Справа № 314/1469/15-к
Провадження № 1-в/314/372/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покаранняу Софіївській виправній колонії управління ДПтСУ в Запорізькій області (№55):

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вознесенськ, Миколаївська область, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1) 20.12.1996 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від відбування покарання умовно достроково на невідбутий строк, що складає 3 місяці 1 день.

По даній справі засуджений: 18.04.2012 року вироком Володарського районного суду міста Брянська Російської Федерації за п. б ч. 4 ст. 229-1 КК Російської Федерації до 3 років 6 місяців позбавлення волі без штрафу та обмеження волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2013 року вирок Володарського районного суду міста Брянська Російської Федерації від 18.04.2012 року приведено у відповідність згідно законодавства України та визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 14.01.2012 року по 16.01.2012 року включно.

Початок строку: 16.01.2012 року, кінець строку: 14.07.2015 року,

про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії управління ДПтСУ в Запорізькій області (№55) згідно з вироком Володарського районного суду міста Брянська Російської Федерації від 18.04.2012 року, який ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2013 року було приведено у відповідність згідно законодавства України, надійшло клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році». Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_5 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого за п. б ч. 4 ст. 229-1 КК Російської Федерації до 3 років 6 місяців позбавлення волі без штрафу та обмеження волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2013 року вирок Володарського районного суду міста Брянська Російської Федерації від 18.04.2012 року приведено у відповідність згідно законодавства України та визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 14.01.2012 року по 16.01.2012 року включно.
Засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, та просив суд задовольнити вказане клопотання.

В судовому засіданні представник адміністрації дане клопотання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_5 з 24.02.2015 року покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), відбув 2/3 частини строку покарання. За період відбування покарання зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму відбування покарання не порушував, заохочень та стягнень не має, на виробництві установи не працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться байдуже, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2014 році».
Прокурор проти застосування до засудженого ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» не заперечує.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі Закону України «Про амністію» або акта про помилування засуджений може бути повністю, або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.

Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується Законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на піставі ст. 1 цього Закону, засуджених за буд-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Суд, заслухавши засудженого, який просить суд застосувати до нього Закон України Про амністію у 2014 році, представника адміністрації установи, який підтримав дане клопотання, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, про відсутність з його боку заперечень, щодо задоволення клопотання, вважає клопотання обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.
Керуючись ст. 85, ст. 86 КК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 2, ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, суд -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання засудженого, який відбуває покаранняу Софіївській виправній колонії управління ДПтСУ в Запорізькій області (№55) ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, яке йому було призначено за вироком Володарського районного суду міста Брянська Російської Федерації від 18.04.2012 року, який ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2013 року було приведено у відповідність згідно законодавства України, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення через Вільнянський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

23.04.2015