overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
2 ноября 2007г. г. Николаев
Ленинский районный суд г. Ни
Председательствующего: су
При секретаре: Ковалевой С.В
С участием прокурора: Точк
аря В.Н., представителя уголов
но-исполнительной инспекции
Тереховой С.Н.,
рассмотрев в открытом суде
бном заседании представлени
е межрайонного отдела уголов
но-исполнительной инспекции
Ленинского района г. Николае
ва в отношении ОСОБА_1 ІН
ФОРМАЦІЯ_1 рождения, урожен
ца г. Николаева, гражданина Ук
раины, образование среднее, ж
енатого, не работающего, суди
мого 13.10.2004г. Ленинским районным
судом г. Николаева по ч.4 ст. 190, с
т.69, ч.2 ст.358, ст. ст. 70, 75, 76 УК Украины к
5 годам лишения свободы с испы
танием сроком на 3 года, прожив
ающего по адресу: АДРЕСА_1
об освобождении от наказа
ния на основании ч.1 ст. 78 УК Укр
Межрайонный отдел уголовн
о-исполнительной инспекции Л
енинского района г. Николаев
а обратился с представлением
в Ленинский районный суд г. Ни
колаева об освобождении от н
аказания в отношении ОСОБА
_1, осужденного 13.10.2004г. Ленинск
им районным судом г. Николаев
а по ч.4 ст.190, ст.69, ч.2 ст.358, ст.ст.70, 75, 76 У
К Украины к 5 годам лишения сво
боды с испытанием сроком на 3 г
ода. Кроме того, на осужденног
о были возложены обязанности
: не выезжать за пределы Украи
ны на постоянное место прожи
вания без разрешения органов
уголовно-исполнительной сис
темы, уведомлять эти органы о
б изменении места проживания
и являться в эти органы на рег
Выслушав пояснения предст
авителя межрайонного отдела
уголовно-исполнительной инс
пекции, поддержавшей предста
вление, исследовав материалы
дела, выяснив мнение прокуро
ра, суд приходит к заключению
, что данное представление по
длежит удовлетворению по сле
ОСОБА_1 состоит на учете в
межрайонном отделе уголовно
-исполнительной инспекции Ле
нинского района г. Николаева
с 02.02.2005г. За период отбытия нака
зания осужденный не работает
, характеризуется посредстве
нно, по месту жительства жало
б и заявлений в его адрес не по
ступало. К административной
ответственности не привлека
лся, повторных преступлений
не совершал, на регистрации я
влялся систематически.
Учитывая, что срок испытани
я в отношении ОСОБА_1 исте
к 13.10.2007г., руководствуясь ст. 408-1 УП
К Украины, суд -
ОСОБА_1 освободить от нак
азания, назначенного ему при
говором Ленинского районног
о суда г. Николаева от 13.10.2004г.
Постановление может быть о
бжаловано в апелляционный су
д Николаевской области в теч
ение 15 суток с момента вынесен
Справа № 5-12-36/2007 p.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКР
АЇНИ
2 серпня 2007 року Смілянсь
кий міськрайонний суд Черкас
ької області в складі:
головуючого-судді
Овсієнка В.В.
при секретарі
Дроботі C.O.
з участю прокурора
Короля О. А.
розглянувши у відкрит
ому судовому засіданні в зал
і суду в м. Сміла подання Сміля
нського MBКВІ про застосуванн
я п. «б» ст. 1 Закону України «Пр
о амністію» від 19 квітня 2007 рок
у і звільнення від призначен
ого покарання ОСОБА_1, І
НФОРМАЦІЯ_1, засудженого ви
роком Смілянського міськрай
онного суду від 11 жовтня 2006 рок
у за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки
обмеження волі і звільненог
о від відбування покарання з
випробуванням однорічним іс
питовим строком.
Покарання відбуває з 27
жовтня 2006 року.
з'ясував:
Вироком Смілянського м
іськрайонного суду від 11 жовт
ня 2006 року ОСОБА_1 засуджен
ий за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 рок
и обмеження волі і звільнени
й від відбування покарання з
випробуванням однорічним іс
питовим строком.
Смілянський MBКВІ звернувс
я до суду з поданням і просить
застосувати до засудженого
Закон України «Про амністію»
від 19 квітня 2007 року, як до особ
и, що має на утриманні малолі
тнього сина ОСОБА_2, звіль
нити його від призначеного п
окарання.
Заслухавши пояснення
представника Смілянського MB
КВІ та думку прокурора про те
, що подання до задоволення н
е підлягає, суд вважає, що в з
адовоелнні подання про звіль
нення ОСОБА_1 від призначе
ного покарання слід відмовит
и, поскільки згідно з актовим
записом № 63 від 17 липня 2007 року з
робленим в Костянтинівській
сільській раді ОСОБА_1 І
НФОРМАЦІЯ_2 помер.
На підставі наведеного
та ст.85, 86 КК України, керуючись
ст.ст. 409, 411 КПК України та п. «б»
ст. 1 Закону України «Про амні
стію» від 19 квітня 2007 року, суд,
-
постановив:
Начальнику MBКВІ в задов
оленні подання про звільненн
я ОСОБА_1 від покарання пр
изначеного вироком Смілянсь
кого міськрайонного суду від
11 жовтня 2006 року, в зв'язку з амн
істією - відмовити.
Апеляція на постанову
може бути подана до Апеляцій
ного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайо
нний суд протягом 7 діб.
№1-15/2007
13 грудня 2007р. Софіївський
районний суд Дніпропетровсь
судді:

Шумської О.В.
при секретарі:

Пащенко А.В.
з участю прокурора:

Іванків В.В.
адвоката підсудного:

ОСОБА_2
адвоката підсудної:

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в залі суд
у в смт.Софіївка кримінальну
справу справу по обвинуваче
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, гр
омадянина України, уродженця
Кіровоградської області, ме
шканця АДРЕСА_1, раніше не
судимого в скоєнні злочину п
ередбаченого ч1 ст.125 КК Україн
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, гр
омадянки України, уродженки
м.Черкаси, мешканки АДРЕСА_
2, раніше не судимої в скоєнн
і злочину передбаченого ч1 ст
ОСОБА_3 органами досудов
ого слідства обвинувачуєтьс
я в тому, що він 21 жовтня 2006 року
близько 15.00 годин АДРЕСА_3 н
а грунті особистих неприязни
х відносин штовхнув ОСОБА_4
в спину від чого та впала, а п
отім наніс їй каменем тілесн
і ушкодження в область спини
, які відповідно до акта СМЕ ві
дноситься до легких тілесних
ОСОБА_4 обвинувачується в
тому, що вона 21 жовтня 2006 року бл
изько 15.00 годин АДРЕСА_3 на г
рунті особистих неприязних в
ідносин нанесла каменем тіле
сні ушкодження ОСОБА_3 в о
бласть спини, які відповідно
до акта СМЕ відноситься до ле
гких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні потер
піла, а за зустрічною скаргою
підсудна ОСОБА_4 а також п
ідсудний а за зустрічною ска
ргою потерпілий ОСОБА_3 за
явили клопотання про закритт
я справи в зв'язку з примиренн
ям, ОСОБА_4 пояснила, що О
СОБА_3 повністю відшкодував
їй матеріальні збитки.
Прокурор та адвокати ОСО
БА_4 та ОСОБА_3 проти закр
иття справи в зв'язку з примир
енням сторін не заперечують.
Розглянувши матеріали спр
ави, заслухавши пояснення ст
орін вважаю, що клопотання пі
длягає задоволенню, а справа
- закриттю зі слідуючих підст
ав: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ск
оїли злочин вперше та невели
кої тяжкості, до кримінально
ї відповідальності не притяг
увалися, ОСОБА_3 "повністю
відшкодував матеріальні зби
Приймаючі до уваги вищезаз
начене, на підставі ст. 46 КК Укр
аїни, згідно якої особа, яка вп
ерше вчинила злочин невелико
ї тяжкості, звільняється від
кримінальної відповідально
сті, якщо вона примирилася з п
отерпілим та відшкодувала за
вдані нею збитки або усунула
заподіяну шкоду .
Керуючись ст.ст.8, 282 КПК Укра
1. Кримінальну справу у відн
ошенні ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК
України та ОСОБА_4 за ч.1 ст
.125 КК України провадженням за
крити згідно ст.8 КПК України у
зв"язку з примиренням сторін
2. Запобіжний захід ОСОБА_3
- підписку про невиїзд -скас
3. На постанову може бути под
ана апеляційна скарга до апе
ляційного суду Дніпропетров
ської області через Софіївсь
кий районний суд у 7-денний стр
ВИРОК
Ім'ям України

29 листопада 2007 року
Бершадський
районний суд
Вінницької області
В складі головуючого
Полот
нянка Ю.П.
при секретарі
Донч
ик О.А.
з участю прокурора
Комар
П.А.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Б
ершадь кримінальну справу пр
о обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народжен
ня, уродженця та жителя АДР
ЕСА_1 громадянина України, у
країнця, не працюючого, з неп
овною середньою освітою, не о
друженого, раніше судимого З
червня 2003 року Бершадським ра
йонним судом по ст. 185 ч.1, 186 ч.2 КК
України до 4 років позбавленн
я волі, у скоєнні злочину пер
едбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 являючись особою
, відносно якої постановою Бе
ршадського районного суду ві
д 02.02.2007 року було встановлено ад
міністративний нагляд термі
ном на 12 місяців , з метою ухил
ення від адміністративного н
агляду, самовільно, без пова
жних причин і повідомлення п
рацівників міліції, залишив
місце проживання в с АДРЕС
А_1 та на відмітку в Бершадсь
кий РВ УМВС України у Вінниць
кій області не з'являвся, про
місце свого перебування не п
овідомив.
В судовому засіданні ОСО
БА_1 вину свою в пред'явленом
у звинуваченні визнав повніс
тю і пояснив, що 28 березня 2007 ро
ку він залишив місце прожива
ння, що в с АДРЕСА_1 не пові
домивши про це працівників м
іліції, що здійснюють нагляд
і поїхав в м. Одесу де перебу
вав до 23.06.2007 року.
Вина ОСОБА_1 в пред'явлен
ому звинуваченні, крім повно
го визнання ним своєї вини, п
ідтверджується такими доказ
ами: показами свідків ОСОБА
_2. , ОСОБА_3., ОСОБА_4,
ОСОБА_5 (а.с. 11-14); рапортами нач
альника ДІМ Бершадського РВ
УМВС України (а.с. З, 7-9), довідко
ю-характеристикою (а.с. 21), пост
ановою Бершадського районно
го суду від 2 лютого 2007 року, з я
кої видно, що відносно ОСОБ
А_1 встановлена адміністрат
ивний

нагляд строком на 12 місяців
(а.с. 4), дослідженими судом в по
рядку ст. 299 ч.3 КПК України.
Оцінивши зібрані по справі
докази, суд вважає, що скоєне
ОСОБА_1 слід кваліфікуват
и за ст. 395 КК України, як вчине
ння порушень правил адмініст
ративного нагляду.
При призначенні покарання
ОСОБА_1 суд враховує ступ
інь суспільної небезпеки вчи
неного ним злочину, що він ви
знав свою вину і розкаявся в с
коєному, негативно характер
изується за місцем проживанн
я, судимий.
З урахуванням обставин вчи
неного ОСОБА_1. злочину, йо
го особи, суд рахує, що покара
ння йому слідує обрати у вигл
яді арешту.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК У
країни, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 по ст. 395 КК Укра
їни до одного місяця арешту.

Строк відбування покаранн
я ОСОБА_1 рахувати з момен
ту затримання - з 23 листопада 200
7 року .
Міру запобіжного заходу
ОСОБА_1 до вступу вироку в за
конну силу залишити попередн
ю - утримання під вартою .
Вирок може бути оскаржений
до апеляційного суду Вінниц
ької області на протязі 15 діб
з моменту його проголошення,
а підсуднім ОСОБА_1 в той
же строк з моменту отримання
копії вироку.
№5-508/2007
ПОСТАНОВА

« 19 » грудня 2007 р .
Суддя Софіївського районн
ого суду Дніпропетровської о
бласті Шумська О.В.
при секретарі - Ратушній В.В
.
за участю прокурора - Шульги
В.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріал
и по поданню адміністрації С
офіївської виправної колоні
ї № 45 Дніпропетровської облас
ті про умовно - дострокове зв
ільнення засудженого :
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засуджений 01.08.2001 рок
у Єнакієвським м/судом Донец
ької області за ст. 94 Кримінал
ьного Кодексу України до 8 рок
ів позбавлення волі. Відбув
аючи покарання в Софіївсь
кій ВК № 45 зарекомендував се
бе з позитивної сторони, ін
валід 2 групи, не працює , робот
и по самообслуговуванню вико
нує по мірі можливості, має з
аохочення, мав стягнення,пог
ашене.
Режим утримання не порушує
, за час відбування покарання
характеризується добре, від
був за станом на 13.04.07 р. 3/4 частини
покарання, в зв'язку з чим адм
іністрація виправної колоні
ї клопоче про умовно - дострок
ове звільнення засудженого з
місць позбавлення волі, який
став на шлях виправлення.
Розглянувши матеріали спр
ави, вислухавши пояснення за
судженого, представника адмі
ністрації, прокурора, які під
тримали подання адміністрац
ії про умовно-дострокове зві
льнення, вважаю, що засуджени
й став на шлях виправлення і з
аслуговує умовно - достроков
ого звільнення з місць позба
влення волі на не відбутий те
рмін, як особа, яка сумлінною п
оведінкою і ставленням до пр
аці довела своє виправлення
.
Керуючись статтею 81 Кримін
ального кодексу України 2001 р
оку і статтею 407 Кримінально
- процесуального кодексу Укр
аїни, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Засудженого: ОСОБА_1 з
вільнити з місць позбавлення
волі умовно - достроково на н
евідбутий термін 1 рік 3 місяці
24 дні.
2. На постанову може бути по
дана апелляція в апелляційни
й суд Дніпропетровської обла
сті у семидобовий термін.
№F9-479/07 ПFОFСFТFАFНFОFВFЛFЕFНFИFЕF
СFлFеFдFоFвFаFтFеFлFьF СFОF ЛFУF нFаF ОFдFеFсFсFкFоFйF жFеFлFеFзFнFоFйF дFоFрFоFгFеF УFМFВFДF УFкFрFаFиFнFыF вF ОFдFеFсFсFкFоFйF оFбFлFаFсFтFиF ОFСFОFБFАF_2, пFоFдFаFлF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеF, сFоFгFлFаFсFоFвFаFнFнFоFеF сF пFрFоFкFуFрFоFрFоFмF, оF пFрFоFвFеFдFеFнFиFиF оFбFыFсFкFаF пFоF мFеFсFтFуF жFиFтFеFлFьFсFтFвFаF ОFСFОFБFАF_3 пFоF аFдFрFеFсFуF: НFиFкFоFлFаFеFвFсFкFаFяF оFбFлFаFсFтFьF, ВFеFсFеFлFиFнFоFвFсFкFиFйF рFаFйFоFнF, сF. МFиFхFаFйFлFоFвFкFаF, уFлF. ЛFеFнFиFнFаF, 21, аF тFаFкFжFеF вFоF вFсFеFхF пFоFдFсFоFбFнFыFхF пFоFмFеFщFеFнFиFяFхF, тFаFкF кFаFкF сFчFиFтFаFеFтF, чFтFоF пFоF вFыFшFеFуFкFаFзFаFнFнFоFмFуF аFдFрFеFсFуF мFоFгFуFтF нFаFхFоFдFиFтFьFсFяF пFрFеFдFмFеFтFыF иF вFеFщFиF, дFоFбFыFтFыFеF пFрFеFсFтFуFпFнFыFмF пFуFтFеFмF, аF тFаFкFжFеF дFрFуFгFиFеF вFеFщFиF иF пFрFеFдFмFеFтFыF, иFмFеFюFщFиFеF зFнFаFчFеFнFиFеF дFлFяF уFсFтFаFнFоFвFлFеFнFиFяF иFсFтFиFнFыF пFоF дFеFлFуF.
РFаFсFсFмFоFтFрFеFвF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеF, сFуFдF сFчFиFтFаFеFтF, чFтFоF оFнFоF пFоFдFлFеFжFиFтF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFеFнFиFюF, тFаFкF кFаFкF оFнFоF зFаFкFоFнFнFоF иF оFбFоFсFнFоFвFаFнFоF.
РFуFкFоFвFоFдFсFтFвFуFяFсFьF сFтF. 177 УFПFКF УFкFрFаFиFнFыF,
ПFОFСFТFАFНFОFВFИFЛF:
РFаFзFрFеFшFиFтFьF пFрFоFвFеFдFеFнFиFеF оFбFыFсFкFаF пFоF мFеFсFтFуF жFиFтFеFлFьFсFтFвFаF ОFСFОFБFАF_3 пFоF аFдFрFеFсFуF: НFиFкFоFлFаFеFвFсFкFаFяF оFбFлFаFсFтFьF, ВFеFсFеFлFиFнFоFвFсFкFиFйF рFаFйFоFнF, сF. МFиFхFаFйFлFоFвFкFаF, уFлF. ЛFеFнFиFнFаF, 21, аF тFаFкFжFеF вFоF вFсFеFхF пFоFдFсFоFбFнFыFхF пFоFмFеFщFеFнFиFяFхF.
№F5-346/2007
ПFОFСFТFАFНFОFВFЛFЕFНFИFЕF
25 иFюFлFяF 2007 гFоFдFаF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFиFйF рFаFйFоFнFнFыFйF сFуFдF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF пFоFдF пFрFеFдFсFеFдFаFтFеFлFьFсFтFвFоFмF сFуFдFьFиF МFиFрFоFшFнFиFчFеFнFкFоF ЮF.МF., пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFеF ПFаFрFшFиFнFоFйF АF.АF., сF уFчFаFсFтFиFеFмF пFрFоFкFуFрFоFрFаF КFуFзFлFяFеFвFаF АF.ВF., рFаFсFсFмFоFтFрFеFвF вF оFтFкFрFыFтFоFмF сFуFдFеFбFнFоFмF зFаFсFеFдFаFнFиFиF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеF УFгFоFлFоFвFнFоF-иFсFпFоFлFнFиFтFеFлFьFнFоFйF иFнFсFпFеFкFцFиFиF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFоFгFоF рFаFйFоFнFаF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF УFГFДFУFВFИFНF вF ДFоFнFеFцFкFоFйF оFбFлFаFсFтFиF вF оFтFнFоFшFеFнFиFиF ОFСFОFБFАF_1 оFбF оFсFвFоFбFоFжFдFеFнFиFиF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF вF сFвFяFзFиF сF иFсFтFеFчFеFнFиFеFмF сFрFоFкFаF иFсFпFыFтFаFнFиFяF,
ОFСFОFБFАF_1 оFсFуFжFдFеFнF пFрFиFгFоFвFоFрFоFмF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFаF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF оFтF 18 иFюFлFяF 2005 гFоFдFаF зFаF сFоFвFеFрFшFеFнFиFеF пFрFеFсFтFуFпFлFеFнFиFяF, пFрFеFдFуFсFмFоFтFрFеFнFнFоFгFоF сFтF.165 чF.2 УFКF УFкFрFаFиFнFыF кF чFеFтFыFрFеFмF гFоFдFаFмF лFиFшFеFнFиFяF сFвFоFбFоFдFыF сF иFсFпFыFтFаFнFиFеFмF нFаFкFаFзFаFнFиFяF дFвFаF гFоFдFаF.
ПFрFеFдFсFтFаFвFиFтFеFлFьF УFИFИF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFоFгFоF рFаFйFоFнFаF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF сFтFаFвFиFтF вFоFпFрFоFсF оFбF оFсFвFоFбFоFжFдFеFнFиFиF оFсFуFжFдFеFнFнFоFгFоF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF, пFоFсFкFоFлFьFкFуF сFрFоFкF иFсFпFыFтFаFнFиFяF иFсFтFеFкF, оFсFуFжFдFеFнFнFыFйF пFоFвFтFоFрFнFоFгFоF пFрFеFсFтFуFпFлFеFнFиFяF нFеF сFоFвFеFрFшFиFлF, вFоFзFлFоFжFеFнFнFыFеF нFаF нFеFгFоF сFуFдFоFмF оFбFяFзFаFнFнFоFсFтFиF вFыFпFоFлFнFяFлF дFоFбFрFоFсFоFвFеFсFтFнFоF, пFоF мFеFсFтFуF жFиFтFеFлFьFсFтFвFаF хFаFрFаFкFтFеFрFиFзFуFеFтFсFяF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFиFтFеFлFьFнFоF.
ВFыFсFлFуFшFаFвF пFрFеFдFсFтFаFвFиFтFеFлFяF УFИFИF, мFнFеFнFиFеF пFрFоFкFуFрFоFрFаF, нFеF вFоFзFрFаFжFаFвFшFеFгFоF пFрFоFтFиFвF оFсFвFоFбFоFжFдFеFнFиFяF оFсFуFжFдFеFнFнFоFгFоF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF, иFсFсFлFеFдFоFвFаFвF мFаFтFеFрFиFаFлFыF дFеFлFаF, сFуFдF сFчFиFтFаFеFтF, чFтFоF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеF пFоFдFлFеFжFиFтF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFеFнFиFюF, пFоFсFкFоFлFьFкFуF оFсFуFжFдFеFнFнFыFйF оFбFяFзFаFнFнFоFсFтFиF вFоFзFлFоFжFеFнFнFыFеF сFуFдFоFмF вFыFпFоFлFнFяFлF дFоFбFрFоFсFоFвFеFсFтFнFоF, нFоFвFоFгFоF пFрFеFсFтFуFпFлFеFнFиFяF нFеF сFоFвFеFрFшFиFлF, хFаFрFаFкFтFеFрFиFзFуFеFтFсFяF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFиFтFеFлFьFнFоF.
РFуFкFоFвFоFдFсFтFвFуFяFсFьF сFтF. 78 УFКF УFкFрFаFиFнFыF,
ПFОFСFТFАFНFОFВFИFЛF:
ОFСFОFБFАF_1 оFсFвFоFбFоFдFиFтFьF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF, нFаFзFнFаFчFеFнFнFоFгFоF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFиFмF рFаFйFоFнFнFыFмF сFуFдFоFмF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF оFтF 18 иFюFлFяF 2005 гFоFдFаF.
НFаF пFоFсFтFаFнFоFвFлFеFнFиFеF сFуFдFаF мFоFжFеFтF бFыFтFьF пFоFдFаFнFаF аFпFеFлFлFяFцFиFяF вF АFпFеFлFлFяFцFиFоFнFнFыFйF сFуFдF ДFоFнFеFцFкFоFйF оFбFлFаFсFтFиF чFеFрFеFзF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFиFйF рFаFйFоFнFнFыFйF сFуFдF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF вF тFеFчFеFнFиFеF 7 сFуFтFоFкF.
№F5-260/2007
ПFОFСFТFАFНFОFВFЛFЕFНFИFЕF
08 иFюFнFяF 2007 гFоFдFаF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFиFйF рFаFйFоFнFнFыFйF сFуFдF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF пFоFдF пFрFеFдFсFеFдFаFтFеFлFьFсFтFвFоFмF сFуFдFьFиF МFиFрFоFшFнFиFчFеFнFкFоF ЮF.МF., пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFеF ПFаFрFшFиFнFоFйF АF.АF., сF уFчFаFсFтFиFеFмF пFрFоFкFуFрFоFрFаF КFуFзFлFяFеFвFаF АF.ВF., рFаFсFсFмFоFтFрFеFвF вF оFтFкFрFыFтFоFмF сFуFдFеFбFнFоFмF зFаFсFеFдFаFнFиFиF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеF УFгFоFлFоFвFнFоF-иFсFпFоFлFнFиFтFеFлFьFнFоFйF иFнFсFпFеFкFцFиFиF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFоFгFоF рFаFйFоFнFаF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF УFГFДFУFВFИFНF вF ДFоFнFеFцFкFоFйF оFбFлFаFсFтFиF вF оFтFнFоFшFеFнFиFиF ОFСFОFБFАF_1 оFбF оFсFвFоFбFоFжFдFеFнFиFиF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF вF сFвFяFзFиF сF иFсFтFеFчFеFнFиFеFмF сFрFоFкFаF иFсFпFыFтFаFнFиFяF,
ОFСFОFБFАF_1 оFсFуFжFдFеFнF пFрFиFгFоFвFоFрFоFмF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFаF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF оFтF 14 дFеFкFаFбFрFяF 2005 гFоFдFаF зFаF сFоFвFеFрFшFеFнFиFеF пFрFеFсFтFуFпFлFеFнFиFяF, пFрFеFдFуFсFмFоFтFрFеFнFнFоFгFоF сFтF.309 чF.1 УFКF УFкFрFаFиFнFыF кF оFдFнFоFмFуF гFоFдFуF шFеFсFтFиF мFеFсFяFцFаFмF оFгFрFаFнFиFчFеFнFиFяF сFвFоFбFоFдFыF сF иFсFпFыFтFаFнFиFеFмF нFаFкFаFзFаFнFиFяF оFдFиFнF гFоFдF.
ПFрFеFдFсFтFаFвFиFтFеFлFьF УFИFИF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFоFгFоF рFаFйFоFнFаF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF сFтFаFвFиFтF . вFоFпFрFоFсF оFбF оFсFвFоFбFоFжFдFеFнFиFиF оFсFуFжFдFеFнFнFоFгFоF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF, пFоFсFкFоFлFьFкFуF сFрFоFкF иFсFпFыFтFаFнFиFяF иFсFтFеFкF, оFсFуFжFдFеFнFнFыFйF пFоFвFтFоFрFнFоFгFоF пFрFеFсFтFуFпFлFеFнFиFяF нFеF сFоFвFеFрFшFиFлF, вFоFзFлFоFжFеFнFнFыFеF нFаF нFеFгFоF сFуFдFоFмF оFбFяFзFаFнFнFоFсFтFиF вFыFпFоFлFнFяFлF дFоFбFрFоFсFоFвFеFсFтFнFоF, пFоF мFеFсFтFуF жFиFтFеFлFьFсFтFвFаF хFаFрFаFкFтFеFрFиFзFуFеFтFсFяF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFиFтFеFлFьFнFоF.
ВFыFсFлFуFшFаFвF пFрFеFдFсFтFаFвFиFтFеFлFяF УFИFИF, мFнFеFнFиFеF пFрFоFкFуFрFоFрFаF, нFеF вFоFзFрFаFжFаFвFшFеFгFоF пFрFоFтFиFвF оFсFвFоFбFоFжFдFеFнFиFяF оFсFуFжFдFеFнFнFоFгFоF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF, иFсFсFлFеFдFоFвFаFвF мFаFтFеFрFиFаFлFыF дFеFлFаF, сFуFдF сFчFиFтFаFеFтF, чFтFоF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеF пFоFдFлFеFжFиFтF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFеFнFиFюF, пFоFсFкFоFлFьFкFуF оFсFуFжFдFеFнFнFыFйF оFбFяFзFаFнFнFоFсFтFиF вFоFзFлFоFжFеFнFнFыFеF сFуFдFоFмF вFыFпFоFлFнFяFлF дFоFбFрFоFсFоFвFеFсFтFнFоF, нFоFвFоFгFоF пFрFеFсFтFуFпFлFеFнFиFяF нFеF сFоFвFеFрFшFиFлF, хFаFрFаFкFтFеFрFиFзFуFеFтFсFяF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFиFтFеFлFьFнFоF.
РFуFкFоFвFоFдFсFтFвFуFяFсFьF сFтF.78 УFКF УFкFрFаFиFнFыF,
ПFОFСFТFАFНFОFВFИFЛF:
ОFСFОFБFАF_1 оFсFвFоFбFоFдFиFтFьF оFтF нFаFкFаFзFаFнFиFяF, нFаFзFнFаFчFеFнFнFоFгFоF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFиFмF рFаFйFоFнFнFыFмF сFуFдFоFмF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF оFтF 14 дFеFкFаFбFрFяF 2005 гFоFдFаF.
НFаF пFоFсFтFаFнFоFвFлFеFнFиFеF сFуFдFаF мFоFжFеFтF бFыFтFьF пFоFдFаFнFаF аFпFеFлFлFяFцFиFяF вF АFпFеFлFлFяFцFиFоFнFнFыFйF сFуFдF ДFоFнFеFцFкFоFйF оFбFлFаFсFтFиF чFеFрFеFзF ИFлFьFиFчFеFвFсFкFиFйF рFаFйFоFнFнFыFйF сFуFдF гF.МFаFрFиFуFпFоFлFяF вF тFеFчFеFнFиFеF 7 сFуFтFоFкF.
Справа №1-221
ВИРОК
іменем України
20 грудня 2007 року. Тростянець
кий районний суд Вінницької
області
в складі: судді Савченка СМ.
,
при секретарі Подолян Т.І., з
участю прокурора Басюк А.А., р
озглянувши у відкритому судо
вому засіданні в смт. Тростян
ець кримінальну справу по об
винуваченню:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ур
одженця та жителя АДРЕСА_1
українця, громадянина Украї
ни, освіта середня, працює різ
норобочим Тульчинського мас
лосирзаводу, не одружений, не
судимий, у вчиненні злочину, п
ередбаченого ст. 185ч.1 КК Україн
и, -

ВСТАНОВИВ:

В ніч на 29.09.2007 року в АДРЕСА
_2 підсудний ОСОБА_1, навм
исно, з метою крадіжки чужого
майна, через хвіртку зайшов н
а подвір»я громадянина ОСО
БА_2, звідки таємно викрав на
лежний йому мотороллер «СУЗУ
КІ ЛЕТЦ» вартістю 3300 грн.
В судовому засіданні підсу
дний ОСОБА_1 свою вину у вч
иненні злочину передбаченог
о ст. 185ч.1 КК України визнав пов
ністю та показав суду, що в ніч
на 29.09.2007 року він з хлопцями пої
хав в село Капустяни де із под
вір»я свого дядька ОСОБА_2
забрав мотороллер «СУЗУКІ Л
ЕТЦ» помістив у свою машину В
АЗ 2107. Потім залишив моторолле
р в свого товариша в гаражі.
ОСОБА_2 повідомив про те, що
забрав моторолер десь через
тиждень.
Крім визнання вини підсудн
им його вина підтверджується
показами
потерпілого ОСОБА_2., яки
й суду показав, що вранці
29.09.2007 року виявив, що нема мото
ролера, про що він заявив в міл
іцію, та перевіреними в судов
ому засіданні доказами:
протоколом огляду місця п
одії (а.с. 4);
протоколом добровільної в
идачі (а.с. 13
протоколом огляду речових
доказів мотороллера «СУЗУКІ
ЛЕТЦ» (а.с. 14).

2
Суд вважає, що правильно кв
аліфіковані дії підсудного
ОСОБА_1. по ст. 185 ч.1 КК Україн
и таємне викрадення чужого м
айна (крадіжка).
Призначаючи покарання під
судному суд враховує, що він в
изнає вину, шкоду відшкодова
но, характерихується позитив
но, тому заслуговує мінімаль
ного покарання передбаченог
о ст. 185ч.1 КК України.
Керуючись ст. 323, 324 КПК Україн
и", -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у в
чинені злочину, передбаченог
о ст. 185 ч. 1 КК України і призначи
ти покарання у вигляді штраф
у в розмірі 50 неоподатковиних
мінімумів доходів громадян,
що становить 850 гривень.
Запобіжним заходом засудж
еному ОСОБА_1 до набрання
вироком чинності залишити пі
дписку про невиїзд.
Речовий доказ: мотороллер «
СУЗУКІ ЛЕТЦ» залишити ОСОБ
А_2
На вирок може бути подана ап
еляція протягом п»ятнадцяти
діб з моменту його проголоше
ння до Апеляційного суду Він
ницької області через Тростя
нецький районний суд.
16 листопада 2007 року Октябр
ський районний суд м.Полтави
в складі головуючого - судді Н
ізельковської Л.В. при секрет
арі - Осиповій Ю.В. за участю пр
окурора - Букало A.M. розглянувш
и у відкритому судовому засі
данні в залі суду в м.Полтаві п
одання старшого слідчого Окт
ябрського РВ ПМУ УМВС Україн
и в Полтавській області Іваш
енко Ю.В. про обрання запобіжн
ого заходу у вигляді триманн
я під вартою відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Полт
ави, громадянина України, осв
іта середня, не працюючого, не
одруженого, в силу ст. 89 КК Укра
їни не судимого, проживаючог
о за адресою: АДРЕСА_1, який
обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ст.186 ч
Органами досудового слід
ства ОСОБА_1 обвинувачуєт
ься у вчиненні злочину, перед
баченого ст. 186 ч.2 КК України, а с
аме в тому, що він 09.05.2007 близько 01
.00 год. поблизу кафе „Піт стоп" п
о вул. Х.шосе в м.Полтаві за поп
ередньою змовою з ОСОБА_2
із застосуванням фізичного н
асильства відкрито заволоді
ли мобільним телефоном „Нокі
а Е50-2" з сім-карткою, гаманцем т
а іншими речами, що належали
ОСОБА_3, внаслідок чого спри
чинили потерпілому матеріал
ьної шкоди на суму 1227, 50 грн.
За даним фактом 04.07.2007 від
носно ОСОБА_1 та ОСОБА_2
порушено кримінальну справ
у за ст.186 ч.2 КК України.
14.11.2007 ОСОБА_1 затримано
в порядку ст. 115 КПК України. За
слухавши пояснення слідчого
, яка просила задовольнити по
дання, прокурора, яка подання
підтримала, обвинуваченого,
який визнав себе винним у вчи
ненні злочину і просив обрат
и запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд, суд при
ходить до висновку про те, що п
одання підлягає задоволенню
, оскільки ОСОБА_1 обвинув
ачується у вчиненні умисного
тяжкого корисливого злочину
, вчиненого за попередньою зм
овою групою осіб, раніше прит
ягувався до кримінальної від
повідальності за вчинення ум
исного корисливого злочину,
ніде не працює, ухилявся від д
осудового слідства, в зв'язку
з чим був оголошений у розшук
, а тому у суду є достатні підс
тави вважати, що перебуваючи
на свободі ОСОБА_1 може пр
одовжити злочинну діяльніст
ь, а також ухилятися від слідс
тва та суду.
Керуючись ст.ст. 148, 150, 155, 165-2 КП
Подання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБ
А_1 запобіжний захід у вигля
ді взяття під варту.
На постанову може бути по
дано апеляцію до апеляційног
о суду Полтавської області п