Справа № 192/555/15-к
Провадження № 1-кс/192/50/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, зареєстрованому та мешканцю АДРЕСА_1 , не працюючому, раніше судимому Солонянським районним судом Дніпропетровської області:
· 24 січня 2006 року за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 104,76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
· 25 січня 2007 року за ч. 3 ст. 185, ч.1ст.71,ч.4ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнений умовно-достроково 03 березня 2009 року на 09 місяців 23 дні;
· 10 лютого 2010 року за ч. 2 ст.185,ч.2ст.289,ч.1ст. 70,ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць. Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2010 року вирок змінено та призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, звільнений 02 жовтня 2013 року на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 25 днів,
підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 10.02.2010 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України та засуджений до позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць. Згідно вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2010 року покарання змінено до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Звільнився 02.10.2013 року на підставі рішення Самарського районного суду умовно-достроково (не відбутий строк 1 рік 1 місяць 25 днів), але на шлях виправлення не став і під час непогашеної судимості вчинив новий корисливий злочин, а саме 03.03.2015 року приблизно о 13.00 годин, знаходячись в кухні будинку громадянки ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , куди прийшов за її запрошенням, керуючись умислом направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, скориставшись тим, що ОСОБА_7 залишила його на одинці, повторно, з кухонної тумбочки таємно здійснив крадіжку золотої обручки вагою 1,58 гр, вартістю 648,59 грн., яка належить ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зник, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 648,59 грн.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні повторно корисливого умисного злочину, який відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до п`яти років.
Вважають, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, внаслідок чого не має засобів для існування та підозрюється у скоєнні повторного корисливого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, який він вчинив в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що свідчить про те, що він може продовжити свою злочинну діяльність, в зв`язку з чим для забезпечення його належної поведінки до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний після засудження за вчинений злочин та до повного відбуття покарання підозрюється у вчинені повторного корисливого злочину, не має засобів до існування та може продовжити свою злочинну діяльність, що свідчить про наявність передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, ризику.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував своє причетності до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як не заперечував і проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити, оскільки наявний передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України ризик, у зв`язку з яким та з урахуванням особи підозрюваного не може бути забезпечено виконання ним визначених законом обов`язків шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.
Вислухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, який не оспорював своєї причетності до злочину, у вчиненні якого він підозрюється, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Згідно матеріалів, які додані до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , якому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, було вручене 08 квітня 2015 року, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю.
Згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 03.03.2015 року до неї додому прийшов її хлопець ОСОБА_5 , який через деякий час пішов і після цього вона виявила відсутність своєї золотої обручки. Після цього ОСОБА_5 зізнався в тому, що це саме він викрав у неї золоту обручку та заклав її до ломбарду в смт Солоне.
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , він підтвердив вище вказані показання своєї доньки ОСОБА_7 .
Допитана в якості свідка працівник ломбарду в смт Солоне ПТ «Центральний міський ломбард» ОСОБА_9 , показала, що 05.03.2015 року вона знаходилась на своєму робочому місці в ломбарді в смт Солоне, в приміщенні автовокзалу і у вказаний день до неї прийшов ОСОБА_5 , який забажав закласти до ломбарду золоту обручку зі вставками із каміння, вагою 1,58 гр, в замін на гроші. Вказану обручку вона оцінила в 541 грн. 88 копійок, на що ОСОБА_5 погодився та уклав з нею, як з представником вказаного ломбарду, договір про надання фінансового кредиту під заставу майна, отримавши 541 грн. 88 коп., а до клопотання про застосування запобіжного заходу долучена копія цього договору, яка підтверджує встановлені досудовим слідством факти.
Крім того, до клопотання про застосування запобіжного заходу надано копію ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року, згідно якої ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 15 квітня 2015 року.
З урахуванням вагомості наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_5 в період непогашеної судимості підозрюється у скоєнні повторно корисливого умисного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, не має постійного місця роботи та будь-яких інших джерел для забезпечення свого існування, до нього був раніше застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що має на меті забезпечувати належну поведінку особи під час досудового розслідування, що в сукупності свідчить про те, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші злочини, вважаю, що прокурором доведено існування, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику.
З метою запобігання ухилення підозрюваним від виконання покладених на нього за законом процесуальних обов`язків та спробам вчинення ним інших кримінальних правопорушень, клопотання слідчого підлягає задоволенню, а для забезпечення належної поведінки підозрюваного до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити його належної поведінки та суперечили б інтересам держави.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд вважає необхідним при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити передбачений ст.182 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, яка з урахуванням особи підозрюваного, його матеріального становища повинна складати 15 розмірів встановленої законодавством мінімальної заробітної плати, оскільки злочин, в скоєнні якого він обґрунтовано підозрюється, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, та необхідно зазначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки, які будуть на нього покладені у разі внесення застави, а також наслідки їх невиконання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-183, 184, 194, 196-197,205 КПК України, суд
Клопотання слідчого Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області, про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, починаючи з моменту фактичного затримання до 06 червня 2015 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі п`ятнадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 18 270 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят) гривень, поклавши на нього в разі сплати застави наступні обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого ОСОБА_4 , прокурора або суду;
- повідомляти слідчого ОСОБА_4 , прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;
- докласти зусиль до пошуку роботи.
Роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя