Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючої Єленіної
Ж.М.,суддів:Солодкова А.А., Фурика Ю.П.,за
участю прокурора Лисого С.Л.,

розглянула в судовому засіданні у м.
Києві 9 вересня 2014 року матеріали
справи за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Херсонської області
від 25 грудня 2013 року.

у с т а н о в и л а:

Постановою слідчого СВ
Голопристанського РВ УМВС України в
Херсонській області від 12 листопада 2012
року кримінальну справу, порушену щодо
ОСОБА_6 за фактом заподіяння ОСОБА_5
необережного тяжкого тілесного
ушкодження, закрито на підставі п. 2 ст. 6
КПК України 1960 року за відсутністю
складу злочину, передбаченого ст. 128 КК
України.

ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на
зазначену постанову слідчого до
Голопристанського районного суду
Херсонської області, який постановою
від 19 листопада 2013 року залишив скаргу
без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської
області від 25 грудня 2013 року постанову
місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати зазначені судові рішення, а
справу направити на новий судовий
розгляд. Посилається на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
вимог кримінально-процесуального
закону, неповноту з'ясування обставин
проведення досудового слідства, що
мають значення для справи. Також
вважає, що апеляційний суд поверхово
розглянув його апеляцію, не спростував
усіх її доводів й не зазначив підстав,
через які апеляцію визнав
необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який заперечив проти
задоволення касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
на таких підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 236-6 КПК України 1960 року
під час розгляду скарги на постанову
про закриття справи суд повинен
перевірити виконання органом дізнання,
слідчим, прокурором вимог статей 213, 214
цього Кодексу щодо підстав та порядку
закриття справи, згідно з якими
прийняття рішення про закриття справи
можливе лише після всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи й оцінки зібраних та
перевірених доказів у їх сукупності.

ОСОБА_5, звернувшись до місцевого суду
зі скаргою на постанову слідчого про
закриття справи, стверджував, що
зазначену постанову винесено
незаконно, при цьому скаржник навів
свій аналіз доказів, який, на його
переконання, доводить хибність
висновків слідчого про відсутність
складу злочину в діях ОСОБА_6

Однак, під час розгляду скарги ОСОБА_5
суд усупереч вимогам ст. 236-6 КПК України
1960 року належним чином не перевірив, чи
виконав слідчий ці вимоги закону, і
постановив рішення без ретельного
вивчення матеріалів кримінальної
справи, порушеної щодо ОСОБА_6, не
навівши належних мотивів на
обґрунтування своїх висновків.

Відповідно до постанови суду першої
інстанції, він лише перелічив
додаткові слідчі дії, проведені згідно
з вказівками заступника прокурора
Голопристанського району, при цьому не
вказав, які обставини цими даними
спростовуються або підтверджуються,
які саме встановлені судом факти чи
обставини покладено в основу
прийнятого за скаргою рішення.

Крім того, суд належним чином не
перевірив виконання слідчим вимог ч. 1
ст. 214 КПК України 1960 року у частині
мотивування ним підстави закриття
справи за відсутністю складу злочину.

Як убачається з матеріалів справи, у
ОСОБА_5 мали місце ушкодження у вигляді
опіків полум'ям 2-3АБ ступеня голови,
шиї, тулуба та верхніх кінцівок, що
займають 35% поверхні тіла. По справі
були допитані потерпілий ОСОБА_5,
свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
проведено інші процесуальні дії.

Разом із тим, постанова слідчого
ґрунтується лише на показаннях ОСОБА_6

У зв'язку з цим не є належно
обґрунтованим висновок про те, що
слідчий дотримався вимог статей 99, 213, 214
КПК України 1960 року при винесенні 12
листопада 2012 року оскарженої
постанови.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України
1960 року апеляційний суд повинен був
ретельно вивчити й проаналізувати
доводи, зазначені в апеляції, з
урахуванням наявних у справі даних із
тим, щоб жоден із них не залишився без
відповіді в ухвалі. Крім того,
залишаючи постанову місцевого суду без
зміни, апеляційний суд мав навести в
ухвалі обґрунтовані міркування, якими
спростовуються викладені в апеляції
доводи, і послатися на відповідні дані,
докладно мотивувавши прийняте рішення.

Усупереч вимогам цього закону
апеляційний суд, зазначивши доводи,
викладені в апеляції ОСОБА_5, не навів
переконливих мотивів, на підставі яких
визнав їх необґрунтованими, натомість
обмежився викладенням змісту
постанови суду та посиланням на те, що
доводи в апеляції не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Такі порушення вимог
кримінально-процесуального закону є
істотними, оскільки ставлять під
сумнів законність та обґрунтованість
постановлених у справі судових рішень,
а тому і ухвала апеляційного суду, як і
постанова місцевого суду, підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду суду
необхідно неухильно дотриматися вимог
ст. 236-6 КПК України 1960 року, належним
чином перевірити доводи ОСОБА_5,
наведені у його заяві про порушення
кримінальної справи, скаргах,
пов'язаних з оскарженням постанови
слідчого про закриття справи до судів
першої, апеляційної та касаційної
інстанцій, у тому числі й стосовно
доведеності винуватості ОСОБА_6 у
заподіянні потерпілому необережного
тяжкого тілесного ушкодження,
дослідити матеріали справи та прийняти
законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960
року, пунктами 11, 15 розділу ХІ
«Перехідні положення» КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Херсонської області
від 25 грудня 2013 року скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Ж.М. ЄленінаА.А. СолодковЮ.П. Фурик