Справа № 1-1/08
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

смт.
Любешів 23
липня 2008 року

Любешівський
районний суд Волинської області під головуванням

судді Гладіч
Н.І.,

з участю секретаря Ковальчук О.І.,

прокурора Веремчук О.М.,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
уродженця с.Бихів Любешівського району, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,
українця, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утримання п'ять
неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого вироком 24.07.1998 року Володимир-Волинського
міського суду Волинської області за ч. 3
ст. 142 КК України до шести років
позбавлення волі з конфіскацією
майна; відповідно до Указу
Президента України «Про
помилування» від 06 липня
2001 року № 503/2001 основну
міру покарання скорочено
до чотирьох років
позбавлення волі; постановою Маневицького
районного суд Волинської
області від 02 серпня
2001 року звільнено від подальшого
відбуття покарання відповідно
до ст. 5 Закону України « Про
амністію» від 05.07.2001 року; засудженого Коростенським міськрайонним
судом Житомирської області за ч.2
ст.15, ч.3.ст.186, ч.3 ст. 186,ч.3 ст.187
КК України; за ст. 70 КК
України до 10 років позбавлення
волі з конфіскацією
усього майна, що є
його особистою власністю;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 повторно, 16 грудня 2004 року
біля 20-ї години, маючи умисел на
відкрите викрадення чужого
майна, через вхідні двері проник
в будинок громадянина
ОСОБА_2, який розташований в с.
Бихів Любешівського району, де взяв потерпілого
обома руками за
горло та обличчя, почав здавлювати,
завдавши тілесні ушкодження
у вигляді крововиливу в ділянці
шиї, наніс йому удари
по обличчю, кидав на
підлогу та зв'язував
мотузкою руки, заподіявши тілесні
ушкодження у вигляді множинних саден в ділянці
обличчя, синця та підшкірної гематоми
лівої параорбітальної ділянки та
субкон'юктивального крововиливу
лівого очного яблука, які
відносяться до умисних
легких тілесних ушкоджень, вкусив
за четвертий палець лівої китиці, приставляв до шиї ніж з
притисканням, завдавши йому тілесні
ушкодження у вигляді рани
четвертого пальця лівої
китиці та рани лівої завушної
ділянки, які відносяться до
умисних легких тілесних
ушкоджень, що потягли за
собою короткочасний розлад
здоров'я, тобто застосував насильство, яке є
небезпечним для життя
та здоров'я особи, що
зазнала нападу, після
чого відкрито в
присутності ОСОБА_2 заволодів
його майном, а саме
грошима в сумі
500 грн. та зник з
місця події.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1
вину не визнав
та від дачі
показань по суті
пред'явленого йому обвинувачення відмовився. Однак просив
суд перекваліфікувати його
дії по даному
факту з ч. 3 ст. 187 КК
України на ч. 3 ст. 186 КК України.

Незважаючи
на невизнання підсудним
ОСОБА_1 своєї вини по
факту розбійного нападу на
ОСОБА_2 його вина стверджується
зібраними по справі
та дослідженими в
судовому засіданні доказами, зокрема:

Показаннями потерпілого ОСОБА_2, який в
суді показав, що 16 грудня 2004 року
ввечері біля 20-ї години,
коли він
виходив з будинку
ОСОБА_1 раптом схопив його
за горло та обличчя, став
здушувати. Вчиняючи опір ОСОБА_1
він подряпав йому обличчя. Тоді
підсудний кинув його
на підлогу, зв'язав руки
мотузкою, прив'язав їх до
шиї та, вимагаючи гроші,
силоміць завів до
кімнати. Там ОСОБА_1 витягнув
з кишені ніж і, приставляючи йому
його до горла, притискаючи, почав
вимагати гроші, погрожуючи що
заріже. Відчувши, що з рани
на горлі йде
кров, злякався, що ОСОБА_1
його вб'є, а
тому повідомив йому, що гроші знаходяться на
полиці над дверима
в кухні. Підсудний забрав
з полиці 500 гривень і
знову став бити
його, вимагаючи гроші,
ощадні книжки. Пізніше ОСОБА_1,
шукаючи гроші, перевернув в
будинку всі речі, грошей
більше не знайшов, однак забрав
декілька ощадних книжок, які
пізніше викинув. Все це
тривало до 23-ї години. Після цього ОСОБА_1
викрутив електричні запобіжники
в лічильнику, перерізав мотузку
на руках. Сказав, що якщо
він повідомить в
міліцію, то прийде і вб'є
його, після чого вийшов
з будинку та
зник.

Внаслідок протиправного
насильства ОСОБА_1 в нього були
синці на обличчі, крововиливи та
підшкірна гематома біля
лівої очниці, крововилив лівого
ока від множинних
ударів ОСОБА_1, крововилив на
шиї від здушування ОСОБА_1 горла, різана
рана біля лівого
вуха від притискання підсудним
ножа до його горла , під час
захисту від нападу підсудного той вкусив його за четвертий
палець лівої руки. Вимагає
суворої міри покарання ОСОБА_1.

Його показання
об'єктивно підтверджуються та
узгоджуються з наступними
зібраними по справі
та дослідженими в
судовому засіданні доказами, зокрема:

Даними протоколу
огляду місця події
від 17.12.2004 року, з
якого вбачається місце
вчинення злочину - будинок
потерпілого ОСОБА_2 ( а.с. 3-6 );

Даними протоколу
пред'явлення потерпілому особи для
впізнання від 19.12.2004 року,
з якого
вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 під
час проведення даної
слідчої дії впізнав в особі
№ 2 ОСОБА_1, який 16 грудня 2004 року
близько 20-ї години проник
в його будинок та,
застосовуючи насильство,
наніс тілесні ушкодження та
відкрито заволодів його майном ( а.с. 21-23);

Даними протоколу
відтворення обстановки та
обставин події ( а.с. 60-64) від
28.01.2005 року, з якого
вбачається, що під час
проведення даної слідчої
дії за участю
потерпілого ОСОБА_2, той розказав
та показав яким
чином 16 грудня 2004
року ОСОБА_1 проник в
його будинок, яким чином
здушував його за
горло та наносив
удари по голові
та в обличчя,
зв'язував його, яким чином
приставляв ніж до
горла та притискав
його, внаслідок чого
отримав різану рану;
крім того показав, де
ОСОБА_1 знайшов гроші
та в його ( потерпілого) присутності викрав їх,
де і в
яких кімнатах будинку
розкидав речі, шукаючи гроші;

Даними висновку судово-медичного експерта № 39 від 11.02.2005 року, з
якого вбачається, що
громадянина ОСОБА_2 виявлено
слідуючі тілесні ушкодження: множинні садна
в ділянці обличчя, синець та підшкірна
гематома лівої параорбітальної ділянки,
рана лівої завушної
ділянки, субкон'юктивальний крововилив лівого очного
яблука, крововилив в ділянці
шиї, рана четвертого пальця лівої
китиці, які виникли, синці - від
дії твердих тупих
предметів, рани в
ділянці лівої китиці -
також від предмету
з обмеженою виступаючою вдаряючою
поверхнею, крововиливи - від дії
тупих твердих предметів,
рана лівої завушної
ділянки - від дії колото-ріжучого предмету,
за ступенем тяжкості кожне окремо
відносяться: садна та крововиливи
до категорії легких,
рани до категорії легких, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я (а.с.67-68)

З протоколу
добровільної видачі від
18.12.2004 року ( а.с. 10)
вбачається, що дружина підсудного
ОСОБА_3 добровільно видала
працівникам міліції гроші
в сумі 194 гривні, серед яких
була купюра номіналом сто гривень серії
АР № 4759131, на якій
в ділянці водяного
знаку зроблено надпис графітовим
олівцем «9700». Під час видачі
показала, що саме ці гроші
їй дав 17.12.2004 року її
чоловік, підсудний по
справі, після повернення
з поїздки.

Вказані обставини ОСОБА_3 підтвердила
в суді. Крім того,
доповнила, що її чоловік
вранці 16 грудня 2004 року поїхав
шукати роботу, повернувся в
обід 17 грудня 2004 року,
на обличчі в
нього були подряпини.

Свідок ОСОБА_4
показала в суді, що
вона позичала гроші
у потерпілого ОСОБА_2
та 10 грудня 2004 року віддала борг купюрою
номіналом сто гривень, яку
отримала в магазині
в с. Бихів у продавця ОСОБА_5.

Свідок
ОСОБА_5 під час
досудового слідства показала,
що 10. грудня 2004 року
вона видала ОСОБА_4 сто
гривень однією купюрою,
запам'ятала, що на купюрі
був надпис в
ділянці водяного знаку з
чотирьох цифр, перша
- дев'ять або шість, останні дві
цифри - нулі. Свої
показання вона підтвердила
в суді.

Потерпілий показав
в суді, що ОСОБА_4
10 грудня 2004 року
віддала йому борг
сто гривень однією купюрою, яку
він поклав на
зберігання на поличку над дверима в
кухні, вказав, що саме звідти
підсудний ОСОБА_1 забрав
всі гроші під час
розбійного нападу на
нього 16 грудня 2004 року.

З протоколу огляду речових
доказів з фото таблицями до
нього від 22.12.2004 року ( а.с. 35-39)
вбачається, що на купюрі номіналом
сто гривень серії АР №
4759131 в ділянці
водяного знака є надпис
графітовим олівцем «9700».

Під час
огляду даного протоколу в суді свідок ОСОБА_5 вказала, на купюру
номіналом сто гривень
серії АР № 4759131 як
на ту, що вона
10 грудня 2004 року видала
ОСОБА_4 для повернення
боргу. Купюру впізнала за
надписом у вигляді цифр.

Наведеними доказами
доведено, що купюра номіналом
сто гривень серія АР №
9759131, на якій
в ділянці водяного
знаку зроблено надпис
простим олівцем «9700», була
викрадена ОСОБА_1 з
будинку потерпілого ОСОБА_2
разом з іншими
грошима під час розбійного
нападу на ОСОБА_2 в
його будинку 16 грудня
2004 року в с. Бихів
Любешівського району Волинської області
і саме ці
гроші ОСОБА_1 передав
своїй дружині ОСОБА_3 17 грудня 2004 року.

Про перебування
підсудного 16 грудня 2004
року в
с. Бихів Любешівського району
Волинської області ствердили допитані як
на досудовому слідстві
так і в суді свідки.

Так,
свідок ОСОБА_6, щодо якої
було застосовано заходи
безпеки, показала, що добре знає
підсудного та його
сім'ю, 16 грудня 2004 року близько
10-ї години бачила його на вулиці
в с. Бихів, привіталась
до нього, однак
той не відповів,
що її обурило, звернула увагу, що
ОСОБА_1 був одягнений
в легку куртку,
цей день запам'ятала
тому, що це день народження члена
її сім'ї і вона
запрошувала гостей на
святкування.

Свідок ОСОБА_7 показала, що
підсудний ОСОБА_1 16 грудня 2004 року близько 11-ї
години заходив в буфет с. Бихів де
вона працює, саме
його вона впізнала
при проведенні слідчої
дії - пред'явлення фотографій
для впізнання;

її показання
підтверджується оглянутим в суді
протоколом пред'явлення фотографій
для впізнання від 27
грудня 2004 року ( а.с. 57-59).

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_8 ствердив
в суді, що 27 грудня 2004
року приймав участі при
проведенні слідчої дії - пред'явлення фотографій
для впізнання за
участю свідка ОСОБА_9, дана слідча
дія проводилась з
дотриманням вимог КПК України, свідок ОСОБА_7 вказала на фотографію підсудного
ОСОБА_1, як на фотографію
особи, що заходила в
буфет в с. Бихів Любешівського району
16 грудня 2004 року близько 11 години.

Наведені докази
повністю спростовують показання
підсудного ОСОБА_1 під час
допиту його в
якості підозрюваного 20 грудня 2004 року
( а.с. 26-27), виступи в суді
про непричетність його
до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_2 16 грудня 2004 року та
перебування його протягом
16-17 грудня 2004 року в м.
Ковелі Волинської області, та
показання свідка ОСОБА_3 в
частині того, що її
чоловік 16 грудня 2004 року близько
10-11 години не міг
перебувати в с. Бихів
Любешівського району.

Покликання підсудного
на показання свідка
ОСОБА_10, дані ним під
час досудового слідства ( а.с.48-49) про те , що
в грудні 2004 року
вони не бачились і в його в
будинку ОСОБА_1 не
був, не спростовують та
не доводять вину чи
невинуватість ОСОБА_1 у вчинені
розбійного нападу .

Відповідно до даних
про судимість ОСОБА_1
( а.с 79-85, 224-226) підсудний
має незняту та непогашену
в установленому законом
порядку судимість за вчинення
злочину передбаченого ч. 3 ст.
142 КК України ( в ред. 1963 року).

Оцінивши сукупність
доказів, зібраних по
справі, суд приходить
до висновку, що вина
підсудного ОСОБА_1 в нападі
на ОСОБА_2 з застосуванням насильства,
небезпечного для життя
та здоров'я потерпілого, поєднаного
з проникненням у
житло потерпілого, вчиненим
особою, яка раніше вчинила
розбій доведена повністю, а
тому його дії слід
кваліфікувати за ч. 3 ст. 187 КК України.

Призначаючи
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого
ним злочину, а саме, що ОСОБА_1
звинувачується у вчиненні особливо
тяжкого злочину, також обставини,
що обтяжують відповідальність
підсудного.

Пом'якшуючих покарання ОСОБА_1 обставин суд
не вбачає.

Обставиною,
яка обтяжує покарання суд
вважає, вчинення ОСОБА_1 злочину
щодо особи похилого
віку, оскільки потерпілий ОСОБА_2 1941 року народження
та є пенсіонером.

Крім того, суд враховує дані про особу підсудного, який
за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово притягувався
до кримінальної відповідальності за
вчинення злочинів, які мають підвищену суспільну небезпечність, є батьком
п'яти неповнолітніх дітей, зважає на думку потерпілого, який наполягає на
суворості покарання, а тому
вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише за
умов ізоляції його від
суспільства. З цих підстав, покарання слід
обрати у виді позбавлення
волі в межах санкції статті, за
якою він притягується до відповідальності і з врахуванням покарання призначеного
за вироком Корост енського міськрайонного суду
Житомирської області від 06 вересня
2007 року відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України.

Речові докази повернути
власникам.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України, призначивши
покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього
майна, що є його
особистою власністю.

На
підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового
складання покарань, призначених
за цим та
попереднім вироком
Коростенського міськрайонного суду
від 06.09.2007 року,
остаточно призначити
покарання у виді
позбавлення волі на
строк дванадцять років
з конфіскацією всього
майна, що є його
особистою власністю.

Зарахувати в
строк остаточно призначеного
покарання. покарання відбуте
за вироком Коростенського міськрайонного суду від 06 вересня 2007 року за
період з 14 квітня 2006 року по
23 липня 2008 року та час перебування
його під вартою під час досудового
слідства з 19 грудня 2004 року
по 25 березня 2005 року.

Строк відбуття
покарання рахувати з
моменту постановлення вироку - 23 липня 2008 року.

Міру
запобіжного заходу на час вступу вироку в законну силу залишити засудженому
попередню - тримання під
вартою.

Речові
докази: куртку без рукавів - повернути засудженому ОСОБА_1,
гроші в
сумі 194 ( сто дев'яносто
чотири) гривні, які
знаходяться на депозитному
рахунку Любешівського РВ УМВС України - повернути ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а для засудженого в
той же термін з
дня отримання копії
вироку.

Головуючий: (підпис) Н. І. Гладіч

Оригіналу
відповідає:

Суддя
Любешівського

районного
суду Н.
І. Гладіч