У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Пивовара В.Ф.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

та адвокатів

розглянувши
в судовому засіданні 6 листопада 2008 року у м. Києві кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1і в його інтересах захисника-адвоката
ОСОБА_2 на вирок Троїцького районного суду Луганської області від 31 серпня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 13 листопада 2007
року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_1

1972 року народження,

раніше судимий:

19.04.2004 р. Троїцьким районним судом

за ст. 366 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 510 грн.;

26 червня 2006 р. за ст. 364 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з
позбавленням права займати керівні посади на 2 роки, а з урахуванням змін.
внесених ухвалою апеляційного суду Луганської області від 8.08.2006 р. - до 4 років позбавлення волі
умовно, з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України, -

засуджений за ч. 2 ст. 222 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі
з позбавленням права займати керівні посади на 1 рік;

за ч. 2 ст. 366 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права
займати керівні посади на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів призначено 4 роки позбавлення волі з позбавленням права
обіймати керівні посади на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків ОСОБА_1 остаточно призначено до відбування 5 років 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на 2 роки.

Цим же вироком за ст. 366 ч. 2 КК
України засуджений
ОСОБА_3, який його не оскаржує.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 13 листопада 2007 року вирок змінено:

виключено з нього вказівку про
засудження ОСОБА_1із застосуванням ст. 71 КК України.

Він вважається засудженим за сукупністю
злочинів, передбачених ст.ст. 222 ч. 2, 366 ч. 2 КК України до 4 років
позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади строком на 2 роки.

В решті даний вирок залишено без змін.

ОСОБА_1визнаний винним і засуджений за
вчинення злочинів за таких обставин.

Будучи співзасновником і одночасно
директором СТОВ «Надія» - посадовою особою наділеною організаційно-розпорядчими
і адміністративно-господарськими функціями, маючи умисел на порушення
встановленого законодавством порядку здійснення господарської діяльності,
ОСОБА_125 квітня 2005 р. прибув до філіалу «Промінвестбанку», у м. Лисичанську
Луганської області по вул.
Малиновського - 5, куди представив пакет документів, необхідних для укладення
кредитної угоди, в якому знаходились завідомо неправдиві документи. Після цього,
реалізуючи злочинний умисел, на заволодіння коштами банку ОСОБА_1в рахунок
забезпечення кредиту згідно договору передав банку у якості застави комбайни
КК-5 «Нива, «ДОН-1500А, 2 трактори «Т»-150.

Дана техніка у власність СТОВ «Надія»
пайовиками не передавалася, а орендувалась у них товариством пайовиків,
земельні ділянки яких товариство «Надія» оброблювало згідно договорів оренди.
Документи, згідно яких пайовики давали дозвіл на передачу належної їм техніки в
заставу банку в рахунок забезпечення зобов'язань по одержаному товариством «Надія»
кредиту, ОСОБА_1підробив.

Він склав завідомо неправдиву виписку
із протоколу засідання комітету товариства співвласників «Надія», згідно якої
26.12.2004 р. нібито відбулися збори співвласників та співзасновників з
повісткою денною: «Про передачу техніки товариства співвласників», які нібито
передали на баланс товариства «Надія» у власність 2 комбайни та 2 трактори.

Крім того ОСОБА_1склав завідомо
неправдивий акт прийому - передачі цієї техніки від 10.03.2005 р., яку підписав
голова товариства співвласників ОСОБА_2, а завірив і скріпив гербовою печаткою
сільський голова ОСОБА_4. Пізніше виписку і акт ОСОБА_1представив у Троїцьку
райдержадміністрацію, на підставі чого держтехнаглядом були переоформлені
техпаспорти на цю техніку.

25 квітня 2005 р. директором товариства
«Надія» ОСОБА_1у філіалі відділення «Промінвестбанку» була відкрита
непоновлювана кредитна лінія на видачу товариству «Надія» 200 000 грн., що
потягло тяжкі наслідки у виді неповернення кредиту.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1покликається на неповноту дослідження обставин справи, внаслідок чого
судовими інстанціями не встановлено розмір завданої шкоди, не з'ясовувалось
питання виконання договору застави, що призвело, як випливає зі скарги, до
призначення надмірно суворого покарання.

Крім того, засуджений покликається на
порушення його права на захист як на досудовому слідстві, так і в судових
інстанціях.

Просить змінити ухвалу апеляційного
суду та пом'якшити призначене покарання.

Захисник засудженого
ОСОБА_1адвокатОСОБА_2 наводить аналогічні доводи і акцентує на порушенні права
ОСОБА_1на захист, що призвело до неповноти дослідження обставин справи і,
призначення надмірно суворого покарання, яке він просить пом'якшити і
застосувати Закон «Про амністію» від 19 квітня 2005 р., суб'єктом якого він є.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню.

Як видно з матеріалів справи, до
початку розгляду її в апеляційному суді засуджений ОСОБА_1надіслав суду
телеграму, в якій просив про перенесення розгляду її з 30 жовтня 2007 року на
інше число у зв'язку з хворобою його захисника - адвоката ОСОБА_2.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 30 жовтня 2007 року справа перенесена слуханням на 13 листопада
2007 року. Однак в порушення вимог ст.ст. 361, 254 КПК України суд неналежно
повідомив ОСОБА_1про день слухання справи, внаслідок чого, як йдеться у
скаргах, засуджений не одержував листа апеляційного суду, а в матеріалах справи
відсутні відповідні дані з цього приводу, що є неспростовним.

Дану обставину слід розцінювати як
порушення права засудженого на захист у суді апеляційної інстанції, яка згідно
зі ст. 370 КПК України тягне скасування судового рішення.

У зв'язку з цим ухвала апеляційного
суду підлягає скасуванню, а справа - направленню справи на новий апеляційний
розгляд у межах поданої апеляції, враховуючи водночас, що за змістом ст. 365
КПК України апеляційний суд повинен перевірити вцілому законність вироку і
прийняти рішення, за наявності до того підстав, якщо ним не погіршується
становище засудженого.

Тому підлягає перевірці законність
вироку суду щодо дотримання ним вимог кримінально-процесуального закону та
кримінального закону і, зокрема, в частині незастосування щодо ОСОБА_1Закону
України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_1і в
його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 13 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд.

Судді:

В.М. Верещак Т.В. Гошовська В.Ф.
Пивовар