Справа № 1-164/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2011 року Новобузький районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі : Кічігіну Д.А.,

за участю прокурора: Грицюка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.

Миколаєва, українця, громадянина
України, освіта неповна середня,

не одруженого, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

06.08.1999р. Новобузьким р/с
Миколаївської області за ч.3 ст. 140, 44 КК

України, в редакції Закону 1960р. до 3
років позбавлення волі із
застосуванням

ст. 46-1 КК України з відстрочкою
виконання вироку на 1 рік;

02.04.2001р. Новобузьким р/с
Миколаївської області за ч.1 ст. 140 КК
України

в редакції Закону 1960р. до 1 року 6
місяців позбавлення волі із
застосуванням

ст. 46-1 КК України з відстрочкою
виконання вироку на 1 рік штраф 680грн.;

12.11.2001р. Новобузьким р/с
Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК
України із

застосуванням ст. 71 КК України до 3
років і 6 місяців позбавлення волі;

Постановою Вознесенського р/с
Миколаївської області 19.12.2003р.
звільнений

умовно -достроково на 1 рік 1 місяць
19 днів.

12.11.2001р. Новобузьким р/судом
Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК

України до 3 років і 6 місяців
позбавлення волі.

26.08.2009р. Новобузьким р/с
Миколаївської області за ч. 2 ст. 263 КК
України

до штрафу у розмірі 612грн.

в скоєні злочину передбаченого ст. 185 ч.
3 КК України -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2011 року ОСОБА_1
вирішив скоїти крадіжку чужого майна, з
домоволодіння ОСОБА_2 в с. Новосілля,
Новобузького району, Миколаївської
області. Реалізуючи свій злочинний
намір, 22.01.2011р. близько 24:00 год. ОСОБА_1
прийшов до домоволодіння ОСОБА_2, яке
розташоване в АДРЕСА_2. Впевнившись у
відсутності сторонніх осіб, а також
знаючи, що ОСОБА_2 проживає одна, через
квартирку він таємно проник до сараю,
звідки таємно викрав алюмінієву
каструлю, місткістю 40 літрів, вартістю
400грн., в якій знаходилося 20 кг зерна
пшениці, вартістю 1,80ггрн. За один
кілограм, загальною вартістю 36грн..
Потім ОСОБА_1 підійшов до будинку
ОСОБА_2, знаючи, що господиня проживає у
літній кухні, зірвав з вхідних дверей
будинку навісний замок разом зі скобою,
таємно проник в будинок, де з веранди
даного будинку таємно викрав
електроточило, вартістю 340,00грн..
Викраденим майном ОСОБА_1 розпорядився
на власний розсуд. Крадіжкою
потерпілій було завдані матеріальні
збитки на загальну суму 776грн. з яких в
ході досудового слідства відшкодовано
на суму 340грн..

В судовому засіданні
підсудний провину визнав, суду
пояснив, що він дійсно скоїв крадіжку
майна потерпілої, оскільки йому було
погано після похмілля. Потерпілу він
знав раніше, оскільки працював у неї по
найму, бачив що де у неї лежить, викрав
він каструлю, елетроточило та зерно,
яке знаходилося у каструлі. Він зерно
висипав на сніг, оскільки знав, що кури
поклюють зерно і сліди злочину
зникнуть. Він цивільний позов визнає
повністю та готовий відшкодувати
потерпілій як моральну так і
матеріальну шкоду. Просить суд строго
його не карати та не позбавляти волі.

Враховуючи, що підсудний свою
вину визнав повністю, суд з урахуванням
думки учасників судового розгляду в
порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи
та розміру цивільного позову, які ніким
не оспорюються, обмежившись
показаннями підсудного і
характеризуючими даними його
особистості.

По справі заявлений цивільний позов на
суму 1000грн., з яких відшкодовано в ході
досудового слідства 340грн.

Підсудний позов визнав повністю.

Суд, вважає позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню з урахуванням
вже відшкодованої суми.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 по ст. 185 ч. 3 КК
України доказана і його дії, тобто
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), поєднана з проникненням у
житло, інше приміщення чи сховище
-кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудного. Суд вважає,
що скоєний підсудним злочин
відноситься до категорії тяжких.

Підсудний по місцю проживання
характеризується з негативної сторони.

Обставиною, що пом'якшує
підсудному покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудному судом не встановлено.

Враховуючи особу підсудного,
обставини, при яких ним було скоєно
злочин, суд приходить до висновку, що
його виправлення і перевиховання
можливе лише без ізоляції від
суспільства, шляхом призначення
покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76
КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні
злочину, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК
України і призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 5
років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбуття
покарання з випробуванням строком на 3
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально
-виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально -виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи;
періодично з'являтись на реєстрацію в
органи кримінально -виконавчої
системи.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 суму матеріальних збитків
завданих злочином у розмірі 660грн.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко