Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/585/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року м.Сторожинець
Сторожинецький районний суд,
Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про примирення від 18.12.2014 року, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000022 від 18.12.2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костинці, Сторожиненького району, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого у скоєнні злочинів передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
01.09.2014 року близько 11-ї год., ОСОБА_4 , знаходячись в палаті №11 терапевтичного відділення Сторожинецької ЦРЛ, розташованої по вул.Видинівського, 20 в м.Сторожинець, Чернівецької області, де знаходився на стаціонарному лікуванні, переслідуючи умисну мету особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із куртки пацієнта зазначеної лікарні ОСОБА_5 належну останньому банківську картку «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_1 разом із пін кодом, після чого через термінал «Укрсиббанку», який розміщений біля приміщення Сторожинецької ЦРЛ, шляхом здійснення трьох транзакцій зняв із вказаної банківської картки гроші в загальній сумі 2 000 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму, після чого скориставшись відсутністю потерпілого поставив викрадену ним картку та пін код до куртки ОСОБА_7 .
Крім того, 03.09.2014 року близько 8-ї год., ОСОБА_4 , знаходячись в палаті №11 терапевтичного відділення Сторожинецької ЦРЛ, розташованої по вул.Видинівського, 20 в см.Сторожинець Чернівецької області, де знаходився на стаціонарному лікуванні, переслідуючи умисну мету особистого збагачення, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав із куртки пацієнта зазначеної лікарні ОСОБА_5 належну останньому банківську картку «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_1 разом із пін кодом, після чого через термінал «Укрсиббанку», який розміщений біля приміщення Сторожинецької ЦРЛ, шляхом здійснення однієї транзакції зняв із вказаної банківської картки гроші в загальній сумі 200 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму, після чого скориставшись відсутністю потерпілого поставив викрадену ним картку та пін код до кишені куртки ОСОБА_7 .
В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений і потерпілий повідомили суд про досягнуту між ними угоду про примирення від 25.02.2015 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення та розмір нанесеної потерпілому шкоди в сумі 2200 гривень.
Сторони визнали правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.І ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та узгодили вид і розмір покарання - у виді 240 годин громадських робіт, за ч.2 ст. 185 КК України розмір покарання - у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначили покарання у вигляді 1-го року обмеження волі.
На підставі ст. 75, 76, КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з урахуванням того, що підозрюваний щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки. Сторони дають згоду на призначення такого покарання.
Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд виходить з наступних мотивів.
На момент підписання угоди про примирення, та розгляду її в суді, потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено і в чому суд переконався в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним в подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_5 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити обвинуваченому покарання за ч.І ст.185 КК України - у виді 240 годин громадських робіт, за ч.2 ст. 185 КК України розмір покарання - у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76, КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про примирення, крім цього, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений має можливість виконати взяті на себе, за цією угодою, зобов`язання.
Кваліфікація вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі правопорушення, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 25.02.2015 року між ним і узгоджену сторонами міру покарання за ч.І ст.185 КК України - у виді 240 годин громадських робіт, за ч.2 ст. 185 КК України розмір покарання - у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначили покарання у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76, КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше, не судимий, в скоєному розкаявся, характеризується посередньо за місцем проживання то йому слід призначити саме те покарання яке визначене угодою про примирення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 25.02.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за цими статтями узгоджену сторонами міру покарання за ч.І ст.185 КК України - у виді 240 годин громадських робіт, за ч.2 ст. 185 КК України розмір покарання - у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76, КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Речовий доказ по справі, а саме банківську картку «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_1 яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 залишити у його користуванні .
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя :