Справа № 1-302/11
Провадження № 1/1015/1038/11
В И Р О К

іменем України

05.05.2011 року м. Київ

Києво-Святошинсьский районний суд Київської області у складі:

головуючого судці Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурорі Польщенко Ю.Є., Королюка Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, на підставі ст. 89 КК України не має судимості, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2009 року близько 15 години ОСОБА_1, в м. Вишневе по вул. Київська 15, Києво-Святошинського району, Київської області, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою та дружніми стосунками з ОСОБА_2, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію з приводу своєї можливості та наміру купівлі деревини та виготовлення деревяної драбини за зниженою ціною 5000 гривень, з метою викликати у ОСОБА_2 хибну впевненість у вигідності даної пропозиції та подальшої угоди, ввів останнього в оману та заволодів грошовими коштами в розмірі 3000 гривень, купюрами по 200 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник й належні ОСОБА_2 кошти витратив на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 3000 гривень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.04.2009 року близько 12 години, повторно, ОСОБА_1, перебуваючи в м. Вишневе по вул. Київська 15, Києво-Святошинського району, Київської власті, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою та дружніми стосунками з ОСОБА_2, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію з приводу своєї можливості та наміру купівлі деревини та виготовлення деревяної драбини за зниженою ціною 5000 гривень з метою викликати у ОСОБА_2 хибну впевненість у вигідності даної пропозиції та подальшої угоди, ввів останнього в оману та заволодів грошовими коштами в розмірі 1000 гривень купюрами по 100 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник й належні ОСОБА_2 кошти витратив на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.03.2010 року близько 12 години ОСОБА_1, в с. Софіївська Борщагівка по вул. Набережна 42, Києво- Святошинського району, Київської області, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою та дружніми стосунками з ОСОБА_3, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію з приводу своєї можливості та наміру купівлі деревини та виготовлення деревяних дверей за зниженою ціною за 1200 гривень, з метою викликати у ОСОБА_3 хибну впевненість у вигідності даної пропозиції та подальшої угоди, ввів останнього в оману та заволодів грошовими коштами в розмірі 800 гривень купюрами по 100 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник й належні ОСОБА_3 кошти витратив на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 800 гривень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та пояснив, що в грудні 2008 року працював столяром в столярному цеху по вул. Київська 15 в м. Вишневе, поряд з цехом була розташована в кузня, де працювали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з якими він потоваришував. На початку березня 2009 року він звільнився з столярного цеху, працював самостійно, інколи заїжджав в цех у гості.

05 .03.2009 року близько 15 години приїхав до столярного цеху по вул. Київська,15 в м. Вишневе, там до нього підійшов ОСОБА_2 та попросив зробити на дачуміжповерхову драбину. Підсудний на той час ніде не працював та потребував коштів,тому вирішив ввести ОСОБА_2 в оману, заволодіти його грошовими коштами шляхом обманута зловживаючи довірою. Підсудний знав, що ОСОБА_2 йому довіряє, у них склалися добрі приятельські стосунки, тому сказав, що зможе зробити йому драбину за 5000 гривень.Дана ціна є низькою, ОСОБА_2 обовязково погодився б на пропозиція та замовив би в нього

драбину. Також пояснив ОСОБА_2, що йому необхідна передоплата в розмірі 3000 гривень

для закупівлі деревини. Олег погодився та дав гроші в сумі 3000 гривень купюрами по 200 гривень. Насправді можливості виготовити драбину він не мав, але ОСОБА_2 пообіцяв, щовиготовить драбину за місяць, отримані гроші витратив на власні потреби. 02.04.2009 рокублизько 12 години приїхав до кузні, де працював ОСОБА_2 та пояснив, що йомунеобхідне для виготовлення драбини ще 1000 гривень. У ОСОБА_2 не виникло сумніву щодоправдивості його слів, він одразу надав йому гроші в сумі 1000 гривень купюрами по 100гривень. Але підсудний не мав наміру купляти за надані ОСОБА_2 кошти деревину, авикористав їх на свої потреби.

20.03.2010 року близько 11 години йому зателефонував ОСОБА_3, якийпрацював у кузні по вул. Київська 15 в м. Вишневе, та попросив виготовити у будинокдеревяні двері. Підсудний погодився, в той же день близько 12 години приїхав додому доОСОБА_3 додому по вул. Набережна 42 в с. Софіївська Борщагівка, зробив замірдверей та назвав йому ціну 1 200 гривень. Дана ціна є низькою, тому знав, що ОСОБА_3 погодиться та замовить двері саме в нього. Також пояснив, що необхідна передоплата усумі 800 гривень для придбання деревини. ОСОБА_4, що виготовить двері протягоммісяця, насправді можливості для виготовлення дверей не мав, гроші витратив на свої потреби. Коли через деякий час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали йому телефонувати та питати, коли він виконає їх замовлення, спочатку вигадував різні причини, а потім взагалі перестав брати телефон. Гроші повернути не міг, бо витратив їх на власні потреби, а виконати замовлення не мав можливості.

У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у вчиненому злочині, його винність підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що працює приватним підприємцем в м. Вишневе по вул. Київська 15, поряд з його приміщенням розташований столярний цех, де на протязі 2008 та 2009 року працював чоловік на імя ОСОБА_1, з яким у нього склалися дружні стосунки. 05.03.2009 року близько 15 години зустрів ОСОБА_1 в приміщення столярного цеху та сказав, що йому на дачу потрібна деревяна міжповерхова драбина. Юрій сказав, що допоможе та виготовить драбину за 5000 гривень. Пропозиція його зацікавила, ціна була низької, тому він погодився. Юрій сказав, що потрібна передплата 3000 гривень. Потерпілий одразу надав

Юрію передплату в розмірі 3000 гривень купюрами по 200 гривень. Юрій пообіцяв протягом місяця виготовити драбину. Оскільки з ОСОБА_1 перебував у приятельських стосунках, то сумніві в правдивості його слів не виникло. 02.04.2009 року близько 12 години ОСОБА_1 підійшов до нього в приміщення кузні по вул. Київська 15 в м. Вишневе та пояснив, що необхідно ще 1000 гривень на деревину. Так як він довіряв ОСОБА_1, то сумнівів в нього не виникло і він дав підсудному 1000 гривень купюрами по 100 гривень. Свідком даних подій був працівник його підприємства ОСОБА_3, який розповів йому, що 20.03.2010 року замовив у ОСОБА_1 деревяні двері, ОСОБА_1 приїхав до ОСОБА_3 додому по вул. Набережна 42 в с. Софіївська Борщагівка та зробив замір дверей, повідомив, що виготовлення дверей буде коштувати 1200 гривень, і потрібно 800 гривень передплати для придбання сировини. Іван працював деякий час разом з ОСОБА_1, був з ним у приятельських стосунках, тому сумніві щодо слів ОСОБА_1 в нього не виникло, він дав ОСОБА_1 800 гривень і ОСОБА_1 сказав, що протягом місяця виготовить двері.

Через деякий час дізнався, що ОСОБА_1 більше в столярному цеху не працює, телефонував йому на мобільний телефон тазапитував, коли виконає замовлення, спочатку ОСОБА_1 вигадував різні відмовки, потім перестав відповідати на дзвінки. Така ж ситуація була із замовленням ОСОБА_3

Підсудний відшкодував йому 4000 гривень завданої матеріальної шкоди, просить суворо не карати і призначити покарання не повязане з реальним позбавленням волі.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що працював у приватному підприємстві по вул. Київська 15 в м. Вишневе, поряд розташований столярний цех , де працював підсудний, з яким у потерпілого склалися приятельські стосунки.

20.03.2010року зателефонував ОСОБА_1 та попросив його зробити в будинок деревяні двері. Юрій одразу приїхав до нього додому в с. Софіївська Борщагівка по вул. Набережна 42, Києво-Святошинського району, Київської області, зробив замір дверей, сказав, що йому потрібна передплата 800 гривень. Він дав ОСОБА_1 кошти в сумі 800 гривень купюрами по 100 гривень, оскільки перебував з ним в дружніх стосунках, то не мав сумнівів щодо правдивості слів ОСОБА_1. Юрій пообіцяв, що протягом місяця виконає замовлення. Потім неодноразово телефонував йому на мобільний телефон та запитував, коли виконає замовлення, спочатку ОСОБА_1 вигадував різні відмовки, потім перестав відповідати на дзвінки. Коли приїжджав до ОСОБА_1 додому, його родичі постійно говорили, що ОСОБА_1 немає вдома.

Також був свідком того, як 05.03.2009 року близько 15 години ОСОБА_2, який працює у кузні, просив ОСОБА_1 виготовити міжповерхову деревяну драбину, той погодився, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 передплату в розмірі 3000 гривень та пообіцяв виконати замовлення протягом місяця. Потім 02.04.2009 року близько 12 години ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 на підприємство та повідомив, що йому необхідно ще 1000 гривень. Олег надав.

Підсудний відшкодував йому 800 гривень завданої матеріальної шкоди, просить суворо не карати і призначити покарання не повязане з реальним позбавленням волі.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства, а саме:

заявою ОСОБА_2 від 23.11.2010 року, в якій він просить прийняти міри до наглядно знайомого на імя ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 та який в період часу з березня по квітень 2009 року шахрайським шляхом та зловживаючи його довірою заволодів належними йому грошовими коштами у розмірі 4000 грн., чим заподіяв йому матеріальної шкоди (а.с. 5);

протоколом огляду місця події від 23.11.2010 року, відповідно якого оглянуто територію ВАТ «Рембудкомплект» по вул. Київська 15 в м. Вишневе Києво- Святошинського району Київської області. Під час проведення огляду з місця події нічого не вилучається (а.с. 6);

заявою ОСОБА_3 від 23.11.2010 року, в якій він просить прийняти міри до наглядно знайомого на імя ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 та який в березні 2010 року шахрайським шляхом та зловживаючи його довірою заволодів належними йому грошовими коштами у розмірі 800 грн., чим заподіяв йому матеріальної шкоди (а.с. 19);

протоколом огляду місця події від 23.11.2010 року, відповідно якого оглянуто домоволодіння по вул. Набережна 42 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Під час проведення огляду з місця події нічого не вилучається (а.с. 20).

Суд визнає, що підсудний, потерпілі давали суду правдиві показання, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочинів доказана повністю, його дії судом кваліфікуються

-за ч.І ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом Обману та зловживання довірою;

-за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу підсудного.Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що вчинені ним злочини відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, ОСОБА_1 за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7 характеризується таким, відносно якого компрометуючими матеріалами Боярська міська рада не володіє, ОСОБА_1 не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому злочину, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 статті 190 КК України та ч. 2 статті 190 КК України із застосуванням ст. 70 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, враховуючи його щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність судимостей, позитивні характеристики, а також враховуючи, що потерпілі не наполягають на суворому покаранні, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання :

за ст. 190 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

за ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво- Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя : С.В. Хрипун