Вільшанський районний суд Кіровоградської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-55

2010 року

01 липня 2010 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді: Гольші О.А.

при секретарі: Сачко О.С.

з участю прокурора: Топонар Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка кримінальну справу по обвинуваченню:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст.89 КК України, такого, що не має судимості

-за ч.І ст.122 КК України

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2010 року ОСОБА_1 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Злочин скоєний за таких обставин.

Близько 23.30 години, в смт. Вільшанка Кіровоградської області, біля домоволодіння ОСОБА_2, між ОСОБА_3 та підсудним на грунті неприязних відносин виникла сварка, в ході якої підсудний, умисно, кулаком правої руки наніс ОСОБА_3 один удар в область обличчя. В результаті сили нанесеного удару, підсудний спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кута нижньої щелепи зліва, які згідно висновку судово-медичного дослідження № 53 від 08.04.2010 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які потягли за собою тривалий розлад здоровя більше 21 дня.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчинені інкримінуємого йому злочину визнав повністю. Суду показав, що злочин скоїв при вищевказаних обставинах.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому, його вина в повному обсязі предявленого обвинувачення підтверджується зібраними по справі, перевіреними у судовому засіданні доказами, об'єктивність і достовірність яких у суду не викликає сумнівів.

Висновки суду про винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.122 КК України, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що 05.04.2010 року, близько 21.00 години, він разом з своєю співмешканкою ОСОБА_4 зайшли до домоволодіння ОСОБА_2. Близько 23.00 години у будинок зайшов ОСОБА_1, який почав спілкуватися із ОСОБА_5. Після чого ОСОБА_1 вийшов з будинку та одразу повернувся та повідомив їм, що у нього хтось викрав велосипед, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 побігли за ОСОБА_7 та незнайомими йому хлопцем, і через деякий час потерпілий також вийшов з будинку на вулицю та побачив, що ОСОБА_1, разом із ОСОБА_8 поверталися назад, потім ОСОБА_6 підійшов до нього та почав звинувачувати потерпілого у викраденні велосипеду, а потерпілий йому відповів, що він з будинку не виходив, після чого ОСОБА_1 почав погрожувати фізичною розправою, після чого потерпілий зайшов в будинок до ОСОБА_9, а ОСОБА_1 залишився на вулиці. Потім потерпілий вирішив піти та поговорити по даному факту з батьком та старшим братом ОСОБА_1. Коли він вийшов на вулицю, то з узбіччя вулиці до нього побіг ОСОБА_1 та якимось предметом вдарив потерпілого в обличчя, після чого він упав на землю, а ОСОБА_1 почав йому наносити удари руками по обличчю. В цей час з будинку вибігли ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які почали заспокоювати ОСОБА_1. Потім прийшов ОСОБА_10 та матір ОСОБА_11, які також заспокоювали ОСОБА_1. Після чого ОСОБА_4 зателефонувала до Вільшанського РВ УМВС.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 05.04.2010 року, вона разом із ОСОБА_3, близько 21.00 години зайшли до домоволодіння ОСОБА_2, коли вони зайшли в будинок, то у веранді сиділи ОСОБА_2, ОСОБА_12 та ОСОБА_5, які вживали горілку, вони приєдналися до них та разом вживали горілку. Близько 23.00 години до будинку зайшов ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного спяніння. Коли він зайшов, то почав спілкуватися з ОСОБА_5. Приблизно через десять хвилин після того, як зайшов до будинку ОСОБА_1 у веранду зайшли ОСОБА_7 та ще один незнайомий їй хлопець. Потерпілий сказав даним громадянам щоб вони покинули дане домоволодіння, і вони відразу вийшли. Приблизно через пять хвилин, після них з будинку вийшов ОСОБА_1 та відразу повернувся і повідомив, що зник його велосипед, на якому він приїхав та залишив у дворі ОСОБА_2, потім підсудний вийшов з будинку та почав наздоганяти ОСОБА_7 та невідомого їй хлопця, за ним також побіг ОСОБА_5, після того ОСОБА_3 також вийшов на вулицю, а вона із ОСОБА_2 весь час залишалися в будинку. Потім в будинок зайшов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і потерпілий повідомив, що підсудний звинувачував його в крадіжці велосипеда та погрожував фізичною розправою, і сказав, що ОСОБА_1 пішов до своїх батьків. Потім потерпілий вийшов з будинку щоб піти до будинку батьків ОСОБА_1 та зясувати питання з ними по даному факту. Коли ОСОБА_3 вийшов з будинку, вона та ОСОБА_2 також вийшли з будинку і помітили, що у двір зайшов ОСОБА_10 та запитав у них де велосипед його брата ОСОБА_1. Після чого вона почула, що на вулиці відбувалася бійка та відразу побігла на вулицю де побачила, що підсудний сидів зверху на потерпілому та наносив йому удари кулаками.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1, яка підтверджується сукупністю зібраних в матеріалах справи та досліджених безпосередньо в ході судового розгляду доказів.

Відповідно протоколу огляду місця події від 12.04.2010 року, встановлено місце вчинення злочину (а.с.6).

Згідно висновку судово-медичного експерта №14 від 29 квітня 2010 року, встановлено, що у потерпілого знаходились пошкодження, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів і відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які потягли за собою тривалий розлад здоровя більше 21 дня. (а.с.47).

Аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_1 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоровя, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.І ст.122 КК України.

Злочин вчинено умисно, оскільки підсудний передбачав настання суспільно- небезпечних наслідків від своїх дій та бажав їх настання, про що свідчать його показання в ході судового слідства.

Призначаючи покарання підсудному у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого злочину ст.12 КК України відносить злочин, кваліфікований за ч.І ст.122 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що помякшують покарання є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного по справі не встановлено.

За місцем проживання Вільшанською селищною радою Кіровоградської області, підсудний характеризується посередньо (а.с.54).

Враховуючи наявність декількох вищенаведених обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного, суд вважає за можливе призначити покарання підсудному ОСОБА_1 у вигляді позбавлення волі, однак від призначеного покарання звільнити з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Дана міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат по справі немає.

Речові до кази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323-324, 335 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.І ст.122 КК України та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку один рік.

У відповідності до ст.76 КК України, покласти на засудженого такі обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишити попередню - підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок може бути подана до Кіровоградського апеляційного суду через Вільшанський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя