Справа №
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року місто
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого-судді Поповича С.С.

з участю
секретаря Черкес У.О.

прокурора
Баландіної Ю.Ю.

захисників
адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Арциз Одеської
області, жителя Одеської області, Ізмаїльського району, АДРЕСА_1, освіта середня спеціальна, не одруженого, громадянина України, не працює,
раніше судимого : вироком Арцизького районного суду Одеської області від
14 березня 2003 року визнаного винним та засудженого за ст. 185 ч.3 КК України до чотирьох років
позбавлення волі, звільнений від
відбування даного покарання 20 липня 2005 року відповідно до Закону України
„Про амністію" від 31 травня 2005 року -

за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3,
186 ч.2, 304 КК України , -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Яремче
Івано-Франківської області, жителя
м. Івано-Франківськ, АДРЕСА_2, освіта середня, не одруженого, українця,
громадянина України, не
працює, раніше судимого : вироком
Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2003 року визнаного винним та
засудженого за ст. 185 ч.5 КК
України, з застосуванням ст. 69 КК України до одного року і шести
місяців позбавлення волі, покарання
відбув повністю -

за ст. 185 ч.3 КК України, -

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Івано Франківськ, жителя м. Івано-Франківськ,АДРЕСА_3, освіта неповна середня спеціальна, навчається на другому курсі технікуму
«Статистики», гр. НОМЕР_1, не одруженого, українця,
громадянина України, не
працює, раніше не судимого, -

за ст. 185 ч.3 КК України, -

установив:

Підсудний
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), з проникненням у
житло, вчинене повторно, за попередньою
змовою групою осіб, відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), поєднане з
застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я

2

потерпілого,
вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також втягнення
неповнолітніх у злочинну діяльність.

Підсудний
ОСОБА_4. вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з проникненням у житло, повторно,
за попередньою змовою групою осіб.

Підсудний
ОСОБА_5 вчинив
таємне викрадення чужого майна (крадіжку),
за попередньою змовою групою осіб,
з проникненням у житло.

Злочини вчинено
за наступних обставин:

1.
20 жовтня 2005 року в період часу з 19 год. 30 хв. підсудний
ОСОБА_3, діючи з корисливих спонукань та
з метою таємного викрадення чужого майна,
через привідчинене вікно проник в приміщення лікарської кімнати
приймального відділення Івано-Франківської ОКЛ,
що по вул. Федьковича, 97 в м.
Івано-Франківську, звідки таємно
викрав : шкіряну сумочку вартістю 235 гривень,
в якій знаходились 420 гривень,
15 доларів США, 5 Євро, шкіряний
гаманець вартістю 150 грн., косметика на
загальну суму 300 гривень, паспорт
громадянки України, пластикова картка
„Приватбанк"", чим спричинив
потерпілій ОСОБА_6. матеріальну шкоду на загальну суму 1060 гривень. З
викраденим підсудний ОСОБА_3 скрився з місця вчинення злочину та розпорядився
ним на власний розсуд.

2.
В листопаді 2005 року,
точної дати органом досудового слідства не встановлено, підсудний ОСОБА_3 разом з неповнолітнім
підсудним ОСОБА_4, достовірно знаючи що
останній є неповнолітнім, та чотирма
невстановленими слідством особами,
вступивши в попередню змову з метою крадіжки чужого майна, направились в дачний кооператив „Бистриця
Надвірнянська", що в м. Івано-Франківську. Перебуваючи на території
вказаного дачного кооперативу, підсудні
ОСОБА_3, ОСОБА_4. та чотири
невстановлені особи, реалізовуючи свої
злочинні наміри, діючи спільно, зайшли на подвір'я дачного будинку
НОМЕР_2, де шляхом віджиму дверей, проникли в гараж, звідки викрали барбек'ю плиту, вартістю 2000 гривень, керосінові лампи в кількості 20 штук вартістю
400 гривень, надувний човен з палаткою
вартістю 2000 гривень, 6 банок масляної
фарби, вартістю 100 гривень, столовий набір вартістю 50 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7. майнову
шкоду на загальну суму 4550 гривень.

3. В середині грудня 2005
року, точної дати органом досудового
слідства не встановлено, близько 12 год. підсудний
ОСОБА_3 разом з неповнолітніми підсудними ОСОБА_5. та ОСОБА_4,
достовірно знаючи що останні є неповнолітніми, прибувши за адресою: м. Івано-Франківськ на АДРЕСА_4. підійшли до
дверей коридору квартири НОМЕР_3, де
проживає їхній знайомий ОСОБА_8. Постукавши в двері, і впевнившись, що в квартирі нікого немає, вступили між собою в попередній зговір з
метою таємного викрадення чужого майна з квартири. Реалізовуючи свої злочинні
наміри, діяли спільно. Підсудний ОСОБА_5
залишився на сходовій площадці спостерігати,
щоб ніхто не надійшов, а
підсудний ОСОБА_4. та підсудний ОСОБА_3 шляхом пошкодження замків вхідних
дверей проникли в квартиру НОМЕР_3, що
належить протерпілій ОСОБА_9, звідки
таємно викрали телевізор марки 21 Sony KV-21CL5K
вартістю 2100 грн., жіночу шкіряну
куртку, вартістю 150 грн. гроші в сумі
250 гривень, чим спричинили потерпілій
ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму
2500 гривень. Після цього підсудні ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4. покинули квартиру,
а викрадені речі залишили за місцем проживання ОСОБА_4.

4. 22 листопада 2005 року приблизно о 22 год. підсудний
ОСОБА_3, а також ряд інших
невстановлених слідством осіб у дворі будинку АДРЕСА_5 в м. Івано-Франківську, завдали тілесні ушкодження
потерпілому по справі ОСОБА_10, які не є небезпечними для життя чи
здоров'я, після чого підсудний ОСОБА_3
та невстановлена слідством особа відкрито заволоділи шкіряною курткою вартістю
750 гривень, мобільним телефоном марки „Нокіа 3200" вартістю 800 гривень
зі стартовим пакетом „Київстар" вартістю 45 гривень на рахунку якого
знаходилось 8 гривень, зарядним
пристроєм вартістю 15 гривень, гаманцем, в якому

3

знаходились
гроші в сумі 40 гривень, чим спричинили
потерпілому ОСОБА_10. майнову шкоду на загальну суму 1658 гривень.

5.
25 листопада 2005 року близько 23 год. підсудний
ОСОБА_3, перебуваючи у кафе
"Транзит", що по вул. Галицькій на території АС-2, що в м.
Івано-Франківську, діючи з
корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до
столика в залі для відвідувачів, звідки
таємно викрав зі столика мобільний телефон потерпілої ОСОБА_11. марки „Нокіа
7270" вартістю 1400 грн. в якому знаходився стартовий пакет
„Київстар" вартістю 50 гривень, на
рахунку якого знаходилась 15 грн., чим
спричинив потерпілій ОСОБА_11. майнову шкоду на загальну суму 1465 гривень та
мобільний телефон ОСОБА_12 марки „Нокіа 2650" вартістю 849. в якому
знаходився стартовий пакет „ЮМС" вартістю 60, на рахунку якого знаходилась 1 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову
шкоду на загальну суму 910 гривень. Викрадені мобільні підсудний ОСОБА_3 продав
на наступний день на ринку, що по вул. Тичини в м.
Івано-Франківську невстановленій слідством особі за 400 гривень.

6.
27 грудня 2005 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 20 год. підсудний
ОСОБА_3 проник шляхом вільного доступу у квартиру потерпілої ОСОБА_13, що в м.
Івано-Франківську поАДРЕСА_6,
звідки з коридору таємно викрав жіночу сумку вартістю 220 грн., в якій знаходились: мобільний телефон „Нокіа
7270", вартістю 1450 гривень зі
стартовим пакетом „Діджус" вартістю 20 гривень на рахунку якого
знаходилось 10 гривень, гаманець
вартістю 90 гривень, в якому знаходились
гроші в сумі 90 грн., косметику на суму
150 грн., паспорт громадянки
України, кредитні та дисконтні карточки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на
загальну суму 2030 гривень.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, вказавши що злочин вчинив саме при викладених
вище обставинах, у вчиненому
розкаюється, а також суду пояснив, що йому невідомо чи знав підсудний ОСОБА_3, з яким він знайомий два роки, про його вік,
оскільки вони про це не говорили.

Будучи
допитаним в ході досудового слідства в якості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 України свою вину визнав
повністю, у вчиненому щиро розкаявся та
пояснив, що приблизно в грудні 2005 року
він, підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3, прийшли до свого знайомого ОСОБА_14 додому.
Коли вони знаходились там під час розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розповіли йому про
те, що вітчим хлопця на прізвисько
ІНФОРМАЦІЯ_4 б'є його та його матір. Після цього вищевказані особи для того, щоб поговорити з вітчимом, пішли до нього на квартиру, що по АДРЕСА_4. Дійшовши до місця проживання
ІНФОРМАЦІЯ_4 перші загальні двері були відчинені, вони зайшли,
далі пройшли в коридор, далі там
були ще одні двері, які були зачинені.
Вони довго стукали, однак ніхто не
відкривав. І тоді хтось із хлопців або підсудний ОСОБА_3 або підсудний
ОСОБА_4., хто саме підсудний ОСОБА_5 не
пригадує, запропонував проникнути у
квартиру ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки там
нікого немає. Тоді ОСОБА_3 переліз через віконний отвір, що розташовувався над дверима, у коридор,
в якому пробував чи відчинені двері квартири. ОСОБА_3 виліз назад через
цей же отвір, і сказав їм, що двері квартири зачинені, при цьому запропонував зламати двері та
проникнути у квартиру, та викрасти
звідти гроші або якісь інші матеріальні цінності. Спочатку вони намагались
відкрити двері поштовхами, він особисто
декілька раз штовхнув, однак відкрити
двері йому не вдалось. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишились виламувати двері. А він
пішов далі по коридору до сходової площадки стояти на варті, щоб попередити хлопців, в разі коли буде іти хтось із по сторонніх.
Не пригадує чи він сам запропонував, щоб
він стояв на варті, чи про це йому
сказали хлопці. Коли він стояв на варті нікого з по сторонніх осіб, окрім чоловіка, який проходив однак нічого не запідозрив, не було. Через кілька хвилин було чути як
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виламали двері, він
ще деякий час постояв на варті і через кілька хвилин, коли зайшов у квартиру, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перевертали речі та шукали
якісь цінності. При цьому підсудний ОСОБА_4 сказав йому, що можливо зараз вони будить виносити
телевізор, і можливо цей телевізор він
візьме собі. Він їм сказав, що буде
чекати їх внизу на вулиці біля

4

під"їзду, на що вони відповіли йому, якщо хтось буде йти, аби він їх повідомив. Пізніше він спустився
вниз на вулицю та стояв біля під'їзду. Приблизно через 10 хвилин на вулицю
вийшли підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в
руках у яких була паперова коробка, в
якій знаходився телевізор, марки якого
на той час він не знав, на телевізорі
знаходилась шкіряна чорна жіноча куртка,
підсудний ОСОБА_5 зрозумів, що ці
речі вони викрали із квартири ІНФОРМАЦІЯ_4 хлопці сказали йому допомогти
їм, що він і зробив. Підсудні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 спочатку хотіли везти викрадені речі на маршрутці, однак він заперечив, і сказав,
що краще буде поїхати на таксі. Він пішов і неподалік знайшов таксі та
покликав підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вони підійшли, завантажили телевізор та поїхали до
підсудного ОСОБА_4 додому. Останній сказав своєму вітчиму, що дані речі, а саме телевізор марки „Соні" та жіночу
куртку вони купили в циганів. Після цього він ще декілька раз бачив підсудних
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак по поводу
вчиненої нами крадіжки вони не розмовляли. В попередню змову для вчинення
крадіжки з вищевказаної квартири підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4. та він вступили коли
довідалися, що в квартирі нікого немає.
Більше ніяких речей з квартири вони не викрадали, про те,
що підсудні ОСОБА_4. та ОСОБА_3 викрали з даної квартири 250 гривень не
знав. На запитання : чи говорив він підсудним ОСОБА_4. та ОСОБА_3, що є неповнолітнім, підсудний ОСОБА_5 відповів, що про свій вік він їм не говорив, однак вони про це могли здогадуватися.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав частково, суду пояснив,
що свою вину по першому епізоду обвинувачення не визнає, такого не чинив. Вину по епізодах : у
листопаді 2005 року в дачному кооперативі «Бистриця Надвірнянська», епізоду крадіжки з квартири ОСОБА_9 , епізоду з ОСОБА_10 22 листопада 2005 року
визнав повністю. Вину по епізоду вчинення крадіжки у ОСОБА_13 та по епізоду
крадіжки в кафе «Транзит» у ОСОБА_11. та ОСОБА_12 підсудний ОСОБА_3 не визнав.

Будучи
допитаним в ході досудового слідства в якості обвинуваченого ОСОБА_3. вину у
злочинів, передбачених ст. ст.
185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2. 304 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що у червні 2005 року він звільнився з місць
позбавлення волі з Львівської області де знаходився з 2002 року за вчинення
квартирної крадіжки. Оскільки у нього не було грошей, щоб добратися додому, а саме в Одеську область, і він поїздами та електричками добрався до м. Івано-Франківська, так як там у нього були знайомі, з якими він разом відбував покарання у місцях
позбавлення волі. За останніх 8 місяців проживав спочатку у знайомого ОСОБА_15
в с Лісний
Хлібичин Коломийського р-ну, пізніше
проживав у підсудного ОСОБА_4, 1988 р.
н., який проживає в м. Івано-Франківську по АДРЕСА_2. Пізніше він
проживав у знайомого ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_7. 20 жовтня 2005 року ввечері
прийшов на територію ОКЛ, щоб провідати
свого знайомого на ім'я ОСОБА_17, живе
вАДРЕСА_8 в м Івано-Франківську. Коли він проходив біля корпусу, де знаходиться приймальний покій, то побачив,
що вікно одного з кабінетів, який
знаходиться на першому поверсі,
привідчинене. І він вирішив проникнути у приміщення даного
кабінету, відкрив сильніше вікно та
переліз у приміщення. Переконавшись, що
там нікого немає і оглянувши приміщення на дивані підсудний побачив жіночу
шкіряну сумочку чорного кольору, він
взяв вищевказану сумку та разом з нею виліз через те ж вікно, через яке і залазив. Потім вікно його за
собою зачинив, оскільки вікно
зачиняється знизу наверх, він рукою
підняв його та зачепив на залізну защіпку. Разом з викраденою жіночою сумочкою
він вийшов за територію лікарні і подивився в середину сумочки, в ній був гаманець з грошима, суми точної не пригадує, допускає суму, яка вказана у пред'явленому йому
звинуваченні, а саме 420 грн., 10 доларів США і 5 Євро та інші речі. Гроші
із сумочки забрав собі не перераховуючи їх,
а сумочку та речі - викинув коли ішов до АС-2 м. Івано-Франківська. Викрадені гроші потратив
на власні потреби. В листопаді 2005 року (точної дати не пригадує), коли він та підсудний ОСОБА_4 знаходились в
нього

5

вдома,
прийшли четверо осіб кримінальна справа щодо яких виділена в окреме
провадження, анкетних даних про цих осіб
він не знає. Один з них запропонував їм піти в дачний масив, що в районі Каскад в м. Івано-Франківську, з метою проникнення на подвір'я даних
будинків та вчинення звідти крадіжок. На що вони всі шестеро погодились та
направилися на дачні будівлі в район Каскад. Двоє невстановлених осіб перелізли
через металічну огорожу одного з дачних будинків, пробрались на подвір'я та намагалися забрати
чавунну ванну. Інші пішли в подвір'я інших будинків, дивитись,
що там можна викрасти. Він повинен був стояти на варті на дорозі, яка веде на вихід з дачного масиву, однак вирішив пройтись подивитись, звідки можна щось викрасти. Підійшовши до
подвір'я одного з будинків побачив, що
легко можна пробратись у гараж, оскільки
на хвіртці навісний замок не був зачинений. Гаражні двері він відтягнувши нижню
частину на себе відкрив. Одразу після цього він повідомив всіх інших, і всі підійшли на подвір'я будинку, де підсудний він відчинив гараж, та почали витягувати речі з нього, вони викрали : 2 зварювальні апарати нові, надувний човен, 2 кондиціонера, шашличниця (газова), шампура,
7 банок краски, ємністю 2 л, декілька коробок керосинових ламп (приблизно
6 коробок), 4 автомобільних камери, декілька каністр машинного масла, та інші металічні предмети. В той час, коли всі витягували вищевказані речі він
вибрав скло з віконної рами та проник у приміщення з метою подивитись чи там
можна щось викрасти. Оскільки в будинку нічого не було, він відкрив двері будинку з середини і вище
перелічені викрадені речі вони перенесли в будинок, так як не хотіли залишати їх на подвір'ю поки
не заберуть їх машиною. Поносивши речі закрили хату і пішли в сторону до
вул. Стуса. Він, підсудний ОСОБА_4., інші пішли додому до підсудного ОСОБА_4, двоє інших осіб пішли зателефонувати щоб
викликати транспорт. Через деякий час вони прийшли додому до ОСОБА_4, сказали,
що машину вони вже визвали і всі шестеро знову пішли до дачного будинку
звідки викрадені речі забрали та погрузили
в білий автомобіль марки Фольксваген
бус, номеру не знає.
Двоє інших осіб сіли в автомобіль та поїхали. При цьому вони сказали, що гроші віддадуть коли знайдуть покупця на
викрадені речі, і продадуть їх.
Він, підсудний ОСОБА_4., інші пішли додому до ОСОБА_4, а пізніше розійшлись. Гроші за викрадене
майно до цих пір йому не віддали. Після скоєння ними крадіжки бачив одного з
тих осіб який сказав, що речі вони ще не
продали. Приблизно в середині грудня 2005 року близько 12 год. він разом зі
своїми знайомими підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_5, поїхали
на АДРЕСА_4 до ОСОБА_8, інших анкетних
даних він не знає, знайомого
ОСОБА_18, оскільки вітчим ОСОБА_8
образив останнього нецензурними словами. Дійшовши до місця проживання ОСОБА_8
перші загальні двері були відчинені,
вони зайшли, далі пройшли в
коридор, далі там були ще одні
двері, які були зачинені. Вони довго
стукали, однак ніхто не відкривав. І
тоді він запропонував проникнути у квартиру ОСОБА_8, оскільки там нікого немає. Він переліз через
віконний отвір, що розташовувався над
дверима, у коридор, в якому він підійшов до квартири
НОМЕР_3, стукав - там ніхто не відчиняв.
Він виліз назад через цей же отвір, і
сказав хлопцям, що двері квартири
зачинені, при цьому запропонував зламати
двері та проникнути у квартиру, та
викрасти звідти гроші або якісь інші матеріальні цінності. Він відкрив двері
коридору ложкою, яку він взяв на
тумбочках.ОСОБА_5
пішов далі по коридору до сходової площадки стояти на варті, щоб попередити підсудних ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, в разі коли буде іти хтось із
посторонніх. Підсудний ОСОБА_5
сам запропонував що він буде стояти на варті. Зайшовши в квартиру почав
перекидати речі, що знаходились у
шафах, а підсудний ОСОБА_4. звернув
увагу на телевізор сірого кольору марки „Соні" про що сказав йому і вони
даний телевізор спакували у паперову коробку,
яка також знаходилась в тій же кімнаті. Підсудний ОСОБА_4. у шафі
знайшов чорну жіночу куртку, яку вони
також взяли з собою. Підсудний ОСОБА_3 знайшов у паспорті у шухляді 100
гривень, які забрав з собою а паспорт
залишив. Більше ніяких речей з вказаної квартири вони не брали, принаймні він не бачив. При цьому підсудний
ОСОБА_4. сказав, що в нього вдома якраз
немає телевізора, і він хоче взяти його
собі. Вони вийшли з викраденими речами з будинку, ОСОБА_5 пішов наперед
взяв таксі, автомобіль марки
„Волга"

6

білого
кольору, який знаходився на обочині
дороги навпроти будинку. Телевізор вони завантажили в автомобіль та поїхали
додому до підсудного ОСОБА_4, він
розплатився за таксі та дав підсудному ОСОБА_4. 20 гривень. Підсудному ОСОБА_5.
він не давав ніяких грошей. В попередню змову для вчинення крадіжки з
вищевказаної квартири підсудні вступили вже коли довідалися, що в квартирі нікого немає. Більше ніяких
речей з квартири вони не викрадали, і
гроші він викрав в сумі 100 гривень,
документів вони не викрадали. Винагороду між собою не оговорювали, підсудний ОСОБА_4. лише сказав, що при можливості їм віддячить.

22
листопада 2005 року після закінчення концерту,
який був у центрі міста він, ряд
інших не встановлених слідством осіб та підсудний ОСОБА_4 вирішили піти у кафе
„Отаман" пограти на автоматах. Дійшовши до подвір'я, де знаходиться кафе „Отаман" вони
підійшли до незнайомого хлопця, який
сидів на лавочці, і вони всі разом з цим
хлопцем вони вживали спиртні напої. Час від часу дехто з хлопців заходили в
„Отаман" до гральних автоматів. Коли вони сиділи на лавочці між ними виник
конфлікт, в ході якого він штовхнув
невідомого і ще деякий час вони між собою сперечалися. Потім конфлікт
затих, вони взяли в кафе „Отаман"
ще одну пляшку горілки. Конфлікт виник після уже з іншим та невідомим хлопцями, в ході цього невідомий хлопець штовхнув
іншого, після цього вони почали
завдавати удари невідомому хлопцю всі разом у різні частини тіла. У нього того
вечора була біта, яку йому 3 місяці тому
дав ОСОБА_19, яка з того часу знаходилась
у нього у підвалі, що на АДРЕСА_9. Дану
біту він поставив того вечора біля дерева. Коли вони побили невідомого, хлопці пішли геть а він з іншим хлопцем
залишились біля даного чоловіка. Поки той інший знімав з цього чоловіка
куртку, він витягнув з цієї куртки
мобільний телефон „Нокіа 3200". Після цього вони підійшли до інших хлопців.

На
наступний день він разом з ОСОБА_14. ходили по магазинах мобільних
телефонів, щоб взнати, скільки буде коштувати ремонт мобільного
телефону, оскільки він був поламаний.
Коли вони проходили у дворі, що по
вул. Стуса, ОСОБА_15,
вони зустріли ОСОБА_20, якому
запропонували купити в них мобільний телефон,
вони сказали ОСОБА_20, що в
телефоні є поломки та запропонували купити його за 300 грн. А за ремонт
вирішили що відремонтують самі, або
відремонтує він. Після цього він телефон віддав ОСОБА_14 і вже той
безпосередньо продавав його ОСОБА_20. Два дні потому зустрівся з ОСОБА_14. в
кафе „Золотий кубок" і він віддав йому 40 грн. за викрадений телефон.

В кінці
листопада 2005 року знаходився по вул.
Галицькій в м. Івано-Франківську
неподалік АС-2, де мав зустрітися о 22 год. з своїм знайомим
на ім'я ОСОБА_14, анкетні дані якого
йому не відомі, для того щоб у кафе
„Транзит" випити пиво. ОСОБА_14 запізнювався і він вирішив зайти у кафе
„Транзит", оскільки подумав, що той можливо прийшов раніше за нього і
знаходиться вже там. Коли зайшов в
середину приміщення кафе, він оглянув
зали відвідувачів, чи нема там ОСОБА_14, однак його там не було. У приміщенні було
багато відвідувачів. Побачив, що у
залі, що знаходиться праворуч від
вхідних дверей виник якийсь конфлікт,
під час якого всі почали виходити на вулицю. Він деякий час постояв у
приміщенні, що розташоване праворуч від
входу, а потім зайшов подивитись у інше
приміщення. На той момент у вказаному приміщенні відвідувачів не було, оскільки всі повиходили. Оглянув приміщення і
на одному із столиків, що розташований з
правої сторони, він побачив 2 мобільні
телефони : перший - марки „Нокіа" червоного кольору, інший чорно-сірого кольору. Коли він брав
вказані телефони за його діями ніхто не спостерігав. Взяв вказані телефони та
вийшов з приміщення кафе та пішов геть,
так і не дочекавшись ОСОБА_14. На наступний день вищевказані телефони
він продав на „П'яному" ринку незнайомому чоловікові ( його зовнішності
він не пригадує ) по 200 гривень за кожен.

Приблизно
в кінці грудня 2005 року, точної дати не
пам'ятає, після вживання спиртних
напоїв, він знаходився у подвір'ї
будинку на вул. Бельведерській в м. Івано-Франківську. Зайшов в один із
під'їздів, щоб погрітися. Зайшовши на
перший поверх, він побачив, що двері у одну квартиру нещільно зачинені.
Взявши за ручку відчинив двері квартири і зайшов

7

у коридор. Після цього він з тумбочки взяв жіночу сумочку салатового
кольору і вийшов з квартири. За ним в той час ніхто не спостерігав. Потім разом
із викраденою сумочкою вийшов з під'їзду та побіг через подвір'я між будинками.
Зупинившись в одному з подвір'їв подивився вміст сумочки, де побачив гаманець в якому заходились гроші
в сумі 90 гривень, а також мобільний
телефон "Нокіа" в червоному чохлі. Окрім цього в сумочці знаходились
кредитні картки, які він викинув разом
із сумочкою по дорозі йдучи в напрямку центра міста Івано-Франківська. Гроші та
мобільний телефон залишив собі. Мобільний телефон на наступний день він продав
на ринку в районі вулиць "Каскад" невідомому чоловікові за 350
гривень. В тому, що підсудний ОСОБА_4. є
неповнолітнім був впевнений, 03 червня
2006 року йому виповнилося 17 років. Про те,
що ОСОБА_5
був неповнолітнім йому також відомо (йому зараз 16 років), точну дату його народження він не знає.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_4. свою вину визнав повністю та суду
пояснив, що все відбувалося саме
так, як вказано в обвинувальному
висновку. Також пояснив, що з підсудним
ОСОБА_3 він знайомий з місць позбавлення волі,
про його вік підсудний ОСОБА_3 знав. Розкаюється у вчиненому, телевізор та шкіряну куртку він
повернув, решту має намір відшкодувати.

Будучи
допитаним в ході досудового слідства в якості обвинуваченого підсудний ОСОБА_4.
вину у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.3 України визнав повністю,
у вчиненому щиро розкаявся. 20 травня 2004 року звільнився з місць
позбавлення волі, де він перебував разом
з підсудним ОСОБА_3.

В серпні
2005 року коли він знаходився на вул.
Дністровській в м. Івано-Франківську, зустрів підсудного ОСОБА_3,
та запропонував у нього вдома переночувати, з того часу і на протязі наступних 1, 5
місяця той проживав у них, а пізніше
лишень час від часу ночував. Під час його проживання у квартирі підсудного
ОСОБА_4, підсудний ОСОБА_3 ніде не
працював, іноді допомагав по
господарству.

В жовтні
2005 року, точної дати не пригадує, коли він та підсудний ОСОБА_3 знаходились
вдома, прийшли четверо інших осіб
анкетних даних про цих осіб він не знає. Один з них запропонував їм піти
«поносити залізо і отримати за це декілька гривень». Після цього вони всі
шестеро направилися на дачні будівлі, що
знаходяться в районі Каскад. Дійшовши до подвір'я дачного двоповерхового
будинку, на якому окрім того ще
знаходився гараж зеленого кольору. Один з інших сказав : „Дивіться, ванна,
давайте заберемо". І тоді він зрозумів, що вони прийшли в цей дачний масив щоб здійснювати
крадіжки. Він та інші перелізли через металічну огорожу даного будинку, пробрались на подвір'я та намагалися забрати
чавунну ванну. Підсудний ОСОБА_3 та ще один повинні були стояти на варті, однак через декілька хвилин вони прийшли до
них і сказали, що у подвір'ї іншого
будинку є гараж, в якому знаходяться
цінні речі. Двері даного дачного подвір'я на момент нашого приходу були
відчинені, і двері гаражу також
відчинені. Яким чином ОСОБА_3 та інший їх відкрили йому не відомо. З даного
гаражу вони викрали : зварювальний апарат,
керосинову лампу,
шашличницю, шампури, кондиціонер,
якої марки підсудний не пригадує,
камеру для коліс машини, надувний
човен, машинне масло. ПідсуднийОСОБА_3
заліз через вікно у будинок та відчинив їм двері з середини. Викрадені речі
вони носили в приміщення будинку. Після цього всі вищевказані особи пішли геть.
Він, підсудний ОСОБА_3, інші особи пішли до нього додому, а ще двоє інших пішли викликати машину для
того щоб перевезти речі. Через декілька хвилин вони прийшли додому до нього, сказали,
що машину вони вже визвали і вони всі шестеро знову пішли до дачного
будинку, звідки викрадені речі забрали
та завантажили в білий автомобіль, марки
та номеру не пригадує.. Двоє з інших сіли в автомобіль та поїхали. При цьому
вони сказали, що гроші віддадуть коли
знайдуть покупця на викрадені речі, і
продадуть їх. Він, підсудний ОСОБА_3, інші пішли додому до нього, а пізніше розійшлись. Гроші за викрадене
майно до цих пір йому не віддали. Приблизно три дні після скоєння крадіжки
підсудний він бачив одного з тих що забрали майно, який сказав йому, що речі вони ще не продали. Після цього їх
більше не бачив.

8

Приблизно
в грудні 2005 року він, ОСОБА_5
таОСОБА_3 поїхали на АДРЕСА_4 до ОСОБА_8,
інших анкетних даних він не знає,
- знайомого ОСОБА_16, оскільки
вітчим ОСОБА_8 образив останнього нецензурними словами. Дійшовши до місця проживання
ОСОБА_8 побачили що перші загальні двері були відчинені, вони зайшли,
далі пройшли в коридор, далі там
були ще одні двері, які були зачинені.
Вони довго стукали, однак ніхто не
відкривав. І підсудний ОСОБА_3, оскільки
було зрозуміло, що в квартирі нікого
немає, сказав: „Давай заліземо в
квартиру", він спочатку не
погоджувався, однак потім
погодився.ОСОБА_5
сказав, що він стане на сходову
клітку та буде дивитися чи ніхто не йде,
що він і зробив. Він підсадив підсудного ОСОБА_3 і той заліз через
віконний отвір у квартиру, з середини
відчинив двері якимось металічним предметом.
Двері квартири, що знаходилась
ліворуч від вхідних дверей, були
зачинені на цвях. Зайшовши в квартиру,
підсудний ОСОБА_3 почав перекидати речі,
що знаходились у шафах, а він
звернув увагу на телевізор сірого кольору марки „Соні", сказав про це підсудному ОСОБА_3 і вони даний
телевізор спакували у паперову коробку,
яка також знаходилась в тій же кімнаті. ОСОБА_3 у шафі знайшов чорну
жіночу куртку, яку вони також взяли з
собою. Більше ніяких речей з вказаної квартири вони не брали, принаймні він не бачив. При цьому
сказав, що в нього вдома якраз немає
телевізора. ПідсуднийОСОБА_3 таОСОБА_5 не заперечували. Вищевказані особи
вийшли з викраденими речами з будинку.ОСОБА_5 пішов наперед
взяв таксі, автомобіль марки
„Волга" білого кольору, який
знаходився на обочині дороги навпроти будинку. Телевізор вони завантажили в
автомобіль та поїхали додому до підсудного ОСОБА_4.

Будучи
допитаним 13 лютого 2006 року в ході досудового слідства в якості
обвинуваченого підсудний ОСОБА_4. доповнив до попередніх показів, що коли вони знаходились у будинку проживання
ОСОБА_8 вони всі троє пройшли через загальні двері, які були відчинені, стояли та стукали у загальні двері. Підсудний
ОСОБА_4. підсадив підсудного ОСОБА_3, в
той заліз через віконний отвір, що
знаходиться над дверима. Через кілька хвилин підсудний ОСОБА_3 переліз назад
через той же самий отвір і сказав, що
вдома нікого не має і можна проникнути в квартиру і викрасти звідти речі, Вони всі троє намагались відкрити двері
поштовхом, однак їм це не
вдавалось.ОСОБА_5
пішов до сходової площадки дивитись,
щоб ніхто не надійшов, а
підсудний ОСОБА_3 відкрив двері якимось металічним предметом і вони пройшли в
квартиру. Коли вони знаходились у квартирі,
заходивОСОБА_5, якому підсудний ОСОБА_4 сказав, що можливо будуть брати телевізор.ОСОБА_5 сказав, що стане на варті внизу на вулиці під
під'їздом.

Окрім
того підсудний ОСОБА_4. згадав, що в
листопаді, коли вони здійснювали
крадіжку з дачі (з гаражу), що
знаходиться в дачному кооперативі «Бистриця Надвірнянська» з ним були наступні
особи : підсудний ОСОБА_3 та ряд інших невстановлених слідством осіб.

На
запитання: чи говорив підсудний ОСОБА_4 підсудному ОСОБА_3, що він є неповнолітнім і чи знав він, що підсудний ОСОБА_5 є
неповнолітнім, підсудний ОСОБА_4.
відповів, що про його вік підсудний
ОСОБА_3 знав напевне, оскільки вони
перебували разом з ним в місцях позбавлення волі і неодноразово йому про це
говорив і він бачив його довідку із місць позбавлення волі. Про, що підсудний ОСОБА_5 являється
неповнолітнім, підсудний ОСОБА_3 знав
також, оскільки він часто з ним
спілкувався і всі знали, що йому 16
років.

Крім
визнання вини, як повного так і
часткового, самими підсудними їх вина
доводиться як показами потерпілих,
свідків так і іншими зібраними по справі доказами, а саме:

По епізоду
викрадення майна у потерпілої ОСОБА_6:

Протокол-заявою
про вчинення крадіжки від 20 жовтня 2005 року ОСОБА_6 де вона вказала на факт вчинення злочину щодо неї
(а.с. 19 Т.1).

Протоколом
огляду місця події від 20 жовтня 2005 року з план-схемою до нього де відображено обстановку
після вчинення даного злочину (а.с. 20-21 Т.1).

9

Показами допитаної як в
суді так і в ході досудового слідства потерпілої ОСОБА_6 яка ствердила, що 20 жовтня 2005 року, вона знаходилась на робочому місці з 8
години. Близько о 19 годині її викликали в відділення проктології. Свій робочий
кабінет ОСОБА_6 зачинила на ключ і вийшла з кабінету. В кабінеті вона залишила
свою сумку. Приблизно о 19 год.
30 хв. вона повернулась в кабінет,
відкрила вхідні двері ключем і побачила,
що її сумочки не має. Обшукала весь кабінет, але сумочки так і не знайшла. Після цього
вона вирішила звернутись із заявою до працівників міліції. В сумочці
знаходились гроші в сумі 420 гривень, 15
доларів США купюрами
по 5 доларів США, 5 евро
однією купюрою, гаманець шкіряний
чорного кольору вартістю 150 гривень,
косметика на загальну суму 300 гривень,
паспорт громадянки України на її прізвище, пластикова картка «Приватбанку», без коду,
сумка шкіряна чорного кольору із чорними замшевими полосками, вартістю 235 гривень,
срібний ланцюжок з підвіскою «Ніфіртіті», вартість не знає, так як це був подарунок від фірми в
ювелірному магазині в країні Єгипет. Даним злочином потерпілій ОСОБА_6.
спричинено майнової шкоди на загальну суму 1060 гривень (а.с. 33-34 Т.1 ).

Явкою з
повинною підсудного ОСОБА_3, в якій він
зізнається у вчиненні крадіжки сумочки з приміщення обласної лікарні, що належала потерпілій ОСОБА_6 ( а.с. 37 Т.1)

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 16 лютого 2006 року з фототаблицею
до нього, звідки вбачається, що в ході відтворення на місці обставиновки
та обставин події підсудний ОСОБА_3 підтвердив свою причетність до вчинення
крадіжки та розповів та показав як саме вчиняв даний злочин (а.с. 44-48).

По епізоду
викрадення майна у ОСОБА_21 :

Протокол-заявою
ОСОБА_7. про вчинення крадіжки від 02 грудня 2005 року де вона вказала про факт
вчинення даного злочину

Протоколом
огляду місця події від 02 грудня 2005 року з план-схемою до нього, де відображено обстановку після вчинення
даного злочину (а.с. 55-56 Т.1 ).

Явкою з
повинною підсудного ОСОБА_3, де він
зізнається у скоєнні крадіжки з дачного масиву «Бистриця Надвірнянська», яку вчинив разом з іншими особами (а.с. 61 Т.1)

Явкою з повинною
підсудного ОСОБА_4, де він теж
зізнається у скоєнні крадіжки з

дачного масиву
«Бистриця Надвірнянська», яку вчинив
разом з підсудним ОСОБА_3 та іншими особами (а.с. 67 Т.1).

Показами
допитаної як в судовому засіданні так і в ході досудового слідства в якості
потерпілої ОСОБА_7, яка ствердила, що 30 листопада 2005 року у вечірній період
часу до неї додому зателефонували сусіди по дачі і повідомили, що в її дачному будинку відчинені двері
гаражу, а також з хвіртки зірваний
навісний замок і вона також відчинена. На наступний день 01 грудня 2005 року в
обідній період часу потерпіла приїхала на дачу і побачила, що двері гаражу деформовані і зачинені. До
цього потерпіла своєму сусіду по дачі і по квартирі НОМЕР_4 дала ключ від дачі
і попросила, щоб він зачинив її
дачу, оскільки сама цього зробити не
змогла. З його слів вона дізналась, що
він порівняв гаражні двері і зачинив їх. Двері зачинялись на врізний замок, який на даний момент у справному стані.
Оглянувши дачний будинок вона побачила,
що в ньому обстановка, яка була
останній раз 12 листопада 2005 року залишена,
є порушеною і відсутні наступні речі: 1) барбек'ю-плитка виробництва
Канади, вартістю 2000 гривень; 2)
керосинові лампи в кількості 20 шт. вартістю 400 гривень; 3) надувний човен з
палаткою вартістю 2000 гривень; 4) масляна фарба зеленого кольору, 6 банок вартістю 100 гривень; 5) набір
столовий вартістю-50 гривень, нього
ОСОБА_7. спричинено матеріальних збитків на загальну суму 4550 гривень
(а.с. 73Т.1).

Показами
допитаного в якості свідка 11 лютого 2006 року ОСОБА_22. який підтвердив, що підсудний ОСОБА_3 та інші особи, які саме йому невідомо, проникли в дачний будинок в м. Івано-Франківську, що йому розповів ОСОБА_3 в грудні 2005
року, коли він та ОСОБА_19, знаходилися у квартирі у підсудного ОСОБА_4.
ОСОБА_3

10

розповів, що з вищезгаданої дачі вони викрали телевізор
„Соні" та приставку „Sony Play Station". Приблизно тиждень перед тим. ОСОБА_3 розказував, що вони,
хто саме він не говорив, з якоїсь
дачі викрали речі, серед яких була
барбек'ю і запитав у свідка чи не знає він,
де можна продати дану плиту, на
що той відповів, що не знає (а.с. 49 Т.2).

По епізоду
вчинення крадіжки у ОСОБА_9 :

Протокол-заявою
ОСОБА_9 про вчинення даної крадіжки
(а.с. 81 Т.1).

Протоколом
огляду місця події від 06 лютого 2006 року з план-схемою до нього, де зафіксовано обстановку після вчинення
даного злочину (а.с. 82-83 Т.1)

Явкою з
повинною підсудного ОСОБА_3, де він зізнається у своїй причетності до скоєння крадіжки
з квартири ОСОБА_9 . Крадіжка була вчинена спільно з підсудним ОСОБА_4 та
хлопцем на ім'яОСОБА_5
(а.с. 92 Т.1).

Протоколом
обшуку від 07 лютого 2006 року, звідки
вбачається, що підсудний ОСОБА_4.
добровільно видав викрадені телевізор марки «Соні» та жіночу куртку чорного
кольору (а.с. 111 Т.1).

Показами
допитаної 06 лютого 2006 року в ході досудового слідства в якості потерпілої
ОСОБА_9 яка ствердила, що проживає в
м. Івано-Франківськ, по АДРЕСА_4,
не працює. В грудні 2005 року приблизно 16 числа близько 12 год. вона вийшла з
квартири на ринок щоб купити деякі продукти. До їхньої квартири ведуть троє
дверей : перші, що ведуть безпосередньо
до квартири закриваються лише на защіпку з зовнішньої сторони, другі та треті двері на замок, на який ОСОБА_9 і закрила вищевказані двері коли виходили з
квартири. Приблизно через 1-1, 5 год.
вони повернулися додому, і дійшовши
до других вхідних дверей, побачили що
замок у них виламаний, а треті двері
привідчинені. Оглянувши приміщення квартири виявили пропажу телевізора 21 SONY
KV-21CL5K серія
10501701 ( документи на телевізор дадаються ),
вартістю 2100 гривень, який вони
придбали в магазині „Фокстрот", що
по вул. Міцкевича, жіночої шкіряної куртки чорного кольору
застібається на ґудзику, зверху також
має застібку, зверху на рукаві три
вставки, ( куртку вона придбала за 150
гривень в магазині „Секонд Хенд"),
250 гривень, та паспорт
громадянина України та трудової книжки на її ім'я. Окрім того на підлозі та по
всій квартирі були перекидані речі. Загальна сума завданих їй збитків становить
2500 гривень. Одразу не звернулася в міліцію тому що думала що знайдуть своїми
силами, або дану крадіжку вчинив хтось
із знайомих (а.с. 101 Т.1 ).

Протоколом
відтворення обстановки та обставин подій від 16 лютого 2006 року з фототаблицею до нього, яким підтверджується причетність підсудного
ОСОБА_3 до крадіжки поАДРЕСА_4, яку він
вчинив спільно з підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_5., про що він розповів навісці злочину та
показав яким чином злочин було вчинено (а.с. 59-68 Т.2 ).

По епізоду
відкритого викрадення майна у ОСОБА_10.:

Протокол-заявою
ОСОБА_10 про відкрите викрадення майна та нанесення тілесних пошкоджень від 22
листопада 2005 року, де він вказав про
факт вчинення щодо нього даного злочину (а.с. 114 Т.1).

Протоколом
огляду місця події від 22 листопада 2005 року,
де відображено остановку
після вчинення злочину (а.с. 135
Т.1).

Показами
потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні котрий ствердив, що у листопаді 2005 року в районі заводу
«Позитрон» біля будинку він сидів на лавці,
підійшли двоє хлопців, почали
зачіпатися, напали на нього, побили та забрали у нього мобільний
телефон, куртку і 40 грн.. Удари
наносили ногами. Телефон в подальшому повернули. Куртку не повернули. У
нападниках потерпілий впізнав підсудного ОСОБА_3.

Показами
допитаного при проведенні досудового слідства в якості потерпілого ОСОБА_10.
котрий ствердив, що 22 листопада 2005
року близько 20 год. 30 хв.
він повернувся додому з роботи. Біля першого під'їзду свого будинку він побачив
двох візуально знайомих йому хлопців,
яких він раніше декілька разів бачив в міні-маркеті „Отаман", що по вул.
Вовчинецькій в м.
Івано-Франківську, його сусіда на
ім'я ОСОБА_23, що

11

проживає
проживає в НОМЕР_5 та молоду дівчину,
яку він бачив вперше. Дані особи сиділи на лавочці біля під'їзду.
ОСОБА_10 підійшов до них, а ще через 15
хвилин, підійшли ще троє хлопців, яких ОСОБА_10 раніше теж бачив в міні-маркеті
„Отаман" і вони всі разом почали розпивати спиртні напої. Під час
розпивання горілки один з хлопців, які
останні підійшли, почав розповідати
всім, що він „крутий", і що він сидів на „зоні", після чого він безпідставно вдарив іншого
хлопця, який одразу після цього втік, тоді ж від них пішла дівчина. Після вказаного
конфлікту вони сиділи на лавочці і продовжували розпивати спиртні напої. Через
деякий час до них підійшли ще двоє візуально знайомих ОСОБА_10 хлопців, яких останній раніше бачив в міні-маркеті
«Отаман». Незадовго до приходу даних двох хлопців невідомо куди пішов сусід
ОСОБА_10. Під час розмови один з хлопців,
який називав себе «крутим» знову почав розказувати, що він сидів і він «крутий». ОСОБА_10
спробував йому заперечити і між ними виник конфлікт в процесі якого
хлопець, який називав себе „крутим"
штовхнув ОСОБА_10 і той впав на землю, а
решта хлопців почали наносити йому удари руками і ногами. Закінчивши бити двоє
з хлопців підняли його з землі і зняли з нього шкіряну чорну куртку вартістю
750 гривень в якій знаходився : гаманець з 40 гривнями, мобільний телефон марки „Нокіа 3200"
вартістю 800 гривень, синього кольору м.
н. НОМЕР_6 ІМЕІ НОМЕР_7 з стартовим пакетом „Київ стар" вартістю 45
гривень з 8 гривнями на рахунку; зарядний пристрій до мобільного телефону
вартістю 15 гривень. Після цього вказані хлопці побігли в сторону дитячого
садка, що знаходиться по вул. Вовчинецькій. Піднявшись пішов до себе
додому. На запитання : чи зможе потерпілий описати зовнішність вигляд
хлопців, які його побили та забрали
речі. ОСОБА_10 відповів, що це були
хлопці віком 16-18 років, але на їхню
одежу він не звернув уваги, але думає, що зможе їх впізнати коли побачить.

На
запитання чи всі хлопці, які були разом
з ним того вечора і залишились до кінця наносили удари, ОСОБА_10 відповів, що цього точно вказати не зможе, але пам'ятає,
що удари йому наносили декілька чоловік. В медичні заклади він за
допомогою не звертався і судово-медичний огляд не проходив, оскільки сильні тілесні ушкодження йому
спричинено не було, а було спричинено
тільки фізичний біль.

При
додатковому допиті ОСОБА_10 детально описав прикмети осіб, які наносили йому тілесні ушкодження. Біти в
той вечір він не бачив, оскільки
закривав руками обличчя. (а.с. 140-143, 150 Т.1).

Протоколом
огляду, виявлення та вилучення від 11
лютого 2006 року, з якого
вбачається, що у ОСОБА_20. був вилучений
мобільний телефон „Нокіа", який був
викрадений у ОСОБА_10 (а.с.129 Т.1).

Показами
свідка ОСОБА_14. котрий в судовому
засіданні підтвердив, що у вказаний час
знаходився в кафе „Отаман" разом з ОСОБА_4 та іншими. Хтось покликав їх на
вулицю. Коли вийшов, то побачив, що когось б'ють, більше нічого він не бачив. В бійці свідок
підсудного ОСОБА_4 не бачив, він не знає
чи залишився той в кафе. Бійки не було видно,
бо там було темно. Потім хтось крикнув «Міліція!» і свідок та інші
розбіглися. Телефон „Нокіа" свідкові пропонував продати підсудний
ОСОБА_3, однак свідок не знав, що телефон крадений. Телефон він збув через
два дні ОСОБА_20 за 200 грн.. Про те, що
телефон крадений свідок взнав через два дні. Свідок підтвердив, що куртка була спочатку у підсудного
ОСОБА_3, потім він помінявся куртками з
особою на ім'я ОСОБА_10.

Показами
допитаного в ході досудового слідства в якості свідка ОСОБА_20.,
котрий підтвердив,
що наприкінці осені 2005 року близько 16 години, коли він знаходився біля базару по вул. Стуса в м.
Івано-Франківську, до нього
підійшов незнайомий йому хлопець, ростом
164 см. , віком 17-18 років,
худощавий, світлого кольору
шкіри. Останній запитав у нього чи не хоче він придбати у нього телефон марки
„Нокіа 3200" та зарядний пристрій до нього. Звідки даний хлопець взяв
телефон ОСОБА_24. не запитував, оскільки
не думав, що він може бути
краденим, так як продавався разом з
зарядним пристроєм. Даний телефон був
несправний, коли перевіряв його на
базарі. Невідомий хлопець пояснив йому,
що телефон поламався внаслідок удару. Він погодився купити вказаний
мобільний телефон та зарядний

12

пристрій за 200
гривень. Але оскільки він грошей при собі не мав, то пішов разом з цим хлопцем до нього додому.
Підійшовши до будинку, він пішов в свою
квартиру, а хлопець залишився чекати
його біля під'їзду будинку. Через кілька хвилин ОСОБА_24. спустився, віддав незнайомому гроші в сумі 200 гривень і
забрав мобільний телефон. Пізніше,
оскільки телефон був поламаний,
він віддав його в ремонт в салон мобільного зв'язку, що по вул.
Василіянок, за ремонт якого
заплатив 50 гривень. Після цього,
хлопця, який продав йому
мобільний телефон він не бачив. На запитання чи знав він, що куплений мобільний телефон є
краденим, ОСОБА_24 відповів, що цього не знав (а.с. 151 Т.1).

Протоколом
пред'явлення для впізнання від 11 лютого 2006 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 впізнав серед пред'явлених
осіб підсудного ОСОБА_3 як особу, яка
наносила йому побої (а.с. 159 Т.1).

Протоколом
пред'явлення для впізнання від 11 лютого 2006 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_25. впізнав серед
пред'явлених осіб підсудного ОСОБА_3 як особу,
яка наносила побої ОСОБА_10 (а.с.
161 Т.1).

Показами
допитаного в якості свідка в ході досудового слідства ОСОБА_25, котрий підтвердив, що 22 листопада 2005 року біля 20 години він
сидів на лавці біля свого будинку разом із візуально знайомими дівчатами, одну із них звати ОСОБА_26. Через кілька
хвилин до нас підійшов, сусід з квартири
НОМЕР_8 ОСОБА_17, який був в стані
сп'яніння. ОСОБА_17 почав пояснювати ОСОБА_26,
що їй шкідливо курити. Через деякий час до них підійшли візуально
знайомі мені хлопці, через деякий час
між ними виник конфлікт, після він пішов
геть і по суті справи нічого більше не підтвердив. Тільки від сусіда по кличці
ІНФОРМАЦІЯ_5, йому відомо, що ОСОБА_17 побили і забрали в нього
куртку, а також сказав, що він разом із ОСОБА_17. бігали біля
поліклініки щоб наздогнати даних хлопців (а.с.
162 Т.1).

Показами
допитаного в якості свідка при проведенні досудового слідства ОСОБА_22., котрий підтвердив, що в листопаді 2005 року, коли він,
хлопець на прізвисько ОСОБА_3 ( недавно звільнився з місць позбавлення
волі ), інші, перебували на подвір'ї біля кафе
„Отаман" по вул. Вовчинецькій в м. Івано-Франківську, підійшли до хлопця на прізвисько
ІНФОРМАЦІЯ_6, який сидів разом з своїм
товаришем на лавочці. ОСОБА_3 почав вести з вищезгаданим хлопцем конфліктну
розмову, на рахунок того, що ОСОБА_3 сидів у тюрмі, а ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_6 пише заяви у міліцію.
Коли вони знаходились в даному дворі, то
до ОСОБА_19 підійшов невідомий хлопець,
який приніс йому біту. Коли знаходились у маркеті прибіг ОСОБА_3 який
сказав, що ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_6 його
вдарив. Коли вони прийшли в двір, то
побачили, що там знаходиться тільки
ОСОБА_22. І в цей час ОСОБА_3 наніс ОСОБА_22 удар кулаком в область голови.
Після удару ОСОБА_22 впав на землю. ОСОБА_3 після наносив потерпілому удари
ногами в різні частини тіла. Хтось з них забрав куртку у ОСОБА_22, а ОСОБА_3 його обшукував. Викрадену куртку
забрали, а за гроші в сумі 3 грн., які були в кишені куртки, купив для двох пиво (а.с. 163-164 Т.1 ).

Протоколом
відтворення обстановки і обставин події від 13 лютого 2006 року з фототаблицею
до нього, з якого вбачається, що підсудний ОСОБА_3 в ході проведення
відтворення на місці розповів та показав як саме вчиняв злочин щодо ОСОБА_10
(а.с. 173-177 Т.1).

По епізоду
крадіжок у ОСОБА_11. та ОСОБА_12:

Протокол-заявою
ОСОБА_11. про вчинення крадіжки від 05 грудня 2005 року ( а.с. 185 Т.1).

Протоколом
огляду місця події з план-схемою
до нього від 10 грудня 2005 року ( а.с. 186-187Т.1).

Явкою з
повинною підсудного ОСОБА_3, де він зізнається у крадіжці двох мобільних телефонів в
листопаді 2005 року в кафе «Транзит» (а.с. 201 Т.1).

Показами
потерпілої ОСОБА_27. яка в судовому засіданні ствердила, що приблизно 24-25 листопада 2005 року вона
відпочивала в кафе «Транзит». В кафе почалася бійка, під час якої у потерпілої та у її подруги
ОСОБА_12 було викрадено мобільні телефони. В бійці

13

був задіяний
хлопець, з яким потерпіла разом
відпочивала в кафе, вона з подругою
пішли розбороняти тих, хто бився, а коли повернулися, то телефонів вже не було. У кафе були хлопці
в стані алкогольного сп'яніння, які
зачіпалися до потерпілої, їх вона не
пам'ятає.

Показами
допитаної в якості потерпілої 30 грудня 2005 року в ході досудового слідства
ОСОБА_11. яка ствердила, що 25 листопада
2005 року разом з подругою ОСОБА_12 та з знайомим ОСОБА_23 відпочивали в кафе
«Транзит». За їх столиком більше ніхто не сидів. До них підійшли двоє хлопців і
запросили їх на танець, потерпіла
відмовилась, а ОСОБА_12 пішла танцювати.
Один з них почав її тягнути на танець, а
ОСОБА_23 заступився, і тоді між ними
почався конфлікт, зчинилась бійка.
ОСОБА_11. і подруга пішли заступитись за нього,
а коли повернулись, то
побачили, що на столі немає їх мобільних
телефонів, які вони попередньо залишили.
Вони залишили столик на 8 хвилин. Хлопці,
які запросили їх потанцювати були віком 17-24 роки. Один представився
ОСОБА_28, вік - 18 років, ріст 160-165см. , мав темне коротке волосся, був одягнутим в куртку синього кольору у
фірми «Адідас». ОСОБА_11. не може назвати точно скільки людей було в кафе, так як не запам'ятала. Мобільний телефон
марки «Нокіа 7270» в корпусі чорно-сірого кольору, корпус,
жаба, м. н. НОМЕР_9, на рахунку було 15 гривень. Стартовий пакет
коштує 50 гривень. Загальна сума спричинених ОСОБА_11. збитків становить 1465
гривень. Фоторобот хлопців, які сиділи в
першому залі і приймали участь у конфлікті потерпіла скласти не може, так як особливу увагу на них не звертала.
(а.с. 206 Т.1)

Показами
допитаної в ході досудового слідства в якості потерпілої ОСОБА_12 яка
ствердила, що 25 листопада 2005 року
потерпіла з подругою ОСОБА_11 пішли у кафе «Транзит», що на «АС-2»по вул. Галицькій. Разом з ними за столиком сидів
друг Іван, і відпочивав разом з ними. До
них підійшли незнайомі хлопці і почали приставати, тоді ОСОБА_12 пішла з одним танцювати. Тоді
ОСОБА_23 заступився за ОСОБА_11 і між ними виник конфлікт. Тоді ще кілька
хлопців також вийшли з ОСОБА_23 на вулицю і між ними зав'язалась бійка.
Потерпіла з ОСОБА_11 побігли захищати і відтягувати ОСОБА_23, а коли повернулись, приблизно через 6-8хвилин, то за столиком за яким сиділи не побачили
своїх мобільних телефонів, які
попередньо були залишені. Мобільний телефон ОСОБА_12 «Нокіа 2650» придбаний в
березні 2005 року в магазині по вул.
Василіянок за 849 гривень у кредит. Стартовий пакет коштує 60 гривень на
рахунку якого була 1 гривня. Телефон був «жабка», біло-червоного кольору. Загальна сума спричинених
збитків становить 910 гривень. По даному факту ОСОБА_12 нікого не підозрює.
(а.с. 210 Т.1)

Протоколом
відтворення обстановки та обставин подій від 16 лютого 2006 року з фототаблицею до нього, коли підсудний ОСОБА_3 на місці розповів та
показав яким чином було вчинено даний злочин (а.с. 224-228 Т. 1).

По епізоду
вчинення крадіжки у ОСОБА_13:

Протокол-заявою
ОСОБА_13 від 27 грудня 2005 року про вчинення у неї крадіжки (а.с.231Т.1).

Протоколом
огляду місця події від 27 грудня 2005 року з план-схемою до нього де відображено обстановку
після вчинення даного злочину (а.с.
232-233 Т.1).

Явкою з
повинною підсудного ОСОБА_3, де він
зізнається у вчиненні крадіжки у ОСОБА_13 (а.с.
236 Т.1).

Показами
в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_13 котра ствердила, що 27 грудня близько 20 години 30 хвилин вона
проводжала гостей. Побачила, що двері
відчинені, виявила, що її сумочка зникла. На наступний день
чоловік потерпілої знайшов біля гаражів дещо з речей, які були в сумочці, а саме дисконтні картки, квитанції,
трудову книжку. Не було мобільного телефону «Нокіа 7270», нової замшевої сумки оливкового кольору, вартістю 220 грн., гаманця вартістю 90 грн., косметики на загальну суму 150 грн..
Потерпіла ствердила, що у неї викрадено
речей на загальну суму 2030 грн., збитки
не відшкодовані.

Показами
потерпілої ОСОБА_13 яка будучи допитаною в ході досудового слідства в якості
потерпілої ствердила, що 27 грудня 2005
року приблизно о 18 год.
30 хв. до них в гості прийшла сестра чоловіка - ОСОБА_29. Двері на замок
вони не зачинили.

14

Приблизно через
годину ОСОБА_29 почала збиратися додому і побачила під вхідними дверима в
квартирі дитячу рукавичку. Вона запитала ОСОБА_13, що
робить рукавиця на підлозі. Тоді потерпіла згадала, що вона перед цим лежала у її сумці. Вона
оглянула прихожу і виявила відсутність своєї сумки, яку залишила на тумбочці прихожої. Коли дані
особи знаходились в квартирі, то не чули
ніякого шуму в прихожій, підозрілих осіб
в під їзді ОСОБА_13 не бачила. Сумка була замшева, оливкового кольору, вартістю 220 гривень. В сумці був гаманець
вишневого кольору вартістю 90 гривень та грошима в сумі 80гривень з кредитними
картками (2 шт.) Приватбанку, дисконтні
картки (4шт.). паспорт громадянки України на ім'я ОСОБА_13, ідентифікаційний код, косметика вартістю 150 гривень, записна книжка коричневого кольору, мобільний телефон марки «Нокіа 7270», стального кольору з фотокамерою вартістю 1450
гривень. В телефоні був стартовий пакет «Діджус» вартістю 20 гривень. М.
н.НОМЕР_10. ІМЕІ НОМЕР_11, на рахунку
було 10 гривень. Загальна сума завданих збитків становить 2030 гривень
(а.с. 242-243 Т.1).

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що в ході проведення відтворення підсудний
ОСОБА_3 підтвердив на місці факт вчинення вчинення ним крадіжки у потерпілої ОСОБА_13, розповів про обставини вчинення злочину
(а.с. 260-262 Т.1).

Досліджені
в ході судового слідства докази дають підстави прийти до висновку про те, що дії підсудних слід кваліфікувати наступним
чином :

Підсудного
ОСОБА_3 за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч.3,
186 ч. 2, 304 КК України так як
він вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), вчинене повторно, таємне викрадення чужого майна ( крадіжку
), з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, відкрите викрадення чужого майна ( грабіж
), поєднане з застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, вчинене
повторно, за попередньою змовою групою
осіб, а також втягнення неповнолітніх у
злочинну діяльність.

Дії
підсудного ОСОБА_4 слід кваліфікувати за
ст. 185 ч.3 КК України оскільки він вчинив таємне викрадення чужого
майна ( крадіжку ), з проникненням у
житло, інше приміщення чи сховище, повторно,
за попередньою змовою групою осіб.

Дії
підсудного ОСОБА_5. за ст. 185 ч.3 КК України оскільки він вчинив
таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ),
за попередньою змовою групою осіб,
з проникненням у житло.

Суд
вважає, що підсудний ОСОБА_3 в судовому
засіданні частково змінив свої покази з метою уникнення відповідальності за
фактично скоєне і бере за основу його покази дані при проведенні досудового
слідства котрі у сукупності з усіма іншими доказами достовірно підтверджують
факти вчинення ним зазначених вище злочинів.

Призначаючи
підсудним покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого, так і особи винних, кількість злочинних епізодів, вартість викраденого.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудних
ОСОБА_4, ОСОБА_5. суд враховує їх
молодий вік, те що злочини вчинили у
неповнолітньому віці, усвідомили свою
вину, розкаюються у вчиненому, позитивно характеризуються по місцю
проживання.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудного
ОСОБА_3 суд вважає те, що в ході
досудового слідства він повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, чим сприяв більш швидкому розкриттю
злочинів, в судовому засіданні теж
частково визнав свою вину, його молодий
вік.

Обставин які
обтяжують вину підсудних органом досудового слідства не встановлено.

За таких
обставин суд вважає, що покарання
підсудним слід обрати в межах санкцій вказаних вище статтей КК України у
вигляді позбавлення волі. Підстав для призначення покарань не пов'язаних з
позбавленням волі суд не вбачає.

В той же
час виходячи з обставин справи та пом'якшуючих відповідальність обставин, зазначених вище, суд приходить до висновку про можливість
виправлення підсудного ОСОБА_5.
без відбування призначеного покарання і що при призначенні йому покарання

15

слід застосувати
ст. 75 КК України, звільнивши його від реального відбування
призначеного покарання з випробуванням.

Належно
оформлених цивільних позовів по справі не заявлено.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним
за ст. ст.
185 ч. 2 , 185 ч.3, 186 ч. 2,
304 КК України та призначити покарання :

за ст. 185 ч. 2 КК України - два роки
позбавлення волі

за ст. 185 ч.3 КК України - три шість місяців
позбавлення волі

за ст. 186 ч. 2 КК України - чотири роки
позбавлення волі

за ст. 304 КК України - один рік позбавлення
волі

На
підставі ст. 70 КК України остаточне
покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим -
чотири роки позбавлення волі.

Строк
відбування призначеного покарання рахувати з 28 лютого 2006 року, часу затримання.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо
обраний - тримання під вартою.

ОСОБА_4
визнати винним за ст. 185 ч.3 КК України
та призначити йому покарання - три роки позбавлення волі з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи.

Строк відбування
призначеного покарання рахувати з 07 лютого 2006 року.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_4. до вступу вироку в законну силу залишити попередньо
обраний - тримання під вартою.

ОСОБА_5
визнати винним за ст. 185 ч.3 КК України
та призначити покарання - три роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_5. від
відбування призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку в один
рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати
засудженого ОСОБА_5. у
вказаний строк не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

На вирок
протягом 15 діб з часу його проголошення,
а засудженими у той же строк з часу отримання ними копій вироку, може бути подана апеляція до судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд.