Справа № 461/6667/15-к
Провадження № 1-кс/461/3666/15
УХВАЛА
іменем України
20.07.2015 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , прокурора прокуратури Галицького району м. Львова ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу адвоката представника ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Галицького району м. Львова, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей відповідно до заяви ОСОБА_5 від 26.06.2014 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 КК України вчинене ОСОБА_7 , та за кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 364, 367, 369 КК України, вчинені дільничим інспектором міліції ОСОБА_8 та зобов"язання прокурора Галицького району м. Львова вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в:
Скаржник звернулася до суду із скаргою 15.06.2015 р., на бездіяльність прокурора Галицького району м. Львова, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей відповідно до заяви ОСОБА_5 від 26.06.2014 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 КК України вчинене ОСОБА_7 , та за кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 364, 367, 369 КК України, вчинені дільничим інспектором міліції ОСОБА_8 та зобов"язання прокурора Галицького району м. Львова внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомостей про вчинення кримінального правопорушення передбачене ст. 296 КК України, вчинене ОСОБА_7 , згідно заяви ОСОБА_5 від 26.06.2014 р., та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомостей про вчинення кримінального правопорушення передбачене ст. 364, 367, 396 КК України, вчинене ДІМ ОСОБА_8 .

Скаржник покликається на те, що його довірителем головою правління ЛОО УТОС ОСОБА_5 . 26.06.2014 року в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області було подано заяву про неодноразове знищення електропроводки, яка була підключена до звукового маячка, який слугував орієнтиром для незрячих відвідувачів УТОС. 15.07.2014 року за вих.№67/4823 Галицьким РВ ЛМУ було надано коротеньку відповідь в УТОС про неможливість встановлення осіб, які її декілька разів знищували, що свідчило, на думку скаржника, про приховування кримінальних правопорушень, вчиняємих ОСОБА_7 , завдаючи товариству значних матеріальних та моральних збитків. 17.05.2015 року за вих. №173 скаржник подав в прокуратуру Галицького району м. Львова скаргу на незаконні дії ОСОБА_7 та ДІМ ОСОБА_9 . Покликається на те, що згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладено, але не пізніше 24 годин після подання заяви зобов`язаний внести відомості в ЄРДР та розпочати розслідування. Однак, згідно відповіді прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_10 від 22.05.2015 р. за № 04/28-152-15, яку було отримано скаржником 03.06.2015 р., скаржнику у внесенні відомостей в ЄРДР щодо вчиненння кримінальних правопорушень ДІМ ОСОБА_8 було відмовлено, а щодо розгляду питання про вчинення злочину передбаченого ст.. 296 КК України, скеровано за належністю в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області. Тому просить задовлити всі вимоги скарги.

В судовому засіданні скаржник адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, надав аналогічні пояснення. Просить скаргу задоволити в повному обсязі.

Прокурор прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 у судовому засіданні вимога скарги заперечив, та вказав що підстав для внесення до ЄРДР в заяві не вказано. Крім того, пояснив, що згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зобов`язано Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області внести в ЄРДР і провести досудове розслідування за заявою ОСОБА_11 , ОСОБА_4 від 19.12.2013 р. про самоуправство з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , за ст. 356 КК України. Вказані відомості було внесено в ЄРДР 13.06.2015 р. за № 0001968, та в межах вказаного кримінального провадження проводиться досудове розслідування за фактами та обставинами, які вказує скаржник у своїй заяві, а тому немає підстав для внесення в ЄРДР за ст. 296 КК України.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Судом встановлено, що 26.06.2014 року головою правління ЛОО УТОС ОСОБА_5 в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області було подано заяву про неодноразове знищення електропроводки, яка була підключена до звукового маячка, який слугував орієнтиром для незрячих відвідувачів УТОС. 15.07.2014 року за вих. №67/4823 Галицьким РВ ЛМУ було надано відповідь в УТОС про неможливість встановлення осіб, які її декілька разів знищували. 17.05.2015 року за вих. № 173 скаржник подав в прокуратуру Галицького району м. Львова скаргу на незаконні дії ОСОБА_7 та ДІМ ОСОБА_9 . Згідно відповіді прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_10 від 22.05.2015 р. за № 04/28-152-15, скаржнику у внесенні відомостей в ЄРДР щодо вчиненння кримінальних правопорушень ДІМ ОСОБА_8 було відмовлено, а щодо розгляду питання про вчинення злочину передбаченого ст.. 296 КК України, скеровано за належністю в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що у заяві голови правління ЛОО УТОС ОСОБА_5 від 26.06.2014 р., відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення ДІМ ОСОБА_8 кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 364, 367, 369 КК України, на які вказує скаржник, відсутні достатні дані, що вказували би на наявність ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 367, 369 КК України. Скаржником не конкретизовано протиправних дій в судовому засіданні.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407 (далі - Інструкція № 1050), де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 5.3.1 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22 жовтня 2012 р., заявник також попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про то підписом зазначається у протоколі.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пунктом 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК України згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згаданою Інструкцією № 1050 врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку про відомості у них доповідається начальник органу ВС для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або КупАП (п. 3.5 Інструкції № 1050) і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльність слідчого прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За таких обставин в задоволенні вимог скарги щодо зобов`язання прокурора Галицького району м. Львова внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 26.06.2014 р. про кримінальні правопорушення, вчинені ДІМ ОСОБА_8 передбачені ст. ст. 364, 367, 369 КК України, слід відмовити за безпідствністю.

Крім того, вимоги скаржника щодо зобов`язання прокурора належно відреагувати в повному обсязі на скаргу адвоката ОСОБА_3 від 17.05.2015 р. за вих. № 173, та зобов`язання начальника РВ належно відреагувати в повному обсязі на заяву ОСОБА_5 від 26.06.2014 р., провівши службове розслідування, не можуть бути предметом розгляду бездіяльності слідчого, прокурора в аспекті ст. 303-306 КПК України, а тому в задоволенні цих вимог скаржника слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі в цій частині.

Разом з тим, враховуючи положення ч.1 ст.214 КПК України, за яким слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, приходжу до переконання, що в частині вимог скарги щодо внесення в ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 , від 26.06.2014 р. щодо вчиненя кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України ОСОБА_7 , є підставними та підлягають до задовлення. Покликання прокурора на те, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001968 від 13.06.2015 р. про самоуправство з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_12 за ст. 356 КК України, як на підставу для відмови у задовленні вимог скарги, судом до уваги не приймаються, оскільки вказане кримінальне провадження стосується інших обставин та відкрито за заявою від 19.12.2013 р. та дій ОСОБА_7 , які кваліфіковані за ст. 356 КК України, а не за ст. 296 КК України, на які скаржник вказує у своїй скарзі.

На підставі вказаного, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги про бездіяльність прокурора Галицького району м. Львова, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей відповідно до заяви ОСОБА_5 від 26.06.2014 р. про кримінальне правопорушення, предбачене ст. 296 КК України, вчинене ОСОБА_7 та зобов`язання прокурора Галицького району м. Львова внести до Єдиного рєстру досудових розслідувань відомості відповідно до заяви ОСОБА_5 від 26.06.2014 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 КК України, оскільки факти викладені у скарзі в цій частині знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Скаргу адвоката представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 ,- задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Галицького району м. Львова внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомостей про вчинення кримінального правопорушення передбачене ст. 296 КК України, вчинене ОСОБА_7 , згідно заяви ОСОБА_5 від 26.06.2014 р.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1