Справа № 1- 218/2008
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“11” листопада 2008 року.
смт. Добровеличківка.

Добровеличківський
районний суд Кіровоградської області в
складі суду:

Головуючого
судді
Ведющенко В.В.

при
секретарі
Колєснік
С.Ю.

з участю
прокурора
Воробйова О.О.

захисника підсудного
ОСОБА_2

захисника
потерпілого
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Новолутківка Добровеличківського району
Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1, українець, громадянин України, освіта
середня-спеціальна, одружений, не працює, інвалідом не являється, на обліку у
лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, неповнолітніх дітей на
утриманні не має, депутатом не обирався, в партіях рухах релігійних конфесіях
не перебуває, державних та бойових винагород не має, раніше не судимий,

в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний вчинив
порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто злочин
передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Злочин скоєно за наступних обставин:

12 травня 2008 року близько 02 години, підсудний
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, керуючи джерелом підвищеної
небезпеки, автомобілем марки «Чері Амулет» державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 по вулиці Леніна в
смт.Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, зі
швидкістю близько 60 км/год., в нічний час, з включеним ближнім світлом фар
автомобіля, порушив вимоги п.2.3(б), п.12.3
ПДР України, згідно до яких:

- п.2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху
водій зобов»язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно
реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити
заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або
безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди»;

не пильно
стежив за дорожньою обстановкою і відповідно
адекватно не відреагував на появу в зоні руху керованого ним автомобіля,
пішохода ОСОБА_5 1987 року народження, який рухався по лівому краю проїзжої частини вулиці, щодо руху
автомобіля, в попутному з підсудним напрямку.

Порушуючи вимоги правил дорожнього руху України, щодо
безпеки дорожнього руху, підсудний, автомобілем виїхав на зустрічну для нього
смугу руху транспорту та не умисно скоїв наїзд керованим ним автомобілем на
потерпілого ОСОБА_5.

В результаті зіткнення в дорожно-транспортній пригоді,
потерпілий отримав, згідно до висновку судово-медичної експертизи № 105 від 07
липня 2008 року (а.с32), тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої
черепно-мозкової травми: забійної рани потиличної ділянки, субархаїдального
крововиливу, забою головного мозку другого ступеню; б) відкритого уламкового
перелому кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, які в сукупності згідно
висновку судово-медичної експертизи № 105 від 07.07.2008 року відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. Також потерпілий
отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої лопатки, яке відноситься до
категорії середнього ступеня тяжкості, так як викликають тривалий розлад
здоров»я на термін більше трьох тижнів і пошкодження у вигляді ссаден ділянки
живота та правого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень.

Вищеназвані тілесні ушкодження утворились від дії твердих
тупих предметів діючих зі значною силою і могли утворитись в результаті дорожно-транспортної
пригоди в результаті зіткнення з
легковим автомобілем.

В судовому засіданні
підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Суду
надав зізнавальні покази. Зокрема суду пояснив, що 12.05.2008 року близько 02
години ночі, після вжиття спиртних напоїв на святкуванні весілля, він
знаходився за адресою свого постійного місця проживання. На подвір»ї його
домоволодіння перебував автомобіль «Чері-Амулет», який належить на праві
власності ОСОБА_4 та яким в силу родинних стосунків дозволяв йому
керувати власник. В цей час виникла потреба привезти ліки та препарат для
вимірювання артеріального тиску для його матері, з причини її хворобливого
стану. Достовірно знаючи, що керування транспортним засобом в стані алкогольного
сп»яніння заборонено, він з метою доставлення ліків своїй матері, автомобілем Назарець Генадія виїхав з свого
домоволодіння. Під час керування автомобілем по вул.Леніна в
смт.Добровеличківка, зі швидкістю приблизно 50-60 кілометрів на годину, з увімкненим
ближнім світлом фар, він обминав вибоїни на асфальтовому покритті дороги та
рухався автомобілем по правій смузі руху. В цей час, миттєво і несподівано побачив людину, яка
рухалась по середині дороги в попутному для нього напрямку. Він не встиг зманеврувати
автомобілем або зупинити автомобіль, а також не зміг уникнути перешкоди для
руху автомобіля і не умисно здійснив
зіткнення автомобіля з пішоходом - потерпілим по справі. Після зіткнення він
проїхав декілька метрів, потім зупинив автомобіль. Після цього, відтягнув
потерпілого, який був непритомний на узбіччя дороги та з метою виклику швидкої медичної допомоги, покинув
місце ДТП, поїхавши вищеназваним автомобілем до свого родича ОСОБА_6. Підсудний
суду пояснив, що однією з причин скоєння ним ДТП, також являвся стан його
алкогольного сп»яніння.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі
підсудний відмовився, визнавши свою вину
в інкримінованому злочині повністю. Суд визнав недоцільним дослідження
доказів, стосовно фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються, з»ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду,
змісту названих обставин справи та обмежив дослідження фактичних обставин
справи допитом підсудного, окремих письмових матеріалів справи та характеризуючих
письмових даних на особу підсудного. Підсудному та учасникам судового розгляду
кримінальної справи, судом роз»яснено
вимоги ст.299 КПК України, про те, що
вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувались, в апеляційному порядку.

При вивченні окремих письмових доказів по справі, суд
враховує результати судової авто- технічної експертизи. Відповідно до п.4.6, п.5 висновку судової авто-технічної
експертизи № 3799/18 від 26.09.2008 року
(а.с58) водій автомобіля «Чері Амулет», по запропонованому для дослідження
варіанті, мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця розташування пішохода (до
місця наїзду) і тим самим мав можливість уникнути наїзду на пішохода. Дії водія
ОСОБА_1 в означеній вище дорожній обстановці
не відповідають вимогам п.2.3 (б) та п.12.3 Правил дорожнього руху
України.

Дослідивши докази по справі в
порядку визначеному ч.3 ст.299 КПК України, суд вважає доведеними всі
інкриміновані підсудному обставини
справи. Дії підсудного судом кваліфікуються, як порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто злочин передбачений ч.2 ст.286 КК
України.

Вивчаючи
особу підсудного судом встановлено, що останній за місцем проживання
характеризується з позитивної сторони (а.с.77), раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався (а.с.79), являється працездатною особою
(а.с.81), одружений, має постійне місце проживання, не працює, в скоєному
карному діянні щиро розкаюється.

Вчинений
підсудним злочин, у відповідності до кваліфікації злочинів визначених ч.4 ст.12
КК України, є тяжким злочином. Суд вважає, що інкримінований злочин,
підсудний вчинив зі злочинною
недбалістю, щодо порушення правил
безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, та зі
злочинною недбалістю (необережністю) щодо наслідків у вигляді настання у
потерпілого тяжких тілесних ушкоджень.

Обставинами,
які пом”якшують покарання підсудного суд визнає щире розкаяння та активне
сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. До обставини, яка обтяжує
покарання підсудного суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в
стані алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи
питання про обрання підсудному виду та
міри покарання, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого
підсудним злочину, тяжкість злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
необережну форму вини підсудного, обставини які пом»якшують та обтяжують покарання підсудного та особу підсудного.

В
судовому засіданні прокурор в процесі просить призначити підсудному покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_1від відбуття покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2
роки, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на 2
роки, з встановленням обов»язків передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілий
та його представник в судовому засіданні, адвокат ОСОБА_7 наполягають на призначенні підсудному покарання у вигляді
реального позбавлення волі із позбавленням права керувати всіма видами
транспортних засобів на певний строк. Одночасно, потерпілий заявив суду
клопотання про своє бажання заявити цивільний позов до ОСОБА_1про відшкодування
йому матеріальної та моральної (немайнової) шкоди в порядку цивільного
судочинства по процесуальному завершенню
розгляду даної кримінальної справи.

З
урахуванням викладеного вище, суд прийшов до висновку про обрання підсудному покарання необхідного й
достатнього для його перевиховання та упередження можливості скоєння нових
злочинів у вигляді позбавлення волі із
позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на певний строк.

В
судовому засіданні прокурором заявлено цивільні позови в інтересах держави в
особі Добровеличківської ЦРЛ та в особі Кіровоградської обласної лікарні до
ОСОБА_1 про відшкодування збитків завданих злочином. Позов прокурор мотивує тим, що держава в особі названих медичних закладів понесла
матеріальні витрати, під час перебування
потерпілого у кримінальній справі, на стаціонарному лікуванні в державних
медичних закладах. Ці витрати підтверджені відповідними розрахунками, які є
додатками до заявлених позовів.

Названі цивільні позови прокурора, в судовому
засіданні підсудним визнаються в повному
обсязі. Мотивацію позовів підсудний та його захисник вважають цілком
обґрунтованою. За даних обставин, виходячи з вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, суд
вважає, що є законні підстави для
повного задоволення позовних
вимог прокурора в інтересах держави в
особі Добровеличківської ЦРЛ та в особі Кіровоградської обласної лікарні до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином, як наслідків
злочину та які знаходяться в прямому причинному зв»язку з протиправною
поведінкою підсудного.

Судові
витрати у кримінальній справі відсутні.

Вирішуючи
долю речових доказів по справі, суд вважає, що автомобіль «Чері Амулет»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві приватної
власності ОСОБА_4, що підтверджується даними технічного паспорту на автомобіль НОМЕР_2, виданого Нікопольським ВРЕР ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській
області, та який перебуває на
відповідальному збереженні в ОСОБА_4.,
згідно до зберігальної росписки (а.с.20), підлягає поверненню законному
власнику по вступу вироку в законну силу. Речові докази: чоловічий шкіряний
туфель чорного кольору та уламок бамперу до автомобіля «Чері Амулет», які
перебувають на збереженні в кімнаті речових доказів Добровеличківського РВ УМВС
України в Кіровоградській області підлягають знищенню, як речі що не представляють
цінності, після вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.165, ст.323, ст.324 КПК
України, ч.2 ст.286 КК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним та призначити покарання по ч.2 ст.286 КК України у
вигляді 4 (чотири роки позбавлення волі) з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на три роки.

Міру запобіжного заходу «Підписка про не виїзд»,
засудженому змінити на «Взяття під варту», негайно в залі суду. Строк відбуття
покарання обраховувати з 11 листопада 2008 року.

Цивільний позов по справі задовільнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області,
проживаючого АДРЕСА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків
завданих злочином:

на користь Добровеличківської
центральної районної лікарні р/р 1633 МФО 823016, код 01995143 ГУДК
м. Кіровоград -1209,28 грн.(одна тисяча двісті дев»ять гривнів 28 коп.)

на користь Кіровоградської обласної лікарні р/р 078 МФО
323293, код 01994942 в обласній дирекції
Укрсиббанка» - 4376,39 грн. (чотири тисячі триста сімдесят шість гривнів 39
коп).

Речові докази по справі - автомобіль «Чері Амулет»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві приватної
власності ОСОБА_4 (згідно технічного паспорту на автомобіль НОМЕР_2, виданого Нікопольським ВРЕР ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області), що перебуває на відповідальному
збереженні в останнього повернути законному власнику ОСОБА_4 по вступу
вироку в законну силу. Речові докази: чоловічий шкіряний туфель чорного кольору
та уламок бамперу до автомобіля «Чері Амулет», які перебувають на збереженні в
кімнаті речових доказів Добровеличківського РВ УМВС України в Кіровоградській
області знищити, як річ що не представляє цінності, після вступу вироку в
законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляція
(апеляційне подання прокурора) до
апеляційного суду в Кіровоградській області на протязі п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення шляхом подачі апеляції (апеляційного подання) через
Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, а засудженим , який
перебуває під вартою на протязі цього ж строку з моменту отримання копії
вироку.

Суддя Добровеличківського
районного суду

Кіровоградської області
В.Ведющенко