Справа № 729/1491/14
1-кп/729/9/15 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

12.03.2015 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,
представника кримінальної міліції ОСОБА_10 ,
у справах дітей

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_3 , 20.10.2012 року близько 13 год. 40 хв. керуючи мотоциклом «ИЖ П-3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його матері ОСОБА_11 , рухаючись по провулку Партизанському в с. Кобижча Бобровицького району в напрямку пішохідного мостового переходу через залізничні колії біля залізничного вокзалу ПЗЗ « Кобижча» в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.1(а), 2.3(б), 2.10(а-е),12.3 Правил дорожнього руху України не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, проявив не уважність, не стежив за дорожньою обстановкою, виявивши на проїзній частині пішоходів ОСОБА_7 , та ОСОБА_12 , які рухались про проїзній частині даного провулку в попутному з ним напрямку, своєчасно не вжив негайних заходів для зменшення швидкості керованого ним мотоцикла, аж до його зупинки, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та біля опори лінії електропередачі № 103 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 в той час коли остання змінила напрямок руху та стала переходити проїзну частину даного провулку зліва направо. В результаті наїзду ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечні для життя. Зникнувши з місця пригоди разом з транспортним засобом не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив можливих заходів для збереження слідів пригоди, не повідомив органи внутрішніх справ про дорожньо-транспортну пригоду.
Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав частково і пояснив, що 20.10.2012 року близько 11 години його батько попросив купити монтажну піну та привезти її на залізничний вокзал станції « Кобижча». Він взяв мотоцикл марки « ИЖ-П3» та разом з своїм другом ОСОБА_13 поїхав близько 13 години відвезти дану монтажну піну батьку. Оскільки в господарки будинку в якому працював батько, ОСОБА_14 не виявилось решти, щоб розрахуватись за піну, він взявши гроші поїхав в сторону вокзалу, щоб їх розміняти. Рухаючись по провулку Партизанському в с. Кобижча, з приблизною швидкістю 20 км/год він за 15 метрів побачив двох жінок, які рухались в попутному з ним напрямку. Коли він наблизився до них, то одна з жінок почала змінювати напрямок руху зліва- направо і він не маючи змоги уникнути наїзду, здійснив зіткнення з потерпілою ОСОБА_7 , внаслідок чого він впав на обочину, а остання на проїзну частину. Коли він піднявся, то поряд з собою не виявив пасажира ОСОБА_13 , після чого він сказав іншій жінці, що стояла на проїзній частині викликати швидку, а сам поїхав додому. Свою вину він визнає частково, оскільки керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, та не мав змоги, враховуючи поведінку потерпілої, уникнути зіткнення. При призначенні судом покарання просить суворо його не карати.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 , в судовому засіданні показав, що він проживає разом з дружиною та двома синами, один з яких обвинувачений. Син забезпечений всім необхідним для його проживання та навчання. Завжди допомагає їм по господарству, а вони добре знають коло його друзів, цікавляться його життям, контролюють поведінку, намагаються з дружиною зробити все, щоб син мав все необхідне. Після ДТП його дружина спілкувалась з ОСОБА_12 , матір`ю потерпілої ОСОБА_7 , просила вибачення та надавала кошти для лікування останньої. Впевнений, що син може виправитися без ізоляції від суспільства.
Представник служби в справах дітей Бобровицької РДА ОСОБА_9 , пояснила суду, що права неповнолітнього обвинуваченого при допиті в судовому засіданні не порушувались, покази давав добровільно, без примусу. Надала звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому зазначила, що з останнім була проведена бесіда під час якої він шкодує про свій вчинок, щиро розкаюється в скоєному, запевняв, що не планував завдати шкоди потерпілій. Умови проживання родини ОСОБА_3 , хороші, родина мешкає в сучасному, добротному будинку з чотирьох кімнат. У помешканні чисто, кімнати оформлені зі смаком. Батьки створили всі належні умови для проживання, навчання та виховання неповнолітнього ОСОБА_15 . За час навчання у Міжнародному університеті розвитку людини « Україна» в м. Києві, на факультеті « Автомобіль. Автомобільне господарство», заочна форма навчання, проявив себе з позитивної сторони. Має власну точку зору і завжди відстоює її. Не піддається чужому впливу, особливо негативному. Має багато друзів, на їх критику, а також критику старших, реагує спокійно. З друзями доброзичливий, завжди готовий прийти на допомогу. За місцем проживання також характеризується позитивно, за характером спокійний та врівноважений. Бобровицький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проводить роботу з сім`єю ОСОБА_3 . Проведені профілактичні бесіди. Планується розробити ряд профілактичних заходів та здійснення психологічної підтримки. Проводити роз`яснювальні бесіди щодо профілактики правопорушень, здійснювати соціальний патронаж центром соціальних служб сім`ї неповнолітнього ОСОБА_3 , надавати консультації щодо виховання та потреб дитини. Відносно призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання, то просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Представник кримінальної міліції у справах дітей Бобровицького РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 , пояснила суду, що неповнолітній ОСОБА_3 , перебував на обліку з моменту оголошення йому підозри до досягнення ним повноліття. Щодо призначення міри покарання для неповнолітнього, то повністю покладається на погляд суду.
Крім свідчень обвинуваченого, та часткове визнання вини, його вина у вчиненні описаного вище кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі та перепровіреними судом доказами, зокрема:
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що в зв`язку з отриманою під час дорожньо-транспортної пригоди травми вона не пам`ятає події, яка сталась 20.10.2012 року. І тому суду нічого пояснити не може. Щодо міри покарання для обвинуваченого, то вважає, що йому слід призначити покарання відповідно до санкції статті Кримінального Кодексу України за якою він обвинувачується;
Представник потерпілої ОСОБА_8 підтримав думку потерпілої;
Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що 20.10.2012 року близько 13 години вона разом з своєю дочкою ОСОБА_7 рухались по провулку Партизанському в с. Кобижча в сторону залізничного вокзалу « Кобижча» по лівій частині даного провулку. Коли вони переходили проїзну частину на праву сторону, то почули звук двигуна транспортного засобу, який наближався до них з великою швидкістю та рухався в попутному з ними напрямку. В той час коли її донька зробила крок в праву сторону, практично на обочину дороги, та повернулась обличчям в сторону транспортного засобу, який наближався до них, і в цей час миттєво відбулось зіткнення. Вона декілька раз обернулася по колу та впала на асфальтне покриття провулку. В цей час водій мотоцикла, який їхав без пасажира, піднявся з обочини дороги, запропонував їй викликати швидку допомогу, а сам сів на мотоцикл та поїхав з місця пригоди. Почувши її крики, їй на допомогу прийшли жителі с. Кобижча, що проживають неподалік від місця, де сталася пригода, а згодом прибула і швидка допомога, яка її дочку забрала до лікарні;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в суді показав, що він проживає неподалік від залізничної станції « Кобижча» і 20.10.2012 року в обідню перерву він почув крик жінки про допомогу, вийшовши з двору пішов в її сторону. Наближаючись до місця пригоди він побачив обвинуваченого, який заводив мотоцикл та мав намір зникнути з місця пригоди, інша жінка, яка знаходилась біля непритомної молодої дівчини, що лежала з правої сторони на дорозі, прохала останнього не покидати їх, однак водій запропонував викликати швидку допомогу, а сам сів на мотоцикл та зник в невідомому напрямку. Крім жінок та обвинуваченого на місці пригоди більше нікого він не бачив. Крім того він був понятим при огляді місця події і все, що зазначено у відповідному протоколі відповідає дійсності;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що 20.10.2012 року батько обвинуваченого ОСОБА_5 в її господарстві ремонтував покрівлю, і для ремонтних робіт потрібна була монтажна піна, привезти яку він попрохав свого сина. Через деякий час обвинувачений привіз піну, але вона не мала змоги з ним розрахуватись і попрохала його поїхати та розміняти гроші. Коли вона стояла на крилечку будинку, то бачила, що ОСОБА_3 приїхав з незнайомим їй на той час молодим чоловіком, згодом вона дізналась, що це був ОСОБА_13 . Вони поїхали міняти гроші, але через деякий час ОСОБА_5 повідомив їй, що біля залізниці сталася дорожньо-транспортна пригода і можливо за участю його сина;
- показаннями експерта ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що він проводив судово-технічні експертизи, на підставі данних, зазначених в постанові слідчого та по показах водія ОСОБА_3 , та свідка ОСОБА_12 . Покази обвинуваченого, відносно того, що пішохід сама нанесла удар по мотоциклу, який в момент удару був нерухомий з технічної точки зору є неспроможними так як його покази протирічать наявній об`єктивній слідовій інформації, яка зафіксована в матеріалах кримінального провадження. По показах свідка ОСОБА_12 в даній дорожній ситуації водію мотоцикла для уникнення зіткнення необхідно було діяти відповідно до п. 12.3 ПДР України. Виконуючи вимоги вищезазначеного пункту ПДР України водій мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, а тому невиконання вимог п. 12.3 ПДР України з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до нього від 20.10.2012 року, відповідно до якого встановлено, що пригода сталась в с. Кобижча по провулку Партизанському. Наїзд на пішохода ОСОБА_7 було здійснено транспортним засобом мотоциклом, який на час проведення огляду на місці пригоди був відсутній. (а.с. 51-57);
- протоколом огляду даного транспортного засобу від 20.10.2012 року в якому зазначені наявні на транспортному засобі зовнішні механічні пошкодження, зокрема: правої водійської підніжки та правої ручки керма ( а.с. 58-58-а);
- висновком експерта № 517 від 23.11.2012 року з якого вбачається, що рульове керування та гальмівна система мотоцикла знаходяться в працездатному стані ( а.с. 61-64);
- протоколами проведення слідчого експерименту від 28.06.2013 року та від 30.06.2013 року по показах відповідно водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_12 , які, кожний окремо, розповіли та показали на місці при яких обставинах сталася 20.10.2012 року дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_7 ( а.с. 69-76);
- висновком експерта № 270 від 14.08.2013 року з якого вбачається, що за обставин, які передували наїзду на пішохода по показах свідка ОСОБА_12 , та водія мотоцикла ОСОБА_3 , останньому необхідно було діяти з урахуванням терміну ( небезпека для руху), тобто своєчасно виконувати вимоги п. 12.3 ПДР України ( а.с. 77-79);
- висновком експерта № 50 від 05.02.2014 року в якому зазначено, що покази водія мотоцикла ОСОБА_3 відносно того, що пішохід ОСОБА_7 після зміни напрямку свого руху перебуваючи в динаміці сама нанесла удар по мотоциклу, який на момент удару був нерухомий, з технічної точки зору є неспроможними та протирічать об`єктивній слідовій інформації, яка зафіксована в матеріалах провадження. По показах ОСОБА_12 водію транспортного засобу для уникнення ДТП своєчасно необхідно було діяти згідно з вимогами п. 12.3 ПДР України. Виконуючи дані вимоги водій мав технічну можливість уникнути події. Невідповідні дії ОСОБА_3 вищевказаним вимогам з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП ( а.с. 80-82);
- висновками експертів № 128 від 13.11.2012 року, № 67 від 19.06.2013 року, № 133 від 31.03.2014 року, та № 135 від 31.03.2014 року згідно з якими у ОСОБА_7 , маються тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепу, забиття головного мозку, субарахноїдального крововиливу, підшкірного крововиливу тім`яно потиличної ділянки голови, закритого перелому кісток носа, зсадиних ран тулубу, нижніх кінцівок котрі виникли від дії тупих предметів, або при ударі об такі ж. При зіткненні мототранспорту з пішоходом мав місце удар останнього виступаючими частинами мотоцикла по нижніх кінцівках на різних рівнях від чого могли утворитися зсадині рани нижніх кінцівок. Інші ушкодження могли утворитись внаслідок розвороту тіла потерпілої при зіткненні з мотоциклом і контактуванні її обличчям та головою з головою мотоцикліста, послідуючому відкиданні тіла та ударів об дорожнє покриття потиличною ділянкою голови. Комплекс тілесних ушкоджень виявлених у потерпілої міг бути отриманий під час ДТП 20.10.2012 року і за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_12 , і не могли утворитись за обставин про які дає показання обвинувачений. Отримані потерпілою ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. У ОСОБА_3 маються тілесні ушкодження у вигляді откритої черепно-мозкової травми, перелому верхньої стінки лівої орбіти та надбрівної дуги в латеральних відділах, вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, забиття головного мозку, субконюнктивального крововиливу, параорбітальної гематоми та забиття лівого очного яблука, носа, котрі виникли від дії тупих предметів, або при ударі об такі ж. Комплекс таких ушкоджень міг утворитися внаслідок зіткнення мотоцикла яким курував останній з пішоходом та контактування лівої частини голови і обличчя мотоцикліста з головою пішохода і послідуючим падінням на грунтове узбіччя та могли утворитися при обставинах ДТП 20.10.2012 року і за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_12 , і не могли утворитись за обставин про які дає показання обвинувачений ( а.с. 65-68,83-113);
Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , експерта ОСОБА_17 , повністю узгоджуються між собою та з фактичними даними, що містяться у протоколах огляду місця події, протоколі проведення слідчого експерименту за участю вищезазначеного свідка ОСОБА_12 , та з висновками як судово -автотетехнічними експертизами так і з судово медичними, з яких вбачається, що водій ОСОБА_3 дотримуючись вимог п. 12.3 ПДР України, мав технічну можливість уникнути зіткнення з пішоходом ОСОБА_7 , а також комплекс тілесних ушкоджень, які отримали водій та потерпіла могли виникнути при обставинах, про які вказувала свідок ОСОБА_12 .
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_14 , відносно того, що вона бачила разом з ОСОБА_3 біля свого господарства ОСОБА_13 , оскільки вона перебуває в дружніх стосунках з батьком обвинуваченого, а тому зацікавлена у розгляді даного кримінального провадження і її покази суперечать показам вищезазначених осіб та матеріалам кримінального провадження.
Вищезазначені докази є належними та допустими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при зборі даних доказів не було встановлено, і у своїй сукупності спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно того, що він не мав можливості уникнути зіткнення з потерпілою, а тому суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.
Таким чином, дії неповнолітнього ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_7 , тяжкі тілесні ушкодження.
Обставинами, що пом`якшують вину обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд вважає, часткове добровільне відшкодування шкоди, вчинення кримінального правопорушення будучи неповнолітнім.
Суд не вважає тяжкі наслідки обставиною, що обтяжує покарання, згідно з ст. 67 КК України, які зазначені в обвинувальному акті, оскільки ця обставина передбачена диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України і є кваліфікуючою ознакою цього кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, обставини скоєного, його позитивну характеристику з місця проживання, його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, навчається, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пояснення законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , думку представника служби у справах дітей та представника кримінальної міліції у справах дітей з приводу найбільш доцільних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , з метою його перевиховання, відомості про особу неповнолітнього, вказані в звіті щодо неповнолітнього обвинуваченого від 21.01.2015 року, умови його життя, рівень його розвитку, який відповідає віковим особливостям, відносини з друзями, поведінку за місцем проживання, позицію потерпілої щодо визначення міри покарання для обвинуваченого і приходить до висновку про призначення покарання неповнолітньому ОСОБА_3 , передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки у останнього відсутні водійські права.
Приймаючи до уваги вказані обставини суд вважає, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільна небезпечність не є свідченням того, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , становить значну небезпеку для суспільства і не є безумовною підставою для призначення останньому покарання пов`язаного з ізоляцією його від суспільства, а тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один) рік 6 (шість) місяців, оскільки суд прийшов до переконання, що ще не втрачена можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та враховуючи обставини кримінального правопорушення, позитивну характеристику, раніше не судимий, з покладенням обов`язку передбаченого ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому розслідуванні не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1( один) рік 6 ( шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладений на нього обов`язок.
На підставі п.4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 і/н НОМЕР_2 на користь держави за проведення експертиз 1272( одну тисячу двісті сімдесят дві) гривні 64 коп.
Речові докази: мотоцикл «ИЖ П3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на штраф майданчику Бобровицького РВ УМВС України в Чернігівській області, після вступу вироку в законну силу передати власнику мотоцикла ОСОБА_11 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя