СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-4-1511/07
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2006
року Колегія суддів
судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Огурецького В.П. членів суду Артемонова О.О., Демяносова О.В.

за участю
прокурора Щепіхіна О.В.

особи, яка
подала скаргу ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу

за апеляцією особи, яка подала
скаргу ОСОБА_1

на постанову Красноліманського міського суду Донецької області від 21
березня 2007 року, якою скарга ОСОБА_1 на постанову Красноліманського
транспортного прокурора від 6 березня 2007 року про порушення кримінальної
справи за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК, залишена
без задоволення.

Згідно
постанови суду, 16 березня 2007 року ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою на
постанову Красноліманського транспортного прокурора від 6 березня 2007 року про
порушення кримінальної справи у відношенні нього за ознаками злочинів,
передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК. Вказану постанову вважає незаконною,
оскільки зроблені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам
справи. Наведені у постанові данні, начебто він, як службова особа - начальник
локомотивного депо Красний Ліман, у період з 2 по 8 грудня 2005 року дав
незаконну вказівку скласти договір підряду між депо і ОСОБА_3 і платіжної
відомості про оплату робіт по ремонту електрообладнання, достовірно знаючі, що
ніяких робіт ОСОБА_3 не виконував, не відповідають дійсності. Послався у скарзі

на
те, що у його службові обов'язки не входить підготовка і складання договорів і
платіжних документів, як і здіснення контролю за тим, чи виконував ОСОБА_3
роботи згідно з договором. Вважає, що його дії не містять ознак складів
злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК. Просив постанову прокурора
скасувати, а порушену кримінальну справу закрити на підставі п.2 ст.6 КПК.

Суд, залишаючи
скаргу ОСОБА_1 без задоволення, послався на те, що згідно досліджених у судовому
засіданні матеріалів, на підставі яких була порушена кримінальна справа,
існують поводи і підстави для порушення кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_1 за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК. Прокурором при порушенні кримінальної
справи дотримані вимоги ст.ст. 94, 98 КПК.

У апеляції
особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 просить постанову міського суду скасувати,
винести за його скаргою нове рішення, постанову прокурора скасувати, а порушену
кримінальну справу закрити на підставі п.2 ст.6 КПК. Посилається на те, що суд
при розгляді його скарги суттєво порушив вимоги кримінального та
кримінально-процесуального законодавства, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, а кримінальний закон неправильно застосований. Суд
належним чином не перевірив доводи його скарги і не взяв до уваги, що депо було
зобов'язане виплатити ОСОБА_3 гроші за вимушений прогул у зв'язку з поновленням
на роботі за рішенням суду. Тому виплату грошей у сумі 2849 грн. не можна
розглядати як розкрадання. Безпідставно суд не взяв до уваги і те, що договір
підряду та документи на виплату грошей біли оформлені не за його вказівкою, а
відповідно до актів, складених старшим майстром з відома юриста та робітника
відділу кадрів.

Заслухавши
доповідача, особу, що подала скаргу ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які
підтримали доводи апеляції, прокурора, який просив постанову суду залишити без
змін, перевіривши матеріали справи за скаргою та матеріали кримінальної справи,
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція
задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно
до вимог ст.236-8 КПК України розглядаючи скаргу на постанову про порушення
справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення
зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою
для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й
заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по
суті. Суддя залишає скаргу без задоволення або задовольняє скаргу за результатами
розгляду скарги, залежно від того, чи були при порушенні справи додержані
вимоги статей 94, 97, 98 КПК.

Суд належним чином виконав вимоги
ст.236-8 КПК і при
розгляді справи перевірив, чи мав прокурор приводи і підстави для порушення
кримінальної справи у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК. З
матеріалів кримінальної справи вбачається, що приводом до порушення
кримінальної справи стали матеріали проведеної Красноліманською транспортною
прокуратурою перевірки дотримання законодавства про власність та про виплату
заробітної плати у локомотивному депо Красний Ліман ДП „Донецька
залізниця". Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.94 КПК приводом до порушення
кримінальної справи може бути безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим,
прокурором або судом ознак злочину.

Підставами до
порушення кримінальної справи, згідно з постановою прокурора і матеріалами, що
містяться у кримінальній справі, стали виявлені у ході перевірки дані про
виплату належних державному підприємству коштів громадянину ОСОБА_3 за роботу,
яку він не виконував.

Суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що прокурор мав приводи і
підстави до порушення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_1, а тому скарга
останнього не підлягає задоволенню.

За таких
обставин доводи апеляції ОСОБА_1 є безпідставними. Як вбачається з змісту
скарги, з якою ОСОБА_1 звернувся у місцевий суд, а також з змісту апеляції, він
наводить доводи про відсутність у його діях складу злочину, аналізує обставини
справи і докази по справі. Проте, вказані питання вирішуються судом при
розгляді справи по суті і відповідно до вимог ст.236-8 КПК не можуть бути
предметом розгляду по скарзі на постанову про порушення кримінальної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366, 382 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Постанову
Красноліманського міського суду Донецької області від 21 березня 2007 року за
скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноліманського транспортного прокурора від 6
березня 2007 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених
ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК, залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_1 - без
задоволення.