Справа № 528/62/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, Краснодарського краю, Тихорецького р-ну, с. Тернівка, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

01.03.2007 року Соснівським районним судом м. Черкас за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

11.02.2010 року Соснівським районним судом м. Черкас за ч. 2 ст. 253 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.04.2012 року умовно-достроково звільнений на не відбутий термін: 1 рік 3 місяці 13 днів

у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В :
17.02.2014 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні залу очікування залізничного вокзалу ст. Гребінка таємно викрав барсетку чорного кольору вартістю 49 грн. 00 коп. в якій знаходилися : телефон «NOKIA» 6300 вартістю 160 грн. 00 коп., ліхтар жовтого кольору марки «Palito» вартістю 20 грн 00 коп., перчатки чорного кольору вартістю 64 грн 00 коп. належних ОСОБА_5 .

Всього ОСОБА_4 викрав майна належного ОСОБА_5 на загальну суму 293 грн. 00 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину за вищенаведеними обставинами визнав повністю, підтверджуючи суду, що 17.02.2014 року о 12 год. 15 хв. в приміщенні залу очікування залізничного вокзалу ст. Гребінка таємно викрав барсетку чорного кольору, в якій був телефон, ліхтар та перчатки, що належала ОСОБА_5 , у скоєному розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, обмежившись показами обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, є правильною, вина обвинуваченого встановлена і ним визнана повністю.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує визнання ним своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, що пом`якшує призначене покарання.

Суд не визнає, обставиною, яка обтяжує покарання, рецедив злочину, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, вини ОСОБА_4 особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд врахував вищезгадані обставини, щире каяття обвинуваченого у скоєному , позитивну характеристику , активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, думку потерпілого, прокурора, можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком, застосувавши до ОСОБА_4 ст. 75 КК України.

Згідно медичного висновку ОСОБА_4 здоровий, працездатний, не потребує у примусовому лікуванні від алкоголізму та наркоманії.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, що зберігаються у ОСОБА_5 під зберігальною розпискою : барсетку, телефон «NOKIA» 6300, ліхтар жовтого кольору марки «Palito», перчатки чорного кольору залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1