У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Єлфімова О.В.,суддів
Пузиревського Є.Б., Сахна Р.І.,за участю
прокурора Щербака А.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві 18 листопада 2014 року кримінальну
справу за касаційною скаргою
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на вирок
Жовківського районного суду
Львівської області від 07 вересня 2012
року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 14 березня 2014
року щодо ОСОБА_5, ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовківського районного суду
Львівської області від 07 вересня 2012
року засуджено:

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

- за ч. 5 ст. 191 КК України із
застосуванням ст. 69 цього Кодексу до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 5 років із позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями,
чи займатися діяльністю, пов'язаною з
організаційно-розпорядчими функціями,
на строк 3 роки, без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 366 КК України до покарання у
виді позбавлення волі на строк 3
роки 6 місяців із позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями,
чи займатися діяльністю, пов'язаною з
організаційно-розпорядчими функціями,
на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_5
визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років із
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями, чи займатися діяльністю,
пов'язаною з
організаційно-розпорядчими функціями,
на строк 3 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_5 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком тривалістю 3 роки та
з покладенням обов'язків, передбачених
п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України;

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянку
України, не судиму,

- за ч. 5 ст. 191 КК України із
застосуванням ст. 69 цього Кодексу до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 5 років із позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями,
чи займатися діяльністю, пов'язаною з
організаційно-розпорядчими функціями,
на строк 3 роки, без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 366 КК України до покарання у
виді позбавлення волі на строк 3
роки 6 місяців із позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями,
чи займатися діяльністю, пов'язаною з
організаційно-розпорядчими функціями,
на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_6
визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років із
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями, чи займатися діяльністю,
пов'язаною з
організаційно-розпорядчими функціями,
на строк 3 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_6 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком тривалістю 3 роки та
з покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 судові витрати на проведення
експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 14 березня 2014 року вирок
місцевого суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6
змінено.

Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 та
ОСОБА_6:

- з ч. 5 ст. 191 на ч. 1 ст. 365 КК України (в
ред. від 21.12.2010 року) та справу
провадженням закрито на підставі
Закону України від 21.02.2014 року «Про
внесення змін до Кримінального та
Кримінального процесуального кодексів
України щодо імплементації до
національного законодавства положень
ст. 19 Конвенції ООН проти корупції», що
набрав чинності 28.02.2014 року;

- з ч. 2 на ч. 1 ст. 366 КК України та
призначено кожному покарання у виді
обмеження волі на строк 2 роки із
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями в органах місцевого
самоврядування, на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 звільнено від відбування
основного покарання з випробуванням з
іспитовим строком тривалістю 2 роки та
з покладенням обов'язків, передбачених
пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 судові витрати на проведення
експертиз.

В решті вирок місцевого суду залишено
без зміни.

Згідно з вироком суду з урахуванням
змін, внесених ухвалою Апеляційного
суду Львівської області від 14 березня
2014 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано
винними у вчиненні злочинів за
наступних обставин.

ОСОБА_5, будучи головою Річківської
сільської ради Жовківського району
Львівської області, за попередньою
змовою з секретарем цієї ради - ОСОБА_6 у
приміщені сільської ради без факту
розгляду депутатами ради клопотань
фізичних осіб - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 про безоплатну
передачу у їх власність земельних
ділянок, сфальсифікували 26 рішень
сільської ради від 27 січня, 10 березня, 13
серпня та 25 вересня 2009 року про
безоплатну передачу ввіреного ОСОБА_5
майна.

Крім того, впродовж 2010 року ОСОБА_6 за
вказівкою ОСОБА_5 сфальсифікувала
(виготовила нові) журнали стенограм
сесійних засідань Річківської
сільської ради та внесла до них
завідомо неправдиві відомості про
колегіальний, одностайний і позитивний
розгляд з вищезазначених питань.

В період з 24 червня 2009 по 27 травня 2010
років на підставі вказаних підроблених
рішень Управлінням Держкомзему у
Жовківському районі Головного
управління Держкомзему у Львівській
області Державного Комітету України із
земельних ресурсів згаданим
громадянам - заявникам в офіційному
порядку оформлено та видано Державні
акти на право власності на зазначені
земельні ділянки. Вказаними державними
актами засвідчено фактичний перехід
права власності на згадані земельні
ділянки від громади села Річки до
зазначених фізичних осіб.

У касаційній скарзі прокурор,
посилаючись на неправильне
застосування кримінального закону,
порушує питання про скасування судових
рішень та направлення справи на новий
судовий розгляд. Зазначає, що суд
апеляційної інстанції не мотивував
підстав через які перекваліфікував дії
засуджених з ч. 5 ст. 191 на ч. 1 ст. 365 КК
України та помилково призначив ОСОБА_6,
яка є пенсіонеркою, покарання у виді
обмеження волі.

В запереченнях на касаційну скаргу
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції,
засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять
судові рішення залишити без зміни, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора на підтримання касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи, наведені в
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ст. 370 КПК України 1960 року
вирок в усякому разі належить
скасувати, якщо порушено вимоги статей
цього Кодексу, які встановлюють
незмінність складу суду, надання
підсудному права виступити в дебатах і
з останнім словом.

Згідно зі ст. 318 КПК України 1960 року по
закінченні судового слідства суд
переходить до судових дебатів. Дебати
полягають у промовах прокурора,
потерпілого і його представника,
цивільного позивача, цивільного
відповідача або їх представників,
захисника, підсудного.

Як видно з протоколу судового
засідання від 07 серпня 2012 року, суд
належним чином не виконав цих вимог
закону і не надав підсудним ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 можливості виступити у судових
дебатах, що є безумовною підставою для
скасування вироку.

Апеляційний суд, переглядаючи справу
за апеляцією прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, не звернув уваги на допущені
місцевим судом порушення.

Таким чином, вирок місцевого суду та
ухвала апеляційного суду постановлені
з істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, а
тому відповідно до положень ст. 398 КПК
України 1960 року підлягають скасуванню,
а справа направленню на новий судовий
розгляд.

При новому розгляді суду належить
розглянути справу з дотриманням вимог
чинного законодавства, ретельно
перевірити всі доводи, викладені в
касаційній скарзі прокурора, та
прийняти по справі законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись п.п. 11, 15 розділу ХІ
«Перехідні положення» КПК України та
ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, задовольнити частково.

У порядку ст. 395 КПК України вирок
Жовківського районного суду
Львівської області від 07 вересня 2012
року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 14 березня 2014
року щодо ОСОБА_5, ОСОБА_6 скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд.

Судді:

________________ ____________________
________________

О.В. Єлфімов Є.Б. Пузиревський Р.І.
Сахно