Справа № 1-4/07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Смт. Стара Вижівка 13 лютого 2007р.

Старовижівський районний суд Волинської області під
головуванням:

судді Кузьмінця О.М. за участю секретаря Бондар О.С прокурора Омелянчука А.В. адвоката
ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Стара Вижівка справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, громадянина України, українця, уродженця і жителя м.Луцька,
АДРЕСА_1 Волинської області, з середньою освітою, неодруженого, працюючого монтажником зв'язку ВАТ «Укртелеком», центру БРЗЕ
м.Луцька, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.1 КК України,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
А саме, ІНФОРМАЦІЯ_2 року біля 20 години він, зайшовши в службове приміщення
телеграфу Старовижівського цеху №9 ВАТ «Укртелеком», почав образливо приставати
до телеграфістки ОСОБА_3., яка знаходилась на роботі. І нахабно поводячи себе,
вирвав з її рук телефонну трубку, виражався в її адрес нецензурною
лайкою, безпричинно штовхав , затіяв бійку, в ході якої двічі вдарив її в
обличчя, заподіявши легкі тілесні ушкодження.

Крім
того своїми хуліганськими діями підсудний порушив нормальну роботу телеграфу,
оскільки потерпіла не могла виконувати свої службові обов'язки деякий час, були розкидані папки з документами, тимчасово
виведений з ладу касовий апарат, була перекинута частина меблів.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 винність в пред'явленому звинуваченні не визнав
зовсім і пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року біля 20 години, коли він знаходився в
приміщенні Старовижівського райтелекому, то в кімнату на першому поверсі зайшла
ОСОБА_3. та згодом сказала йому, щоб йшов за нею, що він і зробив. А коли він з
нею піднявся на другий поверх і зайшов в
тимчасове приміщення телеграфу, призначене для відвідувачів, то
потерпіла напала на нього, погрожуючи ножницями. В зв'язку з цим він відкинув
потерпілу від себе. Але вона знову кинулася на нього і схопила рукою за шию, а
тому він відштовхнув її ще раз, після чого покинув приміщення телеграфу.

Однак винність підсудного в пред'явленому йому
звинуваченні підтверджується показами потерпілої та іншими дослідженими в судовому
засіданні доказами.

-2-

Так потерпіла ОСОБА_3.
показала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року біля 20 години, коли вона
знаходилася на роботі, в службове приміщення телеграфу, яке тимчасово
розміщалося на другому поверсі
адмінбудинку, то до неї в службове приміщення прийшов підсудний і почав безпричинно
образливо приставати до неї, вирвав з рук телефонну трубку, коли вона
розмовляла по телефону, виражався в її адрес нецензурною лайкою, штовхав, а
тому вона з метою самооборони схопила з стола ножниці. Однак підсудний вибив
ножниці з її руки і вдарив її рукою в обличчя. Після цього вона направилася в
двері кабінету начальника, в якому
знаходився телефон, щоб зателефонувати в міліцію. Однак підсудний схопив її за
одяг і штовхнув , від чого вона впала на тумбочку, яка перекинулася. А
коли вона вже в кабінеті начальника піднялася, то підсудний, погрожуючи, підбіг
до неї, а тому вона, захищаючись, схопила його однією рукою за шию. Після цього
він вдарив її рукою в обличчя, внаслідок чого впала на підлогу.

Також показала, що після побиття її підсудний вийшов з
службового приміщення, а вона зразу ж
зателефонувала в райвідділ міліції і своїм начальникам ОСОБА_4. і ОСОБА_5,
повідомивши їх, про те що її побив підсудний.

Об'єктивність показань потерпілої
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6, яка показала, що біля 20 години ІНФОРМАЦІЯ_3 року
розмовляла з потерпілою по телефону і чула як з телефонної трубки доносились
крики та нецензурна лайка, а потім розмова різко перервалася, що співпадає з
показами потерпілої про те, що підсудний вирвав з рук потерпілої телефонну трубку та виражався в службовому приміщення
нецензурною лайкою.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5., ОСОБА_4
підтвердили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року біля 21
години бачили потерпілу в службовому приміщенні телеграфу, обличчя в якої було розпухле
від сліз і яка скаржилася їм, що її безпричинно побив підсудний.

З акту судово-медичного обстеження та висновку судово-медичної
експертизи вбачається, що в ОСОБА_3 були виявлені легкі тілесні ушкодження у
вигляді синців в ділянці обличчя, тулуба і
нижніх кінцівок і що утворення їх можливе в час і при обставинах вказаних
потерпілою, чим ще раз об'єктивно підтверджуються її показання.

Факт заподіяння підсудним
потерпілій легких тілесних ушкоджень підтверджується і показаннями
самого підсудного про те, що він дійсно знаходився в приміщенні телеграфу
ІНФОРМАЦІЯ_3 року біля 20 години, де як показали свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4 та інші
були розкидані папки з документами,
перекинуті стільці, що свідчить про вчинення хуліганських дій.

Крім того підсудний не заперечує, що пропонував
потерпілій частково компенсувати її витрати на лікування, що також підтверджує
його винність в заподіянні шкоди здоров'ю потерпілої:

Показання підсудного про те, що
його до себе в службове приміщення покликала потерпіла і він разом з нею туди
йшов спростовуються показами свідків ОСОБА_7, який показав, що підсудний пішов після потерпілої приблизно через 5 хвилин,
та показами свідків ОСОБА_8. і ОСОБА_10.,
які показали, зокрема ОСОБА_8, що саме він покликав потерпілу, яка
знаходилася на першому поверсі і яка з ним піднялася на другий поверх та
відкрила двері і там залишилася.

Суд також
вважає неправдивими показання свідка ОСОБА_9 про те, що саме потерпіла
перша напала на підсудного.

Так цей свідок під час дізнання і в
судовому засіданні давав пояснення та показання, які суперечать
одне одному і не узгоджуються з фактичними обставинами даної події.

Зокрема, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що потерпіла піддалася на другий поверх
без підсудного. Однак ОСОБА_9 стверджує, що потерпіла покликала підсудного і
разом з ним пішла на другий поверх.

Крім того, якщо ОСОБА_9 і дійсно приходив на другий
поверх, чого суд не відкидає, то він не міг бачити з коридору все, що відбувалося в
службовому приміщенні, зокрема

-3-

ножниць в руці потерпілої, які, як з'ясовано в судовому засіданні, вона
тримала на рівні свого пояса, за суцільним бар'єром висотою 110 см., через щілину
шириною 4 см. Між полотном і стояком коробки вхідних дверей.

Остання обставина встановлена судом
на підставі огляду місця події учасниками судового
розгляду.

З показань потерпілої та свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5. також встановлено, що внаслідок протиправних дій з боку
підсудного була порушена нормальна робота телеграфу, оскільки був
тимчасово виведений з ладу касовий апарат, перекинуті меблі і потерпіла деякий
час не могла виконувати свої службові обов'язки.

Таким чином приведені докази в їх сукупності повністю
підтверджують винність підсудного в грубому порушенні громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, а тому його дії слід кваліфікувати за
ст. 296 ч.1 КК України.

Обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд не вбачає.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинений
злочин відноситься до невеликої тяжкості, а
також те, що ОСОБА_1 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю
праці і проживання і вважає, що для його виправлення слід призначити
покарання в межах санкції закону, за яким притягається до кримінальної
відповідальності, з застосуванням ст.75 КК Укроаїни.

Заявлений
потерпілою позов про стягнення майнової і моральної шкоди, заподіяної злочином,
у відповідності до ст.ст. 1166,1167 ЦК України підлягає задоволенню
частково.

Зокрема майнову шкоду слід стягнути
в сумі 308 грн., виходячи з вартості придбаних потерпілою
медикаментів для лікування хвороби, загострення якої було викликане
хуліганськими діями підсудного.

Моральну шкоду суд визначає в розмірі 2500 грн., виходячи
з перенесених потерпілою фізичних і
моральних страждань та інших негативних наслідків, спричинених злочином.

Речовий доказ
- жіночий черевик, в якому частково відірваний каблук, підлягає поверненню
потерпілій у відповідності до ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч. 1 КК України і призначити йому 2(два)
роки обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням при умові, що він протягом 1 (одного) року
не вчинить нового злочину і протягом іспитового строку не буде виїжджати за
межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи (КВС), буде повідомляти ці
органи про зміну місця проживання і роботи та періодично буде з'являтися для
реєстрації в органи КВС.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, жителя м. Луцька, АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_3, АДРЕСА_2, заподіяну
злочином шкоду в сумі 2808 грв, в тому числі майнову шкоду в сумі 308 грв. і
моральну - в сумі 2500 грв.

Речовий доказ - жіночий черевик з пошкодженим каблуком
повернути ОСОБА_3.

-4-

На час вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 обрати
підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Волинської області через Старовижівський райсуд протягом 15 діб з моменту проголошення.