Справа №
11-008/2007 року Головуючий:
в 1-й інстанції: Швець О.Д.
ст. 186 КК України Доповідач:
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» січня
2006 року колегія
суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області
в складі:

головуючого-судді:
Бережного С.Д.,

суддів:
Курдзіля В.Й., Лінника П.О.,

з участю
прокурора: Крохмалюк Л.Б.,

при
секретарі: Шамро І.Д.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією прокурора на вирок Камянень-Подільського міськрайонного суду від «26»
жовтня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року

народження,
уродженця та жителя с Лошківці,
Дунаєвецького р-ну, Хмельницької обл.,
українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не
працюючого, розлученого, військовозобов'язаного, не судимого в силу ст. 89 КК
України

засуджено за:

ст. 190 ч.1 КК України до 2
років позбавлення волі; ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.ч. 1,2 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено
покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбуття покарання з
іспитовим строком на 2 роки.

Зобов'язано засудженого протягом іспитового строку не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, попереджувати цей орган про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Долю речових
доказів вирішено у відповідності до ст. 81 КПК України.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу засудженому
залишено попередню - підписку про невиїзд.

2

`За вироком суду
ОСОБА_1. засуджено
за те, що він 25 серпня 2006 року, близько 10 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на
відкритій площадці бару «Зустріч», що розташована на Привокзальній площі ст.
Камянець-Подільський, зловживаючи довірою неповнолітньої ОСОБА_4., заволодів її
мобільним телефоном «Сименс СФ ПО», вартістю 570 грн. з сім-карткою стартового
пакету «Діджус», вартістю 25 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду в
сумі 595 грн.

Крім того, ОСОБА_1.
цього ж дня, біля 15 год.
30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не пероні вокзалу ст.
Камянець-Подільський відкрито викрав у ОСОБА_2. сумочку вартістю 60 грн., в
якій знаходились паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_3., службове
посвідчення працівника Південно-Західної залізниці на прізвище ОСОБА_3., квиток
на проїзд в вагоні № 8 поїзда № 624 вартістю 43,50 грн., квиток на безкоштовний
проїзд в вагоні № 8 в поїзді № 624, мобільний телефон «Нокіа-1101», вартістю
200 грн. з сім-карткою стартового пакета «Діджус», вартістю 50 грн., на рахунку
якого знаходились гроші в сумі 20 грн., мобільний телефон «Сіменс СФ ПО»,
вартістю 200 грн. з сім-карткою стартового пакету «Джине» вартістю 50 грн. на
рахунку якого знаходились гроші в сумі 15 грн., цифровий фотоапарат «PENTACS OPTUO», вартістю 2020
грн., гроші в сумі 920 грн., чорний шкіряний гаманець вартістю 10 грн.,
спричинивши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 3653 грн. 50 коп.

В апеляції прокурор просить скасувати вирок місцевого
суду та постановити вирок апеляційного суду, яким призначити покарання ОСОБА_1., без застосування
ст. 75 КК України.

При цьому апелянт посилається .на неправильне застосування кримінального
закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину особі
засудженого, оскільки суд, на думку прокурора, не в повній мірі врахував, що
засуджений:

вчинив тяжкий
злочин;

під час скоєння
злочинів знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, апелянт вважає, що суд порушив ст. 257 КПК України, оскільки
послався в мотивувальній частині вироку на докази, які не досліджувались під
час судового розгляду справи.

В своїх запереченнях на апеляцію засуджений ОСОБА_1. просить залишити
вирок без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення, оскільки вважає вирок
законним та обґрунтованим, а суд, обираючи міру покарання, в повній мірі
врахував усі обставини, які пом'якшують міру покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який
частково підтримав апеляцію і просив скасувати вирок в зв'язку з безпідставним
застосуванням ст. 75 КК України, пояснення засудженого про законність і
обґрунтованість вироку, провівши судове слідство в частині призначення міри
покарання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія
суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду щодо доведеності вини засудженого в заволодінні чужим майном
шляхом шахрайства та грабежі, вчиненому повторно і кваліфікації цих дій за ч.І
ст. 190 і 4.2 ст. 186 КК України відповідає фактичним обставинам справи і не
оспорюється учасниками судового процесу.

Доводи апеляції прокурора про те, що суд порушив вимоги ст. 257 КПК
України, зіславшись в мотивувальній частині вироку на докази, які не були
досліджені під час судового розгляду справи, протирічать данним протоколу
судового засідання по справі на

3

a.c.
114-115, з яких вбачається, що суд оголошував матеріали
справи, на які зробив посилання у вироку суду.

Зауваження на
протокол судового засідання не подавались.

Посилання в апеляції щодо безпідставного застосування
міськрайсудом до покарання засудженому ст. 75 КК України заслуговує на увагу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні
покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Призначене судом покарання
повинно бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових
злочинів.

Цих вимог закону
міськрайсуд не дотримався.

Як видно з вироку, суд не навів переконливих доводів про
доцільність звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, а
лише послався на обставини, що пом'якшують покарання.

Разом з тим, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше двічі притягувався до
кримінальної відповідальності, але належних висновків для себе не зробив і
знову вчинив в стані алкогольного сп'яніння два умисно корисливих злочини, один
з яких відноситься до тяжких.

Враховуючи
зазначене, а також те, що ОСОБА_1 тривалий час не займається суспільно
корисливою працею, колегія суддів приходить до висновку, що рішення районного
суду про необхідність звільнення ОСОБА_1від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України є помилковим.

За таких обставин, апеляція прокурора в частині
скасування вироку суду з підстав передбачених ст. 372 КПК України внаслідок
м'якості призначеного покарання підлягає задоволенню, а вирок суду - скасуванню
в частині застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 378 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок
суду першої інстанції і постановляє свій, у випадках необхідності застосування
більш суворого покарання.

Перевіряючи справу у відповідності до вимог ст. 365 КПК
України, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок міськрайсуду в
частині призначення покарання ОСОБА_1за ч.І ст. 190 КК України - 2 роки
позбавлення волі, оскільки цей вид покарання даною санкцією кримінального
закону - не передбачений.

Виправляючи
дану помилку суду першої інстанції, колегія суддів приводить покарання ОСОБА_1. у відповідність
до кримінального закону України, за яким засуджений ОСОБА_1., призначивши йому
покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 378, 379 КПК України, колегія суддів

засудила:

Апеляцію
прокурора задоволити частково.

Вирок Камянень-Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від «26» жовтня 2006 року відносно ОСОБА_1в частині
звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України скасувати.

Призначити ОСОБА_1. покарання
за ч.1 ст. 190 КК України до 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів передбачених ч.І
ст. 190 ККУ та ч.2 ст. 186 ККУ шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

4

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1. змінити,
взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання засудженому
рахувати з 09 січня 2007 року, зарахувавши в строк покарання строк перебування
під вартою з 11.09. по 14.09.2006 року.

В решті вирок Камянень-Подільського міськрайонного суду
залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ
Верховного Суду України через апеляційний суд шляхом подачі касаційної скарги
чи подання прокурора протягом одного місяця з моменту проголошення вироку, а
засудженому в той же строк - з моменту отримання копії вироку.