АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/745/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 610/548/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника Балаклійського виправного центру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою в задоволенні подання адміністрації Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№ 106 ) про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 27.12.2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі, засудженого 11.11.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.71 КК України приєднано покарання за вироком від 27.12.2010 року Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі, остаточно до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.07.2014 року, замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі строком на 2 роки 4 місяці 22 дні. На підставі ст.58 КВК України за правилами ст.72 КК України, зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме: 07 днів
- відмовлено.
На обгрунтування прийнятого рішення, районний суд вказав, що ОСОБА_7 прибув до Балаклійського виправного центру з Диканівської виправної колонії 13.05.2014 року.
Станом на 24.02.2015 року засуджений відбув більше ніж 2/3 строку покарання. Невідбута частина покарання становить 1 рік 09 місяців 01 день.
Як вбачається із довідки про заохочення та стягнення засудженого, за час відбування покарання засуджений має 7 заохочення, стягнень не має.
В Балаклійському виправному центрі ОСОБА_7 перебуває лише 8 місяців.
Адміністрація Балаклійського виправного центру (№ 106) звернулася до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення 13.02.2015 року, отже, подання про умовно-дострокове звільнення надійшло до суду раніше річного строку після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, що суперечить вимогам ч. 8 ст. 154 КВК України, відповідно до яких особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що за такий короткий термін перебування у Балаклійському виправному центрі № 106 ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відмовив в задоволенні подання.
Не погодившись з ухвалою районного суду, засудженим подана апеляційна скарга, у якій він просить її скасувати та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання, як особу, яка сумлінною працею та поведінкою довела своє виправлення. Мотивуючи скаргу, вказав, що ухвала районного суду є необґрунтованою та незаконною. Посилається на наявність ряду заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Вважає, що судом необґрунтовано застосовано положення ч. 8 ст. 154 КВК України, адже впродовж року, до внесення подання про умовно-дострокове звільнення, його положення не погіршувалося, а навпаки, йому було замінено покарання на більш м`яке.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції, засудженого та представника виправного центру, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Зі змісту вказаної статті слід прийти до висновку, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано до ОСОБА_7 незважаючи на те, що не пройшов 1 рік з моменту заміни покарання на більш м`яке відповідно до ст. 81 КПК України.

При цьому районний суд невірно застосував вказану норму закону, у зв`язку з чим прийняв незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Після заміни покарання на більш м`яке засуджений в місця позбавлення волі не направлявся, нових злочинів не вчиняв, а тому перешкод для внесення та розгляду подання виправного центру про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, яке надійшло раніше 1 року після прийняття рішення про заміну покарання, законом не встановлено.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
На даний час засуджений відбув більше ніж 2/3 строку покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.11.2011 року, невідбута частина покарання становить 1 рік 06 місяців 18 днів.
Як вбачається із довідки про заохочення та стягнення засудженого, за час відбування покарання засуджений має 7 заохочень, стягнень не має. Представник виправного центру ОСОБА_8 просив задовольнити подання, у зв`язку з виправленням засудженого та його сумлінним ставленням до праці.

Наведені дані свідчать про наявність підстав для задоволення подання адміністрації виправного центру та застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання адміністрації Балаклійського виправного центру УДПС та умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.11.2011 р. на 1 рік 6 місяців 18 днів.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: