Справа №489/9613/14-к 10.04.2015 10.04.2015 10.04.2015
Провадження: № 11-сс/784/155/15 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2015 року,

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2015 року накладено арешт на системний блок, вилучений в ході обшуку 20.02.2015 року у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним, шляхом зберігання майна у Ленінському РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 про накладення арешту на системний блок комп`ютера, який перебуває у володінні апелянта.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що на момент вилучення майна дозволу слідчого судді на тимчасовий доступ до системного блока комп`ютера та його вилучення у слідчого не було. При розгляді клопотання слідчий суддя не врахував, що в матеріалах кримінального провадження № 0000024, яке розпочато 11.06.2014 року, відсутні будь-які докази, щоби вказували на вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Посилається на те, що не перебуває в статусі підозрюваного чи обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні.

Зазначає, що системний блок комп`ютера не підпадає під ознаки майна, зазначеного у ч. 2 ст. 167 КПК України та при розгляді клопотання слідчим не доведено, що він містить інформацію, яка має доказове значення.

На думку апелянта слідчий суддя повинен був врахувати, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся через півтора місяця після вилучення, а не наступного робочого дня, як того вимагає ч. 5 ст. 171 КПК України.

Вказує, що 06.03.2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши його скаргу на бездіяльність прокурора прокуратури Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_7 , яка полягала у неповерненні вилученого в ході обшуку майна, постановив ухвалу, якою зобов`язав прокурора негайно повернути власнику тимчасово вилучений під час проведення обшуку системний блок комп`ютера.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
При розгляді клопотання слідчого ОСОБА_8 про арешт майна слідчим суддею встановлено, що СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме привласнення філією ПрАТ «Українська фінансова група» грошових коштів громадян іноземних країн.

В клопотання слідчий просив накласти арешт на вилучений у ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 під час обшуку системний блок.

Задовольняючи вказане клопотання, слідчий суддя зазначив, що правовою підставою для накладення арешту є відповідність майна критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме достатність підстав вважати, що системний блок, вилучений в ході обшуку 20.02.2015 року у ОСОБА_6 може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього слідчий суддя послався на достатність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для інших осіб.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалене слідчим суддею рішення відповідає вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, наведеним в цьому клопотанні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 20.02.2015 року в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , вилучений системний блок від персонального комп`ютера чорного кольору, який входив до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку від 09.02.2015 року.

03.03.2015 року системний блок був направлений на комп`ютерно-технічну експертизу, висновок якої отримано 30.03.2015 року, а вже 01.04.2015 року слідчий звернувся в суд з клопотанням про арешт системного блоку. З урахуванням цього, порушення строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України не допущено.

Доводи апелянта про незаконність накладення арешту на системний блок є безпідставними, оскільки блок був вилучений в ході проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_6 і є достатні підстави вважати, що це майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на те, що він не має статусу підозрюваного, обвинуваченого не заслуговують на увагу, оскільки арешт на майно накладено з інших правових підстав, а саме передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, судом не встановлено.

Таким чином, оскаржувана постанова слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, про що просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2015 року про накладення арешту на майно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: