Справа
№ 1-8/2007
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2007 року. Новгородківський
районний суд

Кіровоградської
області

в складі: головуючої судді Сосновської
Л.І.,

при
секретарі Хижняк
Л.М.,

за
участю прокурора Шум О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Новгородка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки с. Златоустівка
Криворізьського району Дніпропетровської області, жительки АДРЕСА_1, українки,
громадянки України, не одруженої, освіта
початкова загально-середня, учениці 3 - го курсу Новгородківського ПТУ-№ 36
раніше судимої:

18.01.2006 року Новгородківським районним судом по ч.1 ст. 185 КК України
до одного року позбавлення волі з випробуванням на один рік;

у скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И
В:

Підсудна
скоїла таємне викрадення чужого майна повторно.

Злочини
вчинено при слідуючих обставинах:

26
жовтня 2006 року в Новгородківському дитячому
садку “Світанок”, що розташований в смт.Новгородка по вул.Леніна,
таємно, з корисливих мотивів скоїла крадіжку мобільного телефону “Моторола
С-380”, вартістю 318,18 гривень та особистих речей, завдавши потерпілій ОСОБА_2
матеріальної шкоди на загальну суму 630,15 гривень.

В
той же день підсудна, продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи у
відділі справ сім'ї та молоді Новгородківської районної державної
адміністрації, розташованого в АДРЕСА_2, таємно з корисливих мотивів скоїла
крадіжку мобільного телефону “Самсунг Х-640”, вартістю 647,66 гривень, який
належав ОСОБА_3 Викраденим розпорядилась
на власний розсуд.

Допитана
в судовому засіданні підсудна вину у скоєному злочині визнала повністю, суду
пояснила, що вона навчається на третьому курсі Новгородківського ПТУ № 36. 26
жовтня 2006 року приблизно о 12-й годині, після закінчення навчання, вона пішла
до дитячого садка “Світанок”, що в смт.Новгородка, щоб дізнатись як оформити
доньку сестри в дитячий садок. Прийшовши до дитсадка, зайшла в приміщення, де
зустріла незнайому їй жінку в якої запитала, як оформити відповідні документи,
на що та порадила їй звернутися до
директора. Виходячи з дитсадка, ОСОБА_1 побачила в кімнаті піаніно, на якому
лежала жіноча сумочка і яку вона вирішила викрасти. Поклавши її в пакет, пішла
до райдержадміністрації. Зайшовши до туалетної кімнати, забрала із сумочки шість гривень, записник,
косметичний набір, а інші речі викинула. Мобільний телефон “Моторола-380”
сховала в вестибюлі вищезазначеної організації. Потім пішла до служби у справах
неповнолітніх на відмітку, так як перебувала там на обліку. Зайшовши до
кабінету, де нікого не було, помітила на стільці відкриту жіночу сумочку, в
якій був мобільний телефон. Вона його
вкрала. При виході з кабінету зустріла працівницю цього відділу ОСОБА_4, яка
запитала, що вона робила в кабінеті. Підсудна їй відповіла, що приходила на
відмітку. Потім підсудна поїхала додому.

Крім
повного визнання вини підсудної її вина доведена показами потерпілих, свідків,
матеріалами кримінальної справи.

Потерпіла
ОСОБА_3 суду пояснила, що 26 жовтня 2006 року близько 13 години 15 хвилин, вона
вийшла з службового кабінету, в якому
залишилась ОСОБА_4 Повернувшись, виявила, що зник її мобільний телефон. ОСОБА_4
їй повідомила, що побачила, як із кабінету
виходила ОСОБА_1.

Матеріальна шкода
потерпілій відшкодована. Претензій до
підсудної і її батька вона не має.

Потерпіла
ОСОБА_2 суду пояснила, що вона працює музичним керівником в Новгородківському
дитячому садку. 26 жовтня 2006 року приблизно, о 12 годині 20 хвилин, вона вийшла з свого робочого
кабінету, в якому залишила сумочку. Повернувшись, виявила, що вона зникла. Згодом їй
повідомили, що бачили як з кабінету
виходила дівчина.

Матеріальна
шкода потерпілій відшкодована. Претензій
до підсудної і її батька вона не має.

Законний
представник неповнолітньої підсудної -
ОСОБА_5 суду пояснив, що він являється рідним батьком підсудної. Мати померла,
коли підсудній було 7 років. В зв'язку з тим, що він має на утриманні ще двох
дітей, змушений був постійно
працювати, тому не мав можливості
займатися вихованням дітей. Просив суд суворо її не карати та врахувати те, що вона дуже
рано залишилася без материнської опіки.

Заявами
потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3 про крадіжки у них особистого майна

(а.с. 3, 4, 18, 21);

протоколами огляду місць події,
якими підтверджується факт скоєння крадіжок (а.с. 5, 6);

протоколом
особистого огляду підсудної від 26
жовтня 2006 року, під час якого у неї вилучено
мобільний телефон “Самсунг Х-640”, який належав ОСОБА_3

(а.с.12);

протоколом
огляду мобільних телефонів, які є речовими доказами

(а.с. 22).

Згідно
розписок ОСОБА_3 і ОСОБА_2 заподіяна підсудною шкода їм відшкодована (а.с.
24-25).

Згідно
висновків спеціаліста № 658, 659 залишкова вартість викрадених мобільних
телефонів відповідно складає 647,66 грн. і 318,15 грн. (а.с. 31,32).

Згідно
довідки (а.с. 33) вартість викрадених речей: косметичного набору, жіночої
сумки, гаманця, записника відповідно складає 80,00 грн., 168,00 грн., 35,00
грн, 12,00 грн. і суду сумніву не викликає.

Протоколом відтворення обстановки і обставин
події з участю підсудної, де вона спочатку розказала, а потім показала як
заходила у дитячий садок з метою вчинити крадіжку і в райдержадміністрацію з
цією ж метою (а.с. 50).

Аналізуючи
докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вина підсудної доведена в
судовому засіданні і її дії правильно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, так як вона скоїла таємне
викрадення чужого майна повторно.

При
обранні міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності
скоєного злочину, обставини справи і особу винної.

Підсудна
скоїла середньої тяжкості злочин. Суми викраденого для потерпілих за їх заявою
є не сильно великими. Підсудна щиро розкаялась у скоєному. Повністю визнала
себе винною, заподіяна нею шкода відшкодована.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудної відповідно до ст.66 КК України, суд
визнає щире каяття та вчинення злочину
неповнолітньою, а також те, що вона дуже рано лишилась без материнського
піклування.

Обставин,
що обтяжують відповідальність підсудної, судом не встановлено.

Підсудна
ОСОБА_1позитивно характеризується за місцем проживання та навчання.

З
урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної
можливе тільки за умови її ізоляції від суспільства, так як вона скоїла злочин
під час іспитового строку. Покарання їй необхідно призначати за правилами ст.
71 КК України.

Цивільний
позов по справі не заявлено.

Судові
витрати та речові докази по справі відсутні.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.320-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати
ОСОБА_1 винною по ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді
позбавлення волі строком на один рік.

Відповідно
до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину
покарання за попереднім вироком і остаточно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі строком на один рік і один місяць.

Міру
запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 підписку про невиїзд змінити на тримання
під вартою, до вступу вироку в законну силу, взявши її під варту із залу суду.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_1 рахувати з дня проголошення
вироку, тобто з 12 жовтня 2007 року.

Зарахувати
у відбуту частину покарання знаходження ОСОБА_1 під вартою з 15 по 17 листопада
2006 року включно.

Вирок
може бути оскаржений протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення до
апеляційного суду Кіровоградської області, а засудженій - з дня вручення копії
вироку.

Головуюча
суддя Л.І.
Сосновська