Справа № 161/8342/15-к Провадження №11-кп/773/322/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Даною ухвалою закрито кримінальне провадження №0001012, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.286 КК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого; на підставі ст.46 КК України, та звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він біля 21 години 55 хвилин, 13 квітня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля марки Ford Transit Connect, з номером кузова НОМЕР_1 , перебуваючого на балансі ТОВ Нік Авто-трейд, по вулиці Героїв УПА в м.Луцьк Волинської області, рухаючись в напрямку вул. Вишківській, всупереч правил безпеки дорожнього руху, а саме: вимог п.п.а,п.2.9, п.п.б п.2.3, п.12.3, п.13.3 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проявляв безпечність та неуважність, відволікався від керування транспортним засобом та під час випередження пішохода неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по обочині дороги в попутному напрямку, не дотримався безпечного інтервалу, та допустив на нього наїзд.

В результаті наїзду неповнолітньому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

В поданій апеляції прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Вказує, що судом першої інстанції не врахована та обставина, що ОСОБА_7 не відшкодував кошти закладу охорони здоров`я, витрачені на стаціонарне лікування осіб, потерпілих від злочину.

Вважає, що обвинувачений не відшкодував завдані збитки, а тому відсутні підстави для застосування ст.46 КК України.

Вислухавши доповідача, який виклав суть ухвали і доводи апеляції, прокурора, який апеляцію підтримав і просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу і просили ухвалу суду залишити без змін, представника потерпілого, який також заперечив апеляцію і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши її доводи та матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Твердження апелянта про те, що відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 ст.46 КК України, так як останній не відшкодував лікувальному закладу кошти, витрачені на стаціонарне лікування осіб, потерпілих від злочину є слушним.

Так, відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Виходячи із змісту вказаної норми закону та викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року роз`яснень, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б однієї ознаки, передбаченої ст.46 КК України, виключає можливість звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Так, внаслідок вчинення ОСОБА_7 злочину Волинському обласному дитячому територіальному медичному об`єднанню завдано шкоду на суму 6751,34 грн., яку витрачено на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 ..

Вказана шкода обвинуваченим ОСОБА_7 на момент прийняття рішення не усунута.

Наведене свідчить про відсутність обов`язкової умови, визначеної у ст.46 КК України, а тому застосування зазначеної норми Закону є безпідставним.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 скасувати, і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:
Судді: