У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Редьки А.І., Жука В.Г.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 15 лютого 2007 року кримінальну
справу щодо ОСОБА_1 за касаційним
поданням прокурора, яка брала участь у
розгляді справи місцевим судом, на вирок Буринського районного суду Сумської
області від 15 березня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець та
мешканець АДРЕСА_1

Сумської області,
несудимий,

засуджений за ч.1 ст.286 КК
України до штрафу у розмірі 800 грн. без позбавленням права керувати
транспортними засобами строком 2 роки.

Постановлено стягнути з засудженого
ОСОБА_1 вказані у вироку суми на відшкодування судових витрат та витрат, пов'язаних зі стаціонарним
лікуванням потерпілої.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним
в тому, що він, 2 січня 2006 року,
близько 17-ої години 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем
марки ВАЗ-2101, і рухаючись в АДРЕСА_1 по вулиці Першотравневій, в темний час
доби по слизькому торованому снігу, будучи засліпленим світлом фар зустрічного
автомобіля, здійснив наїзд на двох велосипедистів-потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, котрі рухалися один за одним по проїжджій частині дороги у попутному
йому напрямку, внаслідок чого потерпілим були заподіяні тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

У
касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи місцевим судом
порушує питання про скасування вироку
щодо ОСОБА_1 та направлення справи на новий судовий розгляд,
покликаючись на неправильне застосування кримінального закону, що проявилось у незастосуванні до засудженого
додаткового покарання у виді позбавлення права
керувати транспортними засобами.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія
суддів вважає, що у задоволенні подання
слід відмовити.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
злочину та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.286 КК України, грунтуються на
досліджених в судовому засіданні та детально наведених у вироку доказах в їх
сукупності та взаємозв`язку, і такі висновки суду не оспорюються у поданні
прокурора.

Що стосується доводів у поданні прокурора про те, що суд з порушенням вимог
кримінального закону не застосував до засудженого додаткове покарання у виді
позбавлення права керувати транспортними засобами, то такі, на думку колегії
суддів, позбавлені підстав.

Як видно зі справи, місцевий суд
при вирішенні цього питання, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував
тяжкість вчиненого ОСОБА_1 злочину, щире його каяття, дані про особу
засудженого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше,
позитивно характеризується, має на утримані двох неповнолітніх дітей, в
добровільному порядку відшкодував потерпілим заподіяні збитки. При цьому
колегія суддів враховує також те, що прокурор, яка брала участь у розгляді
справи місцевим судом, просила суд не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове
покарання. Отже, підстав для скасування
вироку у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, колегія суддів не
знаходить.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які могли б бути
підставою для скасування вироку,
у справі не встановлено.

Таким чином, не знаходячи передбачених ст. 398 КПК України підстав для
призначення даної справи до розгляду, керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

у
задоволенні касаційного подання прокурора, яка брала участь у розгляді справи
місцевим судом, на вирок Буринського районного суду Сумської області від 15
березня 2006 року щодо ОСОБА_1 відмовити.

с у д д і :

Пивовар
В.Ф. Редька
А.І. Жук В.Г.