Справа
№ 11-681 2007р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року жовтня 16 дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Безверхого О.М.,

суддів - Лантушенка Ю.Ф., Пархоменко
О.М.,

з участю

прокурора - Кононової Л.Ф.,

засудженого - ОСОБА_1,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2007р., яким, -

ОСОБА_1,
1975 рокународження, раніше судимий:

1)
2.10.1988р. за ст.229-6 ч.1 КК України 1960р. на 1 рік
позбавлення волі умовно на підставі ст.45 КК України 1960р. з іспитовим строком
1 рік зі сплатою штрафу в розмірі 200 грн.;

2)
21.03.2001р. за ст.ст. 82 ч.3, 141 ч.2, 206 ч.2,42, 43 КК
України 1960р. на 5 років позбавлення волі, і 5.01.2005р. умовно-достроково
звіль­нений на 6 місяців 10 днів, уродженець і житель м.Ромни, Сумської
області,

засуджений:
за ст. 162 ч.1 КК України на два роки обмеження волі;

за ст.
296 ч.3 КК України на п"ять років позбавлення волі;

за ст.
189 ч. 1 КК України на чотири роки позбавлення волі;

на
підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено для
відбування п"ять років позбавлення волі.

Цим
вироком ОСОБА_1 засуджений
за вчинення таких злочинів.

2

15 лютого 2007р., після вживання
спиртних напоїв протягом дня, ОСОБА_1 близько 21 години прийшов до будинку
своєї знайомої ОСОБА_2 з метою відновлення стосунків, і запропонував їй піти з
ним до ОСОБА_3 купити спиртного, а коли ОСОБА_2 відмовилася, то він примусово,
з застосуванням сили, примусово повів її за руку за собою до господарства
ОСОБА_3 на АДРЕСА_1

Коли, близько 22
години 30 хвилин, ОСОБА_1
з ОСОБА_2 прийшли до будинку ОСОБА_3, де остання вдома вже відпочивала, і,
реалізуючи свій намір проникнути до цього будинку з метою провести час разом з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 став стукати
у вхідні двері будинку, від чого ОСОБА_3 прокинулася, і побачивши ОСОБА_1, не відчиняючи
дверей, сказала, щоб він залишив її господарство і йшов з двору. Але, маючи
мету незаконно проникнути до будинку ОСОБА_3, ОСОБА_1, порушуючи -
конституційне право громадян на недоторканість житла, умисно, діючи відкрито і
протиправно, ногами вибив вхідні двері в будинок і проник в його коридор. Далі,
щоб проникнути безпосередньо до житла, ОСОБА_1 став стукати ногами та руками в
другі двері, що ведуть з коридору в жиле приміщення, які були зачинені на внутрішній
замок і металевий крючок. При цьому він голосно брутально лаявся і погрожував
вибити двері, якщо ОСОБА_3 їх не відчинить, і хоча вона прохала залишити її в
спокої і не бити по дверях, він на це не реагував. Тоді, побоюючись, що ОСОБА_1
може пошкодити двері, ОСОБА_3 відчинила їх, і ОСОБА_1 зайшов до кімнати,
відштовхнувши з порогу ОСОБА_3, при цьому по своїй необережності, зачепився за
щось гостре в коридорі, і пошкодив свою куртку на правому рукаві.

Зайшовши
до кімнати в стані алкогольного сп"яніння, грубо порушуючи громадський
порядок і виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, ОСОБА_1 з особливою
зухвалістю продовжив брутально лаяти ОСОБА_3 і звинувачувати її в тому, що він
із-за неї розірвав рукав куртки. В цей час до будинку зайшла ОСОБА_2, яка
зробила зауваження ОСОБА_1
і заспокоювала його, але він став ображати ОСОБА_2 брутальними словами,
розмахувати руками і хапати за її одяг, а далі, безпричинно, з особливою
зухвалістю, навмисно, став наносити удари руками та ногами по різних частинах
її тіла. Під час цього ОСОБА_3 стала просити ОСОБА_1, щоб він припинив свої
протиправні хуліганські дії, і залишив ОСОБА_2 та не чіпав її. Але ОСОБА_1, не
реагуючи на слова ОСОБА_3, продовжував свої хуліганські дії, які грубо
порушували громадський порядок, і з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалися особливою зухвалістю, продовжував ображати ОСОБА_3 різними
брутальними словами і став наносити їй удари в обличчя та поперекову область,
спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, після чого, під час скоєння
хуліганських дій, ОСОБА_1 став вимагати у ОСОБА_3 150 доларів США, що по курсу
НБУ, на той день становило 757 грн. 50 коп. В момент вимагання ОСОБА_1 став погрожувати ОСОБА_3 пошкодити її новий

3

телевізор, якщо вона не віддасть йому вказану суму, за
те, що із-за неї він собі розірвав куртку. ОСОБА_3, виходячи з ситуації, яка
склалася, сприймала дії і погрози ОСОБА_1 пошкодити її телевізор і вимагання у
неї грошей, як реальні, і боялася їх здійснення, та перелякавшись, віддала
ОСОБА_1 20 грн., сказавши, що більше грошей у неї немає. Забравши ці гроші,
ОСОБА_1 їй сказав, що вона буде йому винна кошти з пенсії, доки не віддасть
повністю гроші за розірвану ним куртку. Потім ОСОБА_1 дав ОСОБА_3 2 грн. грошей
і наказав купити горілку. ОСОБА_3 вийшла з будинку, але через деякий час
повернулася і повідомила, що вона не змогла купити спиртного. Після цього,
залишаючи будинок, ОСОБА_1 пригрозив ОСОБА_3, що він повернеться за грошима,
які вона повинна йому віддати за розірвану ним куртку в сумі 150 доларів США, а
якщо не віддасть, то він пошкодить її телевізор.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи фактичні обставини справи, вказав, що він
повністю визнає свою вину у вчиненому і глибоко кається в цьому, у нього
залишився в лікарні батько, який потребує постійного догляду. Прохає вирок
змінити, пом"якшивши йому покарання, з застосуванням ст.69 КК України.

Крім того,
засуджений ОСОБА_1
заявив письмове клопотання про застосування до нього амністії.

Вислухавши
доповідь судді, засудженого ОСОБА_1,
який підтримав свою апеляцію, думку прокурора Кононової Л.Ф. про залишення
вироку без змін, перевіривши матеріали справи і перевіривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що ця апеляція підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду у
вироку щодо доведеності вини ОСОБА_1
у вчиненні ним хуліганства та вимагання за обставин, викладених у вироку, і
за які його засудженого, стверджується сукупністю досліджених у судовому
засіданні доказів, відповідає фактичним обставинам справи, які у апеляції не
оспорюються.

При цьому суд, з
посиланням на досліджені докази, належним чином умотивував своє рішення щодо
винності ОСОБА_1 і
правильно кваліфікував його дії за ст.ст. 296 ч.3, 189 ч.1 КК України.

Що стосується
висновку суду про винуватість ОСОБА_1
у незаконному проникненні у житло ОСОБА_3, то колегія суддів вважає за
необхідне вирок в цій частині скасувати, а справу в цій частині провадженням
закрити з таких підстав.

Аналіз
зібраних у справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 прибув до житла
ОСОБА_3 з метою придбання спиртного, і усі дії, котрі він вчинив,
починаючи із незначного
приводу, з яким
він прийшов до

4

потерпілого, - вибивання дверей, грюкання в двері,
брутальна лайка, побиття двох потерпілих, складають об"єктивну сторону
хуліганства і охоплювалося єдиним умислом винного. Тому, у даному випадку,
додаткова кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 162 ч.1 КК України є зайвою, отже в
діях ОСОБА_1 був відсутній вказаний склад злочину.

При призначенні
ОСОБА_1 покарань за кожний із злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.3, 189 ч.1 КК
України, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступені тяжкості
вчинених злочинів, особу винного та обставину, що обтяжує покарання. Тому
колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 призначене таке покарання, яке є необхідним й
достатнім для попередження нових злочинів, і не вбачає підстав для
пом"якшення покарання винному.

В справі немає
даних, які давали б підстави для застосування до ОСОБА_1 Закону України "Про амністію" від 19 квітня
2007р. за його клопотанням.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 362, 366, 367, 371, 377 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2007р. в частині
засудження ОСОБА_1за ст.
162 ч.1 КК України на два роки обмеження волі скасувати, а кримінальну справу в
цій частині провадженням закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Вважати ОСОБА_1засудженим до
покарань, призначених цим вироком:

за ст. 296 ч.3
КК України на п"ять років позбавлення волі;

за ст. 189 ч.1
КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі
ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання для
відбування п"ять років позбавлення волі.

В решті
цей вирок залишити без змін.