Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007
року Октябрський районний суд м. Полтави
у складі:

головуючого
- судді Савченка
А.Г.

при
секретарях Федорченко
Л.В., Бондаренко С. Л.

з участю
прокурора Наливайка Є.О., захисника
ОСОБА_1., потерпілої ОСОБА_2,
підсудного ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Октябрського
районного суду у м. Полтаві кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
мешканця м. Полтави, АДРЕСА_1, громадянина України, освіта середня, не одруженого, ніде не працює, в силу статті 89 КК України не судимого

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.
185 КК України,

встановив:

З квітня
2007 року, приблизно о 14 год. 00 хв., підсудний ОСОБА_3, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 у м. Полтаві,
яка належить потерпілій ОСОБА_2 і з згоди якої він там знаходився, таємно викрав гроші в сумі 400 грн. та 1100
доларів США, що по курсу Національного
банку України становить 5555 грн.,
золоті вироби загальною вагою 80 г
вартістю 11200 грн., завдавши
потерпілій збитку на загальну суму 17155 грн.

Допитаний
в ході судового слідства по справі підсудний ОСОБА_3 вину визнав частково та
показав, що він викрав лише гроші в
гривнях. Інших грошей і виробів із золота не викрадав.

Аналізуючи
показання підсудного, які він давав
протягом досудового слідства і в ході судового розгляду справи, суд враховує їх непослідовність та
неузгодженість з іншими доказами по справі.

Так, частково визнаючи вину у вчиненні злочину при
допиті його в ході досудового слідства (а. с.
77-78, 80-81), підсудний стверджував про те, що він вкрав 1100 доларів США купОСОБА_5ми по
100 доларів, поклавши натомість 5 купюр
номіналом по 1 долару. В цей же день він викрадені долари обміняв в банку та
витратив на власні потреби. Про походження у нього грошей його запитувала дочка
потерпілої - свідок ОСОБА_4 , якій він
відповів про те, що їх заробив. Він
також стверджував, що золоту
каблучку, яка пропала з квартири
потерпілої, йому передала дочка
останньої. Причетність до крадіжки інших золотих виробів він заперечував.

В ході судового розгляду справи
він почав заперечувати і свою причетність до викрадення доларів США взагалі.

Оцінюючи
його показання, суд враховує інші
докази, які були зібрані в ході досудового
слідства та перевірені в ході судового розгляду справи.

Так, з показань потерпілої ОСОБА_2 слідує, що 5 квітня 2007 року, вона виявила у себе в квартирі крадіжку 1100
доларів США з кишені
піджака, який знаходився в шафі, 400 грн. та виробів з золота загальною вагою
приблизно 80 г. Замість 1100 доларів США
в кишені було залишено 5 купюр номіналом по 1 долару. Запідозривши у
причетності до крадіжки підсудного, вона
зразу ж по телефону попросила прийти додому свою доньку ОСОБА_4 , яка на той час з ним зустрічалась, і розповіла їй про виявлену крадіжку. Та в
свою чергу запитала у підсудного про це,
мати якого зразу ж приїхала та визнала,
що її син вчинив цей злочин та пообіцяла відшкодувати збитки.

Свідок ОСОБА_4 показала, що 5 квітня 2007 року, приблизно о 21 год. 25 хв., вона
знаходилась вдома у підсудного, з яким в
той час зустрічалася і в цей час їй зателефонувала мати та повідомила про
крадіжку 1100 доларів США, 400 грн. та виробів із золота. Вона зразу ж запитала у
останнього, навіщо він викрав
гроші, на що він почав кричати і
заявляти, що цього не робив. З його
матір»ю вона поїхала до себе додому, де
та визнала, що її син вчинив це та
пообіцяла відшкодувати збитки. В цей період,
про який йде мова, вона бачила у
ОСОБА_3 багато грошей і запитувала про їх походження. Він їй відповів, що заробив гроші, хоча ніде не працював. Одного разу, перебираючи з дозволу підсудного речі у нього
вдома, вона виявила золоту
каблучку, яка була викрадена у них з
дому. Вона забрала її та повернула своїй матері. Крім того, їй розповідав хлопець на ім»я ОСОБА_5, що ОСОБА_3 говорив йому про те, що йому необхідно придбати купюри номіналом
по 1 долару США. Вона
також показала, що сам підсудний в
розмові зізнавався їй у скоєнні цього злочину.

Свідок
ОСОБА_6. в ході судового слідства
підтвердив факт наявності у підсудного в період, коли була вчинена крадіжка, великої суми грошей, а також те,
що він бачив у нього золоту каблучку,
про яку той сказав, що йому її
подарували. Про обставини крадіжки підсудний йому нічого не розповідав.

Аналізуючи
наведене, суд приходить до висновку про
відповідність показань підсудного, які
він давав в ході досудового слідства, в
частині того, що під час викрадення
доларів США він
замість купюр номіналом в 100 доларів поклав купюри по 1 долару США,
показанням потерпілої та іншим доказам по справі.

Наявність
у підсудного золотої каблучки, яку він
показував свідку ОСОБА_6. та яку у нього
в речах потім знайшла свідок ОСОБА_4
свідчить також про те, що вона
ним була викрадена. Суд враховує, що
підсудний визнає факт викрадення ним 400 гривень, а отже вчинення крадіжки в принципі, а тому з урахуванням інших доказів та
часткового визнання ним своєї вини вважає,
що і інші гроші та цінності ним були викрадені одночасно.

Тому його показання, в яких він
заперечує свою причетність до вчинення крадіжки всього інкримінованого
йому, суд розцінює як спосіб захисту від
пред»явленого обвинувачення та наміру уникнути відповідальності за скоєне, а тому до уваги не приймає.

Як доказ
причетності підсудного до скоєння злочину суд приймає до уваги протокол огляду
каблучки від 20 квітня 2007 року (а. с.
40) та протокол її впізнання (а. с.
42-43).

Виходячи
з наведеного, суд вважає вину підсудного
у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною.

Суд
кваліфікує дії підсудного за ч. 1
ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення
(крадіжку) чужого майна.

Вирішуючи
питання про призначення підсудному покарання,
суд враховує характер і тяжкість вчиненого злочину та обставини, що впливають на призначення покарання.

Зокрема, суд враховує,
що за місцем проживання підсудний характеризуються позитивно.

Відповідно до медичного висновку ЛКК підсудний ОСОБА_3 (а. с. 96) має психічні та поведінкові розлади
внаслідок вживання опіоїдів, синдром
залежності та потребує примусового лікування від наркоманії, однак суд не вважає за можливе його
застосувати, оскільки воно не
відноситься до захворювань, які
відповідно до ч. 1 ст. 96 КК України становлять небезпеку для
здоров»я інших осіб.

При
призначенні покарання суд враховує, що
підсудний вже двічі притягався до кримінальної відповідальності за скоєння
аналогічних злочинів і звільнявся від покарання на підставі Закону України «Про
амністію», обставини вчинення
злочину, дані про особу підсудного, стан його здоров»я, його захворювання на наркоманію і відмову
лікуватись від захворювання, що він не
займається суспільно-корисною працею і ніде не працює, веде спосіб життя, підтримання і забезпечення якого, сприяє вчиненню ним злочинів, а тому вважає, що покаранням, необхідним й достатнім для його виправлення
та попередження вчинення нових злочинів є,
передбачене санкцією ч. 1
ст. 185 КК України, позбавлення волі.

Потерпілою
по справі заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі
18000 грн. (а. с. 29).

Вирішуючи
цивільний позов потерпілої, суд
керується статтями 28, 328 КПК
України, статтями 23, 1166 ЦК
України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989
року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, і стягнення
безпідставно нажитого майна» (далі - Постанова). При цьому суд виходить з
установленого законом правила про те, що
майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі
особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Виходячи
із доведеності вини підсудного у вчиненні злочину, суд задовольняє цивільний позов потерпілої
про відшкодування матеріальної шкоди повністю на суму 18000 грн.

Питання про
речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 81 КПК України.

Керуючись
статтями 321, 323 та 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_3
за ч. 1 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі.

Строк відбування
покарання рахувати з 27 вересня 2007 року.

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_3 змінити із
підписки про невиїзд на взяття під варту,
взявши його під варту в залі суду.

Задовольнити
позов потерпілої ОСОБА_2
і стягнути з засудженого на її користь 18000 грн. завданої їй матеріальної
шкоди.

Речовий
доказ - золоту каблучку, яка передана на
зберігання потерпілій, повернутим їй же.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Полтавської області через
районний суд протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а особою,
яка перебуває під вартою у цей же строк з моменту вручення йому копії
вироку.