнику), хтось сказав, що погрожував ножем, в магазині було один чи два чоловіки, які тримали ОСОБА_7 .
При проведенні одночасного допиту між свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_10 останній зазначив, що передав ОСОБА_7 Мирошнику ОСОБА_20 , ніж він передавав ОСОБА_6 , ніж не закривав, не може зазначити, в якому вигляді закритому чи відкритому був ніж, він один тримав ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_21 , який працює водієм-охоронцем в ТОВ «Явір 2000», суду пояснив, що зранку вони виїхали до магазину за викликом. В магазині директор, продавець пояснили, що ОСОБА_7 вимагав горілку, кинув гроші та пішов. В другий раз того ж дня приїхали і побачили, що 6-7 осіб стояли та тримали ОСОБА_7 в магазині. Директор і продавець пояснювали, що ОСОБА_7 вимагав гроші і погрожував ножем. Він посадив ОСОБА_7 до автомобіля. Директор і продавець магазину були налякані та схвильовані, товар в магазині не продавали. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не було. Продавець або директор магазину сказали, що ОСОБА_7 розмахував ножем. Ніж він в руки не брав, описати не може ніж. Цей ніж передав хтось з молодих людей ОСОБА_18 , ніж був в розгорнутому вигляді.
Свідок ОСОБА_22 пояснив, що колись влітку він підійшов до магазину «Продукти» з метою щось придбати і побачив юрбу людей біля магазину, в магазин ніхто не заходив. Йому сказали в магазин не заходити, і повідомили, що в якогось хлопця виник конфлікт в магазині. Через вікно магазину він побачив ОСОБА_7 , на якому зверху був інший чоловік, утримуючи так ОСОБА_7 і вони сварилися. Потім під`їхали співробітники служби «Явір» та посадили ОСОБА_7 в автомобіль. Хтось біля магазину сказав, що начебто у ОСОБА_7 знайшли ніж в кишені. Він ножа не бачив. В цей час магазині нікого не обслуговували.
Свідок ОСОБА_23 пояснив, що влітку 2013 року, коли він перебував на балконі свого будинку (квартира АДРЕСА_3 ), він почув голос ОСОБА_7 на вулиці неподалік будинку і якісь дві особи погрожували ОСОБА_7 , погрози були пов`язані з магазином.
Свідок ОСОБА_12 , добре знає ОСОБА_7 (проживає в АДРЕСА_4 ) пояснив, що на початку червня 2013 року до нього зайшов зранку ОСОБА_7 і вони домовилися про ремонт на балконі у ОСОБА_7 , разом ходили до магазину. Наступного дня він побачив, як три незнайомих хлопця викликали ОСОБА_7 , розмовляли з останнім, погрожували, слідів побиття у ОСОБА_7 не було. Коли він та ОСОБА_13 йшли до магазину, то зустріли ОСОБА_24 чоловіка ОСОБА_6 , який сказав, щоб передали ОСОБА_7 , щоб останній попрохав пробачення.
Згідно з протоколом огляду місця події від 04.06.2013 року (а.пр.115-116) на столі біля каси був вилучений предмет, схожий на складний ніж та біля каси вилучені кошти в сумі 43грн.
Відповідно до висновку експертизи від 14.06.2013 року (а.пр.122-124) ніж, вилучений в ході огляду місця події, не є холодною зброєю, є спортивно-туристичним ножем, що є різновидом ножів господарчо-побутового призначення.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України у скоєнні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину із застосуванням предмета, спеціального пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Обвинувачення ґрунтується на тому, що ОСОБА_7 , взявши з собою ніж і використавши його під час хуліганства, застосував предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_6 , почувши від ОСОБА_7 погрози вбивством, сприйняла їх як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, при цьому ОСОБА_7 , тримаючи в руках ніж, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, продовжував висловлювати в адресу останньої погрози вбивством.
Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року №10, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, суд приходить до наступних висновків:
З показань потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що остання не бачила ніж в руках у ОСОБА_7 , про погрози їй ножем зі сторони ОСОБА_7 в суді не зазначала, лише вказала охоронцям, що ОСОБА_7 був з ножем. При першому допиті в суді свідок ОСОБА_9 пояснювала, що вона ніж в руках у ОСОБА_7 не бачила, звідки взявся ніж не знає і вона не зможе описати ніж. При проведенні одночасних допитів свідок ОСОБА_9 почала стверджувати про те, що вона бачила ніж в правій руці ОСОБА_7 , лезом догори, змогла приблизно описати ніж, зазначивши, що ОСОБА_7 погрожував ножем ОСОБА_6 . В той же час сама потерпіла ОСОБА_6 про погрози їй ножем нічого не зазначала. Свідок ОСОБА_10 , який передавав ніж ОСОБА_6 , не пам`ятає, в якому вигляді, розгорнутому чи згорнутому був ніж, стверджував, що ОСОБА_7 стукав по столу річчю, яка схожа на ніж. Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_25 співробітники охоронної фірми «Явір», які прибули до магазину одночасно, надавали суперечливі показання щодо кількості осіб, які утримували ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_18 зазначав на першому допиті про трьох осіб, при одночасних допитах вказав про одного чи двох чоловік, які тримали ОСОБА_7 , а свідок ОСОБА_25 вказав про 6-7 осіб, які тримали ОСОБА_7 , що співпадає з показаннями ОСОБА_7 , що до нього підійшло в магазині 6-7 осіб.
В протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.пр.118) зазначено про прийняття усної заяви від ОСОБА_6 про те, що невідома особа погрожувала їй ножем. При дослідженні цього протоколу в суді ОСОБА_6 зазначила, що вона не зазначала про погрози їй ножем.
Суд вважає, що відповідальність за ч.4 ст.296 КК України настає за умови, якщо особа застосувала чи намагалася застосувати ніж як колюче-ріжуче знаряддя (заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження) або коли використання ножа під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. ОСОБА_7 не використовував і не намагався використати колюче-ріжучі властивості ножа, а діяв, використовуючи ніж, як звичайний предмет, не відкриваючи леза, затиснувши ніж у руці, тому не має підстав для кваліфікації дій за ч.4 ст.296 КК України. ОСОБА_7 не торкався ножем до потерпілої, не розмахував ножем в безпосередній близькості від потерпілої чи інших осіб, а затиснувши ніж в руці, стукав ножем по прилавку. Тобто ОСОБА_7 своїми діями не створював реальної загрози для життя та здоров`я громадян. Враховуючи істотні суперечності в показаннях свідка ОСОБА_9 щодо дій ОСОБА_7 з ножем, суд вважає, що ці показання не є достатніми та взаємопов`язаними з іншими доказами для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтверджено, що ОСОБА_7 скоїв хуліганські дії, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку, оскільки обвинувачений виражався нецензурною лайкою на адресу потерпілої, кричав, висловлював погрози в сторону потерпілої, стукав ножем, затиснутим в руці, по прилавку. Така поведінка ОСОБА_7 викликала хвилювання у потерпілої ОСОБА_6 , ні потерпіла, ні продавець не могли обслуговувати покупців в магазині, припинили раніше встановленого графіку роботу магазину. Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_21 також підтвердили, що покупці в магазині під час скоєння хуліганських дій ОСОБА_7 і тримання ОСОБА_7 в магазині, не обслуговувалися.
Стосовно показань обвинуваченого ОСОБА_7 щодо протиправних дій відносно нього інших осіб, то ці показання дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджені, зокрема і показаннями свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_12 . Невизнання ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні хуліганських дій є спробою уникнути відповідальності за скоєння хуліганських дій.
Згідно з ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в погрозах ОСОБА_6 , з застосуванням при скоєнні хуліганських дій ножа як звичайного предмета, припиненні нормальної роботи магазину.
При призначенні покарання суд на підставі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин середньої тяжкості. Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який має батька похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно (характеристика з місця реєстрації КП «Сумижитло»). Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів є покарання у вигляді обмеження волі.
Згідно з ст.ст.118, 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, повязані з залученням експерта, в розмірі 391грн.20коп.
Речові докази: ніж, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області, знищити. Грошові кошти в сумі 43грн. залишити у власності ОСОБА_7 .
Суд вважає необхідним не змінювати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді триманні під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_7 перебував у розшуку, міжнародному розшуку і своїми діями він може перешкодити виконанню вироку суду.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк два роки два місяця.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 не змінювати залишити тримання під вартою.
Після вступу вироку в законну силу направити ОСОБА_7 для відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з дня прибуття до виправного центру.
Зарахувати в строк відбуття покарання час тримання ОСОБА_7 під вартою з 14.08.2014р. по 26.12.2014 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, що складає 270 днів, а також зарахувати в строк відбуття покарання час з дня винесення вироку до прибуття ОСОБА_7 до виправного центру.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта, в розмірі 391грн.20коп.
Речові докази: ніж, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області, знищити. Грошові кошти в сумі 43грн. залишити у власності ОСОБА_7 .
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення копії вироку до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми.
Суддя ОСОБА_1