Справа № 761/8756/14-к
Провадження №1-кп/761/67/2015
В И Р О К
іменем України
21 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000176 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Варшава Польща, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником охорони ТОВ «Аструм-безпека», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в:
16 січня 2014 року, приблизно о 18 год. 20 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався на проїзній частині вул. Мельникова зі сторони вул. Якіра в напрямку вул. Глибочицької в м. Києві.

Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 4 на вул. Мельникова та позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» та світлофором для позначення нерегульованих пішохідних переходів.

В цей час, по зазначеному нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля марки «Форд Фокус», рухався пішохід ОСОБА_10 .

Під час руху ОСОБА_11 допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 підпункт «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України: п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б» бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_12 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вищевказаній проїзній частині, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_10 , не врахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», дорожньої розмітки 1.14.1 «Зебра» та світлофору, який позначає нерегульовані пішохідні переходи, які інформували його про наявність цього переходу. ОСОБА_11 не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом та не надав дорогу пішоходу, який перебував на пішохідному переході, внаслідок чого навпроти будинку № 4 на вул. Мельникова в м. Києві вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 від спричинених тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в кареті швидкої медичної допомоги.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 193 від 03 лютого 2014 року, при судово-медичному досліджені трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: зажиттєві ушкодження, отримані за короткий час до смерті, з набряком та крововиливами в тканини на їх місці, з витіканням крові з відкритих отворів черепа (отвори носа, вушні ходи), з поширеним гострим здуттям легень та малокровієм внутрішніх органів, з поширеними смугастими крововиливами в лівому шлуночку серця, запустіванням судинного русла від крові ознаки крововтрати та шоку.

Такими були крововиливи в м`яких покривах голови в правій половині, найбільш інтенсивні в тім`яній ділянці: множинні лінійно-осколкові переломи кісток склепіння та основи черепа, з зануренням фрагменту правих (вискової та лобної, тім`яної) кісток в порожнину черепа по краям контуру перелому; розриви твердої мозкової оболонки на основі черепа справа, ерозівні ушкодження м`яких оболонок в лівій півкулі по типу навпроти-дії, плямисті та поширені, суцільні та обмежено-дифузні крововиливи в м`які оболонки мозку, крововилив у шлуночки мозку; забої мозку з крововиливами в речовину, під епендиму та навколо шлуночків мозку, в ділянці 4 шлуночка та Сільвієва водогону в правій половині; поширене садно на протязі лівої половини обличчя на тілі фіолетового синця, дрібно-осколкові переломи верхівок лобних паростків верхніх щелеп; поширене садно на черевній стінці та правій половині грудної клітки; складний фрагментований асиметричний перелом правої стегнової кістки, відривний перелом внутрішньої кісточки правої гомілки з розривом капсули та крововиливом в порожнину скокового суглобу; суцільне садно з розміжченням клітковини та крововиливами в тканини лівого колінного суглобу і суміжних ділянок стегна та гомілки; садна та синці на кінцівках; крововиливи в корені легень ознаки струсу тіла; масивні забої легень в задньо-бічних відділах.

Смерть ОСОБА_10 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів, крововтратою та шоком.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 74/ат від 12 лютого 2014 року в діях ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, в діях водія ОСОБА_12 встановлено порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б» Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 підпункт «б», та 18.1 Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_12 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні досліджені безпосередньо судом докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та дав показання, згідно з якими, 16 січня 2014 року, приблизно о 18 год. 15 хв., він рухався на автомобілі марки «Форд Фокус» на вул. Мельникова в напрямку станції метро «Лук`янівська». Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу на вул. Мельникова, приблизно за 50 м до нього, він бачив, що зліва направо по відношенню до руху його транспортного засобу проїзну частину пересікають два пішоходи, які майже завершували перехід. Зменшивши швидкість, він продовжив рух, так як інших пішоходів не було. Рухався він зі швидкістю, приблизно 50 км/год., в лівій смузі руху. Проїзна частина на вул. Мельникова має по дві смуги в обидва напрямки та освітлюється дорожніми ліхтарями. При під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, приблизно за 5 м, він побачив пішохода, який рухався зліва направо по ходу руху його автомобіля. Він застосував екстрене гальмування, але цього було не достатньо, в результаті він здійснив наїзд правою передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_10 . Зупинивши автомобіль, він підбіг до пішохода, щоб надати йому допомогу, а його товариш, який їхав з ним в автомобілі, став викликати швидку медичну допомогу. По приїзду працівники швидкої медичної допомоги забрали потерпілого ОСОБА_10 до лікарні, а він чекав на працівників ДАІ. Пізніше карета швидкої медичної допомоги повернулася на місце пригоди та лікарі повідомили, що пішохід помер. Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування заподіяної їй моральної та матеріальної шкоди визнав частково, при цьому, вказав, що він 24 січня 2014 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 передав останній 8000 грн., однак розписку від потерпілої він не брав, при цьому був присутній його батько ОСОБА_13 . Крім того, він пропонував потерпілій ОСОБА_7 й іншу допомогу, проте суми, яку йому було названо потерпілою, він не мав, оскільки в нього незначний прибуток. Вибачився перед потерпілою та батьком померлого, шкодував, що так сталося, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання, згідно з якими, 16 січня 2014 року, перебуваючи за місцем мешкання, вона чекала з роботи чоловіка ОСОБА_10 . Приблизно о 21 год. 21 год. 10 хв. зателефонував слідчий і повідомив про смерть її чоловіка. Останній раз вона розмовляла з чоловіком по телефону, приблизно о 17 год. 30 хв. Потім вона також телефонувала чоловіку, однак він не відповідав. Після загибелі чоловіка повністю змінився її спосіб життя, а також у сина було погане самопочуття. Повністю підтримала заявлений нею цивільний позов про відшкодування їй заподіяної матеріальної та моральної шкоди, про відшкодування на користь її неповнолітнього сина заподіяної моральної шкоду, а також про стягнення на її користь та неповнолітнього сина щомісячне утримання на кожного в розмірі по 2760 грн. Просила призначити ОСОБА_5 максимальне покарання. Крім того, вказала, що коли до неї приходив обвинувачений ОСОБА_5 з батьком, то вони ніяких грошей не залишали їй, при цьому, ОСОБА_5 вибачився перед нею та пропонував надати допомогу, але без будь-якої конкретизації.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими, 16 січня 2014 року, приблизно о 18 год., він ішов на вул. Мельникова та став очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на пішохідному переході. Перед ДТП він бачив, як дві дівчини переходили дорогу по пішохідному переході, при цьому, останні вже завершували перехід, а за ними швидкими кроками ішов потерпілий та в цей момент сталося зіткнення передньою правою частиною автомобіля марки «Форд Фокус» червоного кольору з потерпілим. Згаданий автомобіль рухався зі швидкістю, приблизно 50 км/год. Водій автомобіля марки «Форд Фокус» вибіг до потерпілого з аптечкою, а потім викликали швидку медичну допомогу. Після цього, на місце пригоди прибули працівники швидкої медичної допомоги, а потім працівники ДАІ. Зазначив, що нерегульований пішохідний перехід погано освітлювався.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими, він працює старшим слідчим відділу розслідування ДТП ГУ МВС України в м. Києві та 16 січня 2014 року, перебуваючи на чергуванні, отримав повідомлення про ДТП, після чого виїхав для її оформлення. На місці ДТП були швидка медична допомога, патруль ДАІ, потерпілий та обвинувачений. Він виписав направлення обвинуваченому для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, при цьому, він не пам`ятає, чи обвинуваченого возили до лікарні безпосередньо працівники міліції. Під час виклику на допит, обвинувачений надав йому оригінали документів про проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Загиблий був доставлений до моргу для проведення судово-медичної експертизи. На досудовому розслідуванні в даному провадженні була проведена автотехнічна експертиза стану автомобіля. Зазначив, що міг допустити описку в складених ним процесуальних документах щодо адреси місця ДТП, яка сталася за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки в той день виїздив також на ДТП, що мали місце на вул. Краснодарській та вул. Дегтярівській, а тому можливо з цих причин і з`явилася описка в тексті протоколу огляду та перегляду цифрового носія інформації від 21 січня 2014 року, де вказано, що ДТП за участю ОСОБА_5 мала місце 16 січня 2014 року на вул. Краснодарській навпроти будинку № 21 в м. Києві.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими, 16 січня 2014 року, приблизно о 18 год., він перебував в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Форд Фокус» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 та вони рухалися на вул. Мельникова. Оскільки на вулиці було темно, то в згаданому автомобілі були включені фари. Автомобіль під керуванням ОСОБА_5 рухався приблизно зі швидкістю 50 км/год., в лівій смузі руху, при цьому, видимість була, приблизно 30-50 метрів. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, він бачив як 1-2 дівчини рухалися на пішохідному переході зліва направо по ходу руху автомобіля марки «Форд Фокус» та майже закінчували перехід. Після цього, несподівано з`явився потерпілий зліва по ходу руху згаданого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 та, зробивши 2 кроки, відбулося зіткнення передньою правою частиною автомобіля з потерпілим. Після цього, вони вийшли до потерпілого, ОСОБА_5 побіг за аптечкою, а він став викликати швидку медичну допомогу. Потерпілий лежав обличчям до низу, стікав кров`ю, однак подавав ознаки життя. По приїзду карети швидкої медичної допомоги, вони допомогли помістити потерпілого в автомобіль. Про смерть потерпілого дізналися від працівників швидкої медичної допомоги, які повернулися на місце ДТП. Зазначив, що він з хлопцями зібрав гроші в сумі 3000 грн., які було передано ОСОБА_5 для відшкодування шкоди сім`ї загиблого, при цьому, він знав, що в ОСОБА_5 було 5000 грн. Після цього, він підвозив ОСОБА_5 з його батьком до потерпілої, однак він не заходив до квартири, а перебував на сходах між поверхами. Йому ОСОБА_5 та його батько повідомили, що сім`ї потерпілого залишили 8000 грн.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 16 січня 2014 року з фототаблицею до нього, об`єктом огляду є нерегульований пішохідний перехід на вул. Мельникова № 4 в м. Києві та на місці події зафіксовано розташування транспортного засобу автомобіля марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , а також обстановку після ДТП, у тому числі, пошкодження вказаного автомобіля.

Згідно з даними, що містяться у схемі дорожньо-транспортної пригоди від 16 січня 2014 року, за адресою: м. Київ вул. Мельникова № 4, зокрема, зафіксовано розташування на проїзній частині транспортного засобу після ДТП, а саме, автомобіля марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , уламків скла та пластика, початок сліду юзу правої сторони автомобіля, плями червоного кольору схожої на кров, при цьому ОСОБА_5 зі схемою погодився, про що свідчить його підпис.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду та перегляду цифрового носія інформації від 21 січня 2014 року з фототаблицею до нього, об`єктом огляду є компакт-диск, лицьова сторона якого має світло-бежевий колір із маркуванням «DVD-R» 16х, 4.7 Gb, з відеозаписом проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідчо-оперативною групою УДАІ, що відбулася 16 січня 2014 року на вул. Мельникова навпроти будинку № 4 в м. Києві за участю автомобіля марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_5 .

В судовому засіданні безпосередньо досліджено вказаний відеозапис, переглядом якого встановлено, що огляд місця дорожньо-транспортної пригоди проведено за участю водія автомобіля марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який на місці пояснив обставини ДТП, крім того, слідчим прокоментовано зафіксовану на місці ДТП слідову інформацію, яку позначено номерними табличками.

Згідно з даними, що містяться в протоколі огляду та затримання транспортного засобу від 16 січня 2014 року, оглянуто та затримано автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому виявлено несправності, зокрема, капоту, передньої правої блок фари, переднього бампера, лобового скла, переднього правого крила, відсутність кришки бака, потертості по периметрі кузова.

Згідно з даними, що містяться у зберігальній розписці від 06 лютого 2014 року, ОСОБА_5 передано слідчим автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , з пошкодженнями отриманими в результаті ДТП, що мала місце 16 січня 2014 року.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду та перегляду цифрового носія інформації від 21 січня 2014 року, об`єктом огляду являється компакт-диск, лицьова сторона якого має світло-жовтий колір з маркуванням «ARITA CD-R», 80 min, 700 Мb, з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 16 січня 2014 року, приблизно о 18 год. 20 хв., на проїзній частині дороги на вул. Мельникова навпроти будинку № 4 в м. Києві. Відеозапис здійснювався зовнішніми камерами візуального спостереження, що встановлені на фасаді будівлі ресторану «Ланселот» та охоплюють проїзну частину дороги вул. Мельникова. Зокрема, переглядом встановлено, що на проїзній частині вул. Мельникова в обидва напрямки рухаються автомобілі із середньою інтенсивністю руху, при цьому, в обох напрямках наявний рух транспорту, не видно, щоб на дорозі були затори чи тягучки транспорту. По тротуару майже навпроти ресторану «Ланселот» до нерегульованого пішохідного переходу наближається пішохід ОСОБА_10 , який, не зупиняючись о 18:19:38, розпочинає рух на інший бік вулиці по розмітці пішохідного переходу, притримуючись його середини. Ліворуч по ходу руху пішохода до нерегульованого переходу в крайній лівій смузі для руху наближається автомобіль, який зупиняється перед переходом та пропускає пішохода. Під час переходу проїзної частини дороги пішохід рухається в темпі звичайної ходи. В момент, коли пішохід своєю правою ногою стає на подвійну осьову смугу, то з цього моменту він розпочинає робити швидкі кроки. На момент третього кроку на пішохода вчиняє наїзд автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_5 , що рухався справа на ліво в крайній лівій смузі для руху по відношенню до руху пішохода.

В судовому засіданні безпосередньо досліджено вказаний відеозапис та з`ясовано, що зміст відеозапису відповідає даним зафіксованим у згаданому протоколі.

Згідно з даними, що містяться у протоколі додаткового огляду місця пригоди від 22 січня 2014 року з фототаблицею та схемою до нього, об`єктом огляду являється ділянка проїзної частини вул. Мельникова навпроти будинку № 4, яка призначена для двохстороннього руху, в кожному напрямку по дві смуги руху. На проїзній частині дороги відповідно до правил дорожнього руху України нанесено дорожні розмітки: 1.3 у вигляді двох паралельних суцільних ліній білого кольору; 1.5 у вигляді однієї переривчастої лінії білого кольору; 1.14.1 у вигляді «зебри». По обидва боки проїзної частини дороги біля розмітки 1.14.1 встановлено дорожні знаки 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід». Над проїзною частиною дороги в кожному напрямку встановлені світлофори для позначення нерегульованих пішохідних переходів.

Згідно з даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 193 від 03 лютого 2014 року та акті судово-медичного дослідження (обстеження) № 194 від 22 січня 2014 року, при розтині тіла ОСОБА_10 , 1981 року народження, встановлено: наявні зажиттєві ушкодження, отриманні за короткий час до смерті, з набряком та крововиливами в тканини на їх місці, з витіканням крові з відкритих отворів черепа (отвори носа, вушні ходи), з поширеними гострим здуттям легень та малокровієм внутрішнім органів, з поширеними смугастими крововиливами в ліву шлуночку серця, запустіванням судинного русла від крові ознаки крововтрати та шоку. Такими були крововиливи в м`яких покривах голови в правій половині, найбільш інтенсивній в тім`яній ділянці; множинні лінійно-осколкові переломи кісток склепіння та основи черепа, з зануренням фрагменту правих (вискової та лобної, тім`яної) кісток в порожнину черепа по краям контуру перелому; розриви твердої мозкової оболонки на основі черепа справа, ерозівні ушкодження м`яких оболонок в лівій півкулі по типу навпроти-дії, плямисті та поширені, суцільні та обмежено-дифузні крововиливи в м`які оболонки мозку, крововилив у шлуночки мозку; забої мозку з крововиливами в речовину, під епендиму та навколо шлуночків мозку, в ділянці 4 шлуночку та Сільвієва водогону в правій половині; поширене садно на протязі лівої половини обличчя на тлі фіолетового синця, дрібного-осколкові переломи верхівок лобних паростків верхніх щелеп; поширене садно на черевній стінці та правій половині грудної клітки; складний фрагментований асиметричний перелом правої стегнової кістки, відривний перелом внутрішньої кісточки правої гомілки з розривом капсули та крововиливом в порожнину скокового суглобу; суцільне садно з розміжченням клітковини та крововиливами в тканини лівого колінного суглобу і суміжних ділянок стегна та гомілки; садна та синці на кінцівках; крововиливи в корені легень ознаки струсу тіла; масивні забої легень в задньо-бічних відділах.

Смерть ОСОБА_10 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів, крововтратою та шоком. Про це свідчать згадані вище ушкодження. Дані ушкодження спричинені тупими предметами. Характер та їх розташування на тілі, ознаки струсу тіла та сліди на одязі, вказують на можливість виникнення ушкоджень в результаті автомобільної травми зіткнення рухаючегося транспортного засобу (легкового автомобіля) з пішоходом. В момент первинного контакту ОСОБА_10 знаходився в вертикальному положенні, в русі (шаг, біг) та був звернутий до автомобіля правим боком. Місцем первинного контакту на тілі були нижні кінцівки, приблизно на рівні колінних суглобів, з опорною правою ногою. Після цього, малося падіння на автомобіль, з ударом значної сили правою половиною голови по поширеній, з виступом, поверхні частин автомобіля, переміщення особи на тверде покриття дороги із ковзанням по ньому лівою половиною обличчя, передньою поверхнею тіла. Ознак переїзду колесами автомобіля на тілі не знайдено.

В причинному зв`язку зі смертю знаходяться виявлені ушкодження. Вони об`єднані єдиним механізмом автомобільної травми, виникли від суцільної травматичної дії, та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (небезпека для життя вказаних множинних переломів з ушкодженнями внутрішніх органів, шока та крововтрати).

Ушкодження, які не виникли в результаті даної автомобільної травми, при експертизі трупа не виявлено.

Захворювань, які б могли прислугувати причиною, чи призвели до, смерті ОСОБА_10 , не малося.

В результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_10 не знайдено етиловий та метиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

Згідно з даними, що містяться у висновку акта судово-медичного дослідження (обстеження) № 74 від 24 січня 2014 року, кров трупа ОСОБА_10 , 1981 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А.

Згідно з даними, що містяться у висновку авто технічної експертизи № 34/ат від 10 лютого 2014 року та ілюстративній таблиці до нього, на момент огляду гальмівна система, рульове управління та ходова частина досліджуваного автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані.

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду транспортного засобу від 04 лютого 2014 року з фототаблицею до нього, об`єктом огляду являється автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, червоного кольору. Під час візуального огляду в передній правій частині вказаного транспортного засобу виявлені механічні пошкодження, а саме: руйнування скла передньої правої блок фари; деформація капоту у вигляді вдавлення над правою передньою фарою, тріщин ЛФП в даному місці; зміщення кришки капота з конструктивного місця кріплення; відокремлення пластикової накладки над правою передньою противотуманною фарою; відокремлення в правій нижній частині переднього бамперу пластикового захисного молдингу; відлущення ЛФП в районі правого кута переднього бамперу; деформація капоту у верхній правій частині; тріщина лобового скла в нижньому правому куті у вигляді павутини.

Згідно з даними, що містяться в копіях карт виїзду швидкої медичної допомоги № 1423 та № 1416 від 16 січня 2014 року, приводом до виклику стала ДТП на вул. Мельникова № 4 в м. Києві біля ресторану «Ланселот», за результатами виїзду ОСОБА_10 встановлено попередній діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма, Закрита травма грудей та живота. Агональний стан. Клінічна смерть. Біологічна смерть.

Згідно з даними, що містяться у копії лікарського свідоцтва про смерть № 193 від 17 січня 2014 року та довідці про причини смерті ОСОБА_10 , смерть останнього настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті травмування автомобілем.

Згідно з даними, що містяться у копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 17 січня 2014 року Відділом реєстрації смерті в м. Києві складено відповідний актовий запис № 1096.

Згідно з даними, що містяться у висновку авто технічної експертизи № 74/ат від 12 лютого 2014 року, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п. п.12.2, 18.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації, експертами, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, причиною даної дорожньої-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_13 , який дав показання, згідно з якими, на наступний день після ДТП він особисто зателефонував родині загиблого ОСОБА_10 та вибачився за сина, крім того, запропонував допомогу, однак батько загиблого відмовився. Пізніше, він, його син ОСОБА_5 та товариш сина ОСОБА_16 поїхали за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 , при цьому, товариш сина залишився у під`їзді. Спілкувалися вони на кухні в квартирі, він із сином запропонували допомогу, обговорювали різні пропозиції, але так до чогось конкретного не домовилися. В кінці розмови його син ОСОБА_5 дістав гроші загальною сумою, що еквівалентна 1000 доларів США, оскільки були грошові кошти як у гривнах так і в доларах, та залишив їх на кухонному столі. В подальшому він із сином ОСОБА_5 зустрічалися з ОСОБА_17 братом потерпілої ОСОБА_7 , який сказав, що ми повинні купити для потерпілої квартиру в м. Києві, на що вони відповіли, що подумають, однак дали зрозуміти брату про неможливість прийняття такої пропозиції. Потім його син ОСОБА_5 зустрічався з адвокатом потерпілої ОСОБА_7 та записав розмову на диктофон. Зазначив, що розписки у потерпілої ОСОБА_7 про передачу їй 8000 грн. не брали.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Суд визнає недопустимим доказом дані, що містяться в аудіо записі розмови на компакт-диску, лицьова сторона якого має стальний колір з маркуванням «Verbatim», 52х, 700 Мb, наданого стороною захисту та дослідженого безпосередньо судом, на якому зафіксовано розмову між декількома особами, оскільки джерело походження даного запису суду не відоме, тобто даний доказ зібрано з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, суд не вбачає передбачених законом підстав для визнання недопустимим доказом дані, що містяться в протоколі огляду та перегляду цифрового носія інформації від 21 січня 2014 року, а також визнання недопустимими відомості, що містяться на компакт-диску з відеозаписом проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідчо-оперативною групою УДАІ та на компакт-диску з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 16 січня 2014 року, на проїзній частині дороги на вул. Мельникова навпроти будинку № 4 в м. Києві, що здійснювався зовнішніми камерами візуального спостереження ресторану «Ланселот», оскільки на досудовому розслідуванні, на переконання суду, докази стороною обвинувачення зібрані у спосіб передбачений вимогами КПК України, крім того, в даному кримінальному провадженні дотримано вимоги ст. 290 КПК України та надано доступ до всіх матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження. Так, згідно з даними, що містяться в протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 27 лютого 2014 року, підозрюваний ОСОБА_5 засвідчив своїм підписом факт ознайомлення в повному обсязі в присутності захисника з матеріалами провадження.

Наведеним спростовуються доводи з даного приводу захисника.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про його особу, а саме, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, працює, не перебуває на обліку в лікарів нарколога і психіатра, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, крім того, суд бере до уваги, що дружина обвинуваченого є вагітною, що він має батьків, які є пенсіонерами, при цьому батько має статус учасника бойових дій, а також часткове відшкодування потерпілій ОСОБА_7 завданого збитку.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати щире каяття.

Щирим каяттям у вчиненому вважається, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї винуватості, проявом співчуття з приводу скоєного та бажанням виправити ситуацію, що склалася. На думку суду, таких даних про оцінку своїх дій обвинуваченим ОСОБА_5 в матеріалах кримінального провадження достатньо. Так, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому, висловив щире співчуття у вчиненні ДТП, що призвело до загибелі потерпілого ОСОБА_10 , проявив усвідомлення неправомірності своїх дінь, а також вжив заходів до часткового відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України.

Крім того, враховуючи обставини злочину та його наслідки, а також відсутність будь-яких підтверджень того, що експлуатація автомобіля для обвинуваченого є єдиним видом заробітку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, під час кримінального провадження до початку судового розгляду особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, за змістом даної норми закони, у кримінальному провадженні пред`являються позовні вимоги про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

З урахуванням положень кримінального процесуального закону суд вважає за можливе частково задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення на її користь витрат на поховання її чоловіка ОСОБА_10 та спорудження надгробного пам`ятника на загальну суму 63809 грн. 03 коп., а саме, задоволенню підлягають позовні вимоги на суму 52309 грн. 03 коп., які є обґрунтованими та документально підтвердженими.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_5 відшкодовано потерпілій ОСОБА_7 7000 грн., що підтверджується фіскальними чеками, а також грошові кошти еквівалентні 8000 грн., що підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які суд в цій частині визнає правдивими.

Таким чином, на користь потерпілої ОСОБА_7 необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 37309 грн. 03 коп.

Що ж стосується матеріальних збитків, пов`язаних з витратами на місце для поховання на кладовищі в сумі 10000 грн. та послугами копачів в сумі 1500 грн., то в цій частині в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 слід відмовити, оскільки останньою не підтверджено документально зазначених сум.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь та на користь її сина ОСОБА_18 щомісячне утримання на кожного в розмірі по 2760 грн., оскільки такі позовні вимоги не стосуються предмету розгляду цивільного позову в межах цього кримінального провадження.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування на її користь та на користь її сина ОСОБА_18 заподіяної моральної шкоди на кожного в сумі по 300000 грн. суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме, в сумі 100000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_7 , розмір якої відповідає моральним стражданням потерпілої, внаслідок загибелі її чоловіка в ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , виходячи із засад розумності та справедливості. При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування на користь сина потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_18 заподіяної моральної шкоди в сумі 300000 грн. з огляду на те, що останнього не залучено до провадження як потерпілого у передбаченому ст. 55 КПК України порядку, як і не приймалося рішення у даному кримінальному провадженні згідно зі ст. 59 КПК України про залучення ОСОБА_7 законним представником її сина.

В ході судового розгляду за клопотанням потерпілої ОСОБА_7 залучено відповідачем ПрАТ «Українську охоронно-страхову компанію», з якою 22 серпня 2013 року обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить Поліс № АС/6726107, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності страхувальника ОСОБА_5 забезпеченого транспортного засобу марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак суд не знаходить правових підстав для стягнення зі страхової компанії шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_7 діянням ОСОБА_5 , з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Беручи до уваги, що потерпілою ОСОБА_7 до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не пред`явлено цивільного позову в порядку, встановленому КПК України, то суд не вбачає правових підстав для стягнення із зазначеної юридичної особи шкоди завданої ОСОБА_7 в результаті вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину.

Витрати, пов`язані із залученням експертів всього в сумі 1223 грн. 60 коп., необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням на 2 (два) роки права керувати транспортними засобами.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 37309 (тридцять сім тисяч триста дев`ять) гривень 03 копійки та на відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 1223 (одна тисяча двісті двадцять три) гривни 60 копійок.

Речовий доказ: CD-диск з відеозаписом події ДТП від 16 січня 2014 року з камер візуального спостереження ресторану «Ланселот» зберігати в матеріалах провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя