АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/1992/15-к
Провадження №11-кп/791/656/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Понятівка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, проживаючого без реєстрації: АДРЕСА_1 , засудженого 09.10.2009 року Суворовським районним судом м.Херсона за ст.ст.153 ч.2, 152 ч.3, 186 ч.2, 70 КК України до 08 років позбавлення волі.

Початок строку 02.03.2008 року.

Кінець строку 10.03.2016 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що ОСОБА_8 , відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, що в 2012 р. йому відмовлялося в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, в 2013 р. в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі як такому, що не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення відповідно до вимог ст.81, 82 КК України. Крім того суд зазначає, що 30.04.2015 р. допустив порушення порядку відбуття покарання за що отримав стягнення у виді догани, та за вказаний період має лише одне заохочення. Працевлаштований на виробництві не був, згідно вироку має позов, дані про відшкодування якого відсутні.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає, ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, вислухавши прокурора у дебатах, який залишився на попередній позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 не відповідає фактичним обставинам страви.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений за умисний особливо тяжкий злочин відбув не менше трьох чвертей строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання суд мотивував своє рішення тим, що засуджений скоїв особливо тяжкий злочин, має стягнення, не працевлаштований на виробництві, та своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися. За даними матеріалів провадження, початок строку відбування покарання рахується з 02.03.2008 року, кінець строку 02.03.2016 року. Станом на 13.07.2015 року відбув ? строку покарання. За час відбування покарання допустив три порушення вимог режиму, які погашені та зняті, заохочувався адміністрацією установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці сім разів. Згідно характеристики заступника начальника установи із соціально-виховної роботи на виробництві не працевлаштований, але виконує роботи по благоустрою відділення, понад норму встановлену законодавством, постійно проявляє ініціативу у цьому напрямку. Дані йому доручення виконує якісно та у встановлені строки. На заходи виховного впливу реагує. Входить до числа засуджених, що мають позитивну спрямованість. Злочинних звичаїв у середовищі засуджених не дотримується. Є позитивним прикладом для інших засуджених у роботі та в поведінці. Підтримує зв`язок з близькими родичами шляхом листування, побачень. Отримує від рідних посилки та передачі.
Колегія суддів вважає, що сукупність всіх цих обставин дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 на час подання клопотання про своє умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відбувши на цей час три чверті призначеного йому покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, своєю поведінкою та відповідальним ставленням до праці за час відбування покарання довів своє виправлення.
Що стосується того, що засуджений має позов в сумі 20538,79 грн. то виконавчий лист про його стягнення до установи не надходив, що не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання. Крім того умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не позбавляє засудженого обов`язку про відшкодування позову в разі звернення вироку в цій частині до виконання..
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання суперечить вимогам матеріального права у зв`язку з чим його не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_7 положення ст.81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі ст.81 КК України і керуючись ст.ст.404, 405, п.4 ч.1 ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково звільнити від відбування невідбутої частини покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м.Херсона від 09 жовтня 2009 року, на весь строк, що залишився 7 місяців 19 днів.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язок не вчиняти протягом невідбутої частини покарання нового злочину.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_8 , що у випадку коли він виконав такий обов`язок, він остаточно звільняється від відбування невідбутої частини покарання, а у випадку коли він вчинить новий злочин протягом невідбутої частини покарання суд згідно з ч.4 ст.81 КК України призначить йому покарання за правилами передбаченими ст.ст.71, 72 КК України

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_2