АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 627/1225/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/178/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.389 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 за ч.2 ст. 389 КК України ,-
Вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 28.10.2014 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Городнє. Краснокутського району, Харківської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , судимий 08.04.2014 Краснокутським районним судом за ч.1 ст.164 КК України, до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, не працюючий
засуджений за ч.2 ст.389 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування зазначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки , передбачені п.п.2,3,4 ст. 76 КК України.
Відповідно до вироку ОСОБА_7 , будучи раніше судимий 08.04.2014р. Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст.164 КК України до 120 годин громадських робіт, за що судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин при таких обставинах.
13 травня 2014 року, ОСОБА_7 був поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції Краснокутського району, а 22 травня 2014 року йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання, видано направлення до Качалівської сільської ради, відповідно до якого обвинувачений мав з 23 травня 2014 року приступити до відбуття покарання у вигляді громадських робіт, призначеного йому за вироком суду.
Будучи зобов`язаним відпрацювати визначений вироком суду строк громадських робіт, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою ухилення від відбуття покарання 01 липня 2014 року, 02 липня 2014 року, 03 липня 2014 року, 04 липня 2014 року, 07 липня 2014 року без поважних причин перестав відбувати призначене йому покарання у вигляді громадських робіт, у зв`язку з чим не відбутий строк покарання становить 20 годин громадських робіт.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, заступник прокурора Харківської області подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 28.10.2014 року скасувати, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону України, який не підлягає застосуванню - ст.75 КК України та незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню - ст.71 КК України, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Прокурор просить постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду від 08.04.2014 року та остаточно визначити покарання у виді 2 років та 2 днів обмеження волі.
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтував тим, що не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у злочині та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, вирок Краснокутського районного суду від 28.10.2014 року є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Районним судом при призначенні покарання не були враховані всі дані про особу ОСОБА_7 , який ніде не працює, раніше судимий, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив злочин в період відбування покарання за попереднім вироком суду.
Призначене судом ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі явно не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі підсудного та є недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, внаслідок м`якості.
Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст.71 КК України до призначеного судом ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.389 КК України не приєднав не відбуту частину покарання за попереднім вироком Краснокутського районного суду від 08.04.2014 року, що в свою чергу також потягло призначення необґрунтовано м`якого покарання.
При цьому судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та застосовано закон, який у даному випадку, не підлягає застосуванню, а саме ст.75 КК України.
Крім того, відповідно до мотивувальної частини вироку суду ОСОБА_7 визнано винним в ухиленні від покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Проте санкцією ч.2 ст.389 КК України передбачено кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.
Заслухавши суддю доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення обвинуваченого який заперечував проти її задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.
В матеріалах справи відсутня, постановлена відповідно до вимог ст. 314 КПК України, ухвала Краснокутського районного суду Харківської області від 4 вересня 2014 року про призначення судового розгляду на підстав обвинувального акту у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням за ч.2 ст. 389 КК України (а.с.7-19).
Відсутність процесуального документа , яким вирішуються питання зазначені в ст.ст. 314-315 КПК України , свідчить про порушення районним судом вимог щодо обов`язкового проведення підготовчого судового засідання , оскільки його результати не формалізовані у відповідній ухвалі районного суду.
Зазначене порушення вимог ст.ст. 314-316 КПК України є, відповідно до вимог ст. 412 КПК України , істотними , оскільки перешкодило суду ухвалити обґрунтоване судове рішення.
Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення. Оскільки районним судом порушено вимоги КПК України в стадії підготовчого судового засідання , апеляційний суд не в змозі виправити зазначені недоліки своєю ухвалою або вироком.
Якщо в ході нового судового розгляду суд прийде до висновку про винність ОСОБА_7 за тих самих обставин та в об`ємі пред`явленого обвинувачення, доводи апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст. 71 КК України та про безпідставне звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України слід врахувати при призначенні покарання.
Керуючись ст.ст. 405,407,412 КПК України судова колегія
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.
Вирок Краснокутського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 за ч.2 ст. 389 КК України скасувати.
Призначити по справі новий судовий розгляд в Краснокутському районному суді Харківської області.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді -