Справа № 11- 583/2008 р.
Головуючий у І інстанції - Киреєв О..В.
286 ч. 1 КК України.
Доповідач - Демченко О.В.
Апеляційний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді - Антипець В.М.,
суддів - Демченка О.В., Козака В.І.,
з участю прокурора - Шваб Л.В.
засудженої ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями: засудженої ОСОБА_1 та представника потерпілого ОСОБА_2 -
адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на вирок Носівського районного суду
Чернігівської області від 21 травня 2008 року, -
Зазначеним вироком суду ОСОБА_1
народження, уродженка і мешканка АДРЕСА_1, українка, громадянка
України, з середньою спеціальною
освітою, заміжня, працююча торгівельним представником ЗАТ „Космет”, маюча на
утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима,
засуджена: за ст. 286 ч. 1 КК
України до покарання у вигляді штрафу в 850 грн. з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 2 роки.
неї стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди
30 грн.10 коп., на відшкодування втраченого заробітку 2040 грн., на
відшкодування моральної шкоди 5500 грн. З неї ж стягнуто на користь держави
судових витрат в сумі 287 грн.14 коп.
вироком суду ОСОБА_1 визнана винною і засуджена за те, що 19 жовтня 2007 року о
20 год. 20 хвилин в селі Козари Носівського району Чернігівської області,
керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись
по проїзній частині по вул. Незалежності в сторону м. Носівки зі швидкістю 65-82
км/год., не врахувала дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати
змогу постійно контролювати його рух та
безпечно керувати ним, не вжила
заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та
безпечного об'їзду перешкоди, виїхала на зустрічну смугу та на обочину, де
вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_2, який в результаті цього наїзду отримав
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Представник
потерпілого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подала апеляцію на вирок суду, вважаючи
його несправедливим в частині розв'язання цивільного позову. Апелянт вважає, що грубе порушення Правил
дорожнього руху засудженою ОСОБА_1 призвело до наїзду на потерпілого. Останній
отримав серйозні травми, тривалий час лікувався, в подальшому йому теж необхідне
буде лікування, тому суд безпідставно частково задовольнив позов потерпілого. З
урахуванням наведених обставин, апелянт просить стягнути з засудженої на
користь потерпілого 20000 грн.

Засуджена
ОСОБА_1, не заперечуючи проти правильності кваліфікації її дій та
встановлених судом обставин справи,
просить вирок суду змінити. Зокрема, просить
пом'якшити призначене їй покарання і виключити з нього додаткове
покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами. Мотивує
апеляційні вимоги необхідністю виконувати службові обов'язки, пов'язані з
керуванням транспортом. Крім того, вважає завищеною суму на відшкодування
моральної шкоди потерпілому, оскільки
негативні наслідки ДТП не призвели до
погіршення життя потерпілого і просить зменшити її до 2000 грн.

Вислухавши
в судовому засіданні прокурора, засуджену та представника потерпілої, які
просили задовольнити їхні апеляції, дослідивши матеріали кримінальної справи,
апеляційний суд дійшов висновку, що усі апеляції не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Винність
ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого їй злочину за обставин, наведених у вироку, у
повній мірі знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи в місцевому суді.

В
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 повністю визнала себе винною по
пред'явленому їй обвинуваченню. Пояснила, що 19 жовтня 2007 року в селі Козари
Носівського району вона, керуючи автомобілем “DAEWOO-Matiz” за обставин, вказаних у вироку, не впоралась з керуванням і скоїла наїзд
на пішохода.

Потерпілий
ОСОБА_2 показав суду, що 19 жовтня 2007 року в селі Козари на нього було скоєно
наїзд автомобілем за обставин, встановлених органами досудового слідства.
Пояснив, що в момент ДТП йшов по лівій стороні проїзної частини дороги.

З
висновку судово-медичної експертизи № 522 від 8 листопада 2007 року. ОСОБА_2
було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, які могли виникнути від
наїзду на нього автомобілем і послідуючому падінні на тверде дорожнє покриття.
(а.с. 65-66).

З
висновку комплексної судово-медичної
автотехнічної експертизи № 3 від 28 лютого 2008 року вбачається, що тілесні
ушкодження ОСОБА_2 були заподіяні унаслідок наїзду на нього автомобіля. В
момент заподіяння потерпілий був звернений задньою поверхнею тулуба до
передньої частини автомобіля. Показання водія ОСОБА_1 відносно того, що пішохід
в момент наїзду на нього рухався, змінюючи напрямок руху, визнані технічно
неспроможніми. (а.с. 103-107).

З
висновку судово-автотехнічної експертизи № 199К
від 5 березня 2008 року видно, що ОСОБА_1 перевищила гранично встановлену швидкість
руху в населених пунктах. (а.с. 94-98).

Допитані
судом першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що бачили наслідки
дорожньо-транспортної пригоди з участю підсудної та потерпілого і підтвердили,
що наїзд на Чернявського було скоєно саме автомобілем “DAEWOO-Matiz” під керуванням
ОСОБА_1

Таким
чином, усі досліджені судом першої
інстанції докази беззаперечно свідчать про винність ОСОБА_1 в інкримінованих їй діях, які
правильно кваліфіковані органами досудового слідства й судом за ч. 1 ст. 286 КК
України і виразились в порушенні нею п.п. 1.2, 11.2, 12.3, 12.4 Правил
дорожнього руху.

Призначене
судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Так,
судом було враховано, що в справі відсутні обставини, які б обтяжували
покарання, а обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнав щире каяття
підсудної. Судом враховано, що ОСОБА_1 не має судимостей, позитивно
характеризується, виховує неповнолітню дитину. Тому місцевий суд цілком
обґрунтовано призначив їй основне покарання у вигляді штрафу.

На думку апеляційного суду, додаткове покарання також призначене
обґрунтовано. Будь-яке порушення встановлених на транспорті правил являє собою значну суспільну небезпеку,
оскільки недотримання їх може призвести
до трагічних наслідків, включаючи
загибель людей. Тому додаткове покарання у вигляді позбавлення засудженої прав
на керування транспортними засобами
матиме виховний ефект і запобігатиме порушенням нею Правил дорожнього
руху.

Щодо розміру на відшкодування моральної шкоди, яка є предметом апеляційного
розгляду, то апеляційний суд також вважає, що апеляції в цій частині також не підлягають задоволенню.

Так, з висновку судово-медичної експертизи № 522 від 8 листопада 2007 року
(а.с.65-66), потерпілому ОСОБА_2 було заподіяно тілесних ушкоджень: закрита
черепно-мозкова травма, численні садна голови, переломи кісток лівої ступні. У зв'язку з отриманими травмами
він певний час лікувався в лікарні, пережив емоційний стрес, почуття болю та
пригніченості. Тому моральна шкода, завдана потерпілому, повинна бути
відшкодована.

Разом з тим, як вказано у вироку, потерпілий в момент ДТП знаходився в
стані алкогольного сп'яніння. З висновку
судово-медичної експертизи № 46 від 25 січня 2008 року, при поступленні
в Носівську районну лікарню після ДТП
потерпілий ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння, яке відповідає
тяжкому отруєнню алкоголем. (а.с. 60-61). Сам потерпілий в судовому засіданні не заперечував, що на
протязі дня 19 жовтня 2008 р. вживав алкогольні напої.

Апеляційний суд вважає, що потерпілий, знаходячись в такому стані на
проїзній частини дороги, тобто, в місці з підвищеною небезпекою для життя, в
дощову погоду, сам у певній мірі проявив грубу необережність, яка у
відповідності до ч. 2 ст. 1193 ЦК України зменшує розмір відшкодування моральної шкоди. У
зв'язку з цим, розмір стягнення на
відшкодування моральної шкоди,
визначений місцевим судом, є
обґрунтованим і зміні він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які б потягли за
собою безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України,
апеляційний суд -

у х в а л и в :

Апеляції
засудженої ОСОБА_1 та представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 в
інтересах потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду
Чернігівської області від 21 травня 2008 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Судді:

О.В. Демченко
В.М. Антипець
В.І. Козак