Справа № 10-291/07 Головуючий
ст. 236-2 БУРЛАКА
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня
2007 р. Колегія
суддів судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ЩЕПОТКІНОЇ В.В.

суддів ТАПАЛА Г.К.,
ЯТЧЕНКА М.О.

за участю
прокурора БЕСПАЛОГО С.П.

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією заявника ОСОБА_1 на постанову судці
Монастирищенського районного суду Черкаської області від 8 серпня 2007 року,
якою скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Монастирищенського району
від 5 липня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_2, - залишена без задоволення, -

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до правоохоронних органів з заявою про скоєння корупційного злочину
головою м. Монастирище Черкаської області ОСОБА_2 При цьому в своїй заяві він
посилався на незаконну передачу будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності
міста, незаконну видачу 13 ордерів на квартири в цьому будинку, незаконною
приватизацією ним квартири № 25 в даному домі, нераціональне використання
грошових коштів в особливо великих розмірах на очисні споруди та ремонт доріг,
незаконну продажу ОСОБА_2 нерухомого майна та земельних ділянок, які перебували
в комунальній власності.

Постановою
слідчого прокуратури Монастирищенського району Черкаської області від
05.07.2007 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно голови
Монастирищенської міської ради ОСОБА_2 за ст.
ст. 364-367 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Дана
постанова була оскаржена ОСОБА_1 до районного суду в порядку ст. 236-1 КПК
України.

Постановою
судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 8 серпня 2007
року скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого залишена без задоволення.

В
апеляції ОСОБА_1 порушує питання про скасування як постанови суду від 8 серпня
2007 року, так і постанови слідчого від 05.07.2007 року та направлення його
заяви для додаткової перевірки. При цьому ОСОБА_1 посилався на неправильність
прийнятого судом рішення, яке винесено з порушенням вимог ст. ст. 22, 99 та
236-1 КПК України.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який підтримав
апеляцію ОСОБА_1, пояснення ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення
апеляції, думку прокурора про законність постанови суду, вивчивши доводи
апеляції та матеріали справи, колегія суддів судової палати вважає, що апеляція
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи
скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної
справи, суддя Монастирищенського райсуду виконав вимоги ст. 236-2 КПК України,
перевірив доводи скарги та прийшов до обґрунтованого висновку про законність
постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 та
про відсутність підстав для її скасування.

Так,
відповідно до вимог ст. 94 КПК України кримінальна справа може бути порушена
при наявності приводів та підстав.

Перевіривши
скаргу ОСОБА_1 про вчинення злочину ОСОБА_2, слідчий прокуратури відмовив в
порушенні кримінальної справи щодо останнього, мотивуючи тим, що в ході
перевірки не встановлено даних, які вказують на наявність ознак службового
злочину в діях ОСОБА_2.

Так, по
факту незаконної, на думку заявника, передачі буд. АДРЕСА_1 до комунальної
власності міста та видачі ордерів на квартири в цьому домі, в тому числі і
ОСОБА_2, було встановлено, що спір між ПП «Едельвейс», директором якого є
ОСОБА_1, та виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради міською радою
про право власності на будинок АДРЕСА_1 існує ще з кінця 90-х років, коли
ОСОБА_2 ще не був головою м. Монастирище. Даний спір неодноразово вирішувався
господарськими судами та судами загальної юрисдикції, і ними приймались
протилежні рішення. А рішення, які вважає злочином ОСОБА_1, приймалися не
одноособово ОСОБА_2, а сесією міської ради(рішення від 18 жовтня 2002 року) та
виконавчим комітетом міської ради(рішення від 23.03.2006 року).

Видача
ордерів на 14 квартир у спірному будинку проводилась жителем даного будинку
рішенням виконкому міської ради після неодноразових їх скарг та
звернень(відповідно 23.03.2006 p.,
28.12.2006 р. та 01.03.2007
року). Рішенням виконавчого комітету міської ради був виданий ордер на квартиру
АДРЕСА_2 і ОСОБА_2, родина якого проживала в даному будинку на законних
підставах з 1993 року.

Визнання
постановою господарського суду Черкаської області від 29.03.2007 року
незаконними рішення Монастирищенської міської ради від 24.02.2006 року «Про
прийняття в комунальну власність міста квартир АДРЕСА_3» та рішенню виконавчого
комітету Монастирищенської міської ради від 23.03.2006 р. № 69-73 та від
28.12.2006 р. № 327, 322 «Про видачу ордерів на квартири № 25, 15Ю, 28, 4, 30 в
будинку АДРЕСА_1 не є даними, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 як
міського голови ознак службових злочинів.

Органом
слідства були перевірені і факти, викладені в заяві ОСОБА_1, про нераціональне
використання коштів на проведення робіт по реконструкції очисних споруд та
ремонт доріг. Перевіркою було встановлено, що кошти в сумі 500 тис. грн..
виділялись на проведення робіт по реконструкції очисних споруд та 1 млн. 500 тис. грн..
на проведення ремонту доріг виділялись рішенням Черкаської обласної ради
відповідно управлінню житлово-комунального господарства Черкаської області та
управлінню доріг, які проводили тендери щодо виконавців даних робіт.
Монастирищенська міська рада не являлась розпорядником даних коштів.

Тому
слідчий обґрунтовано відмовив по даним фактам в порушенні кримінальної справи
щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу злочину.

Щодо
фактів продажі ОСОБА_2 нерухомого майна та земельних ділянок, які належали на
праві комунальної власності територіальній громаді м. Монастирище, рішення було
прийнято постановою старшого помічника прокурора Монастирищенського району

27.06.2005 року
про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2, і дане рішення не
скасовано.

Проаналізувавши
все викладене в сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що в матеріалах перевірки немає достатніх даних, які б
вказували на наявність в діях ОСОБА_2 ознак злочинів, передбачених ст. ст.
364-367 КК України, і тому відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову
слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи.

Цей
висновок не викликає сумнівів у його об'єктивності, оскільки був зроблений за
наслідками перевірки необхідної та достатньої сукупності матеріалів, на
підставі яких була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної
справи.

Погоджуючись
з рішенням суду, колегія суддів зазначає, що при розгляді скарги судом не
встановлено порушень вимог кримінально-процесуального закону, за яких постанова
суду піддягала, б скасуванню.

Наведені
в апеляції ОСОБА_1 доводи в основному ґрунтуються на аналізі тих даних, які
були предметом дослідження слідчого та судового розгляду. Зазначені в ньому
аргументи не відзначаються новизною, вони не спростовують правильність
висновків оскарженого рішення, а тому є безпідставними.

Керуючись ст.
ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову
Монастирищенського районного суду Черкаської області від 8 серпня 2007 року,
якою скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Монастирищенського району
від 5 липня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_2 залишена без задоволення, - залишити без зміни, а апеляцію ОСОБА_1 -
без задоволення.