АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/494/13 Головуючий у 1 інстанції Борисова Н.А.
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач Крот С.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Крот С.І.,

суддів Косенка Л.М., Ферафонтова В.Ю.,

при секретарі Грищенко І.М.,

за участю прокурора Брусенцової І.В.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську 12 березня 2013 року кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що

не має судимості,-

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладено обов'язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Згідно з вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину за таких обставин.

10 липня 2012 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем "ГАЗ 31029" державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по польовій ґрунтовій дорозі зі сторони с. Звізда в напрямку с. Шевченково, в темний час доби по 1км +800м вищевказаної автодороги Нікопольського району Дніпропетровської області, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру для забезпечення безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не вжив заходів до своєчасного зниження швидкості і зупинки транспортного засобу при виявленні перешкоди для руху - лежачого на проїжджій частині дороги пішохода ОСОБА_3, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, і в свою чергу порушив п.п.1.3, 4.4 ПДР України, допустив наїзд на даного пішохода, чим грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, у відповідності з яким: "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, що знаходиться в прямому причинному зв'язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди". А так само порушив п.п.1.3 ПДР України, згідно якого "учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими"., п.2.3 "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.2.10 "У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; в лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, що посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) до проведення медичного обстеження не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки)". Невиконання водієм ОСОБА_2 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України потягло дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якого пішохід ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознаками небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті ОСОБА_4

Не погоджуючись з висновком суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в апеляції просить вирок скасувати у зв'язку з м'якістю призначеного судом покарання і постановити свій вирок з призначенням ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення прокурора Брусенцової І.В., який не підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважаючи, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора про скасування вироку не має, оскільки судом призначено покарання необхідне і достатнє для виправлення засудженого, пояснення засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, які просили апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, дослідивши дані про особу засудженого, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено. Кваліфікація дій засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України також є правильною і прокурором не оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п"яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також наявність позитивних характеристик з місця проживання та роботи, щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим матеріальної шкоди та думку потерпілих, які просили не позбавляти свободи його свободи і, дійшовши обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, правильно звільнив його від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку покарання, призначене ОСОБА_2, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Інших істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення, а також підстав для скасування вироку суду з винесенням свого вироку, як зазначено в апеляційній скарзі прокурора, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК 1960 року, п.п. 11, 15 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2012 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Судді