В И Р О К
іменем України

"12" грудня 2014 р.Дніпровський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004020 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Келеберда, Канівського району , Черкаської області, українця, громадянина України, не працює, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , 2011 р.н., ОСОБА_8 , 2014 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, раніше судимий: 12.01.2011 року вирком Онуфрієвського районного суду Кіровоградської обл. за ч. 2, 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 30.08.2013 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 187 КК України, -
встановив:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_9 04 квітня 2014 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, проходячи у дворі буд. АДРЕСА_3 , помітив невідому громадянку ОСОБА_4 , яка йшла попереду, в попутному з ним напрямку і в руках тримала свою жіночу сумку з особистими речами.
В той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на скоєння розбійного нападу відносно ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння її майном.
ОСОБА_6 , реалізуючи свої злочинні наміри, та наздогнавши потерпілу ОСОБА_4 , став руками наносити удари в область її голови, тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілої, від чого остання впала на асфальт.
Подолавши таким чином волю до опору з боку потерпілої, ОСОБА_6 вирвав з її рук шкіряну жіночу сумку «Karen Millen», вартістю 3500 грн., в якій знаходилися: мобільний телефон «Blekk Berri 9700», вартістю 2500 грн., в шкіряному футлярі, вартістю 150 грн., з СІМ-карткою оператора «МТС», вартістю 30 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 20 грн., з карткою пам`яті «Transcend» на 8 гб., вартістю 70 грн.; мобільний телефон «Blekk Berri Z 10», вартістю 3500 грн., з СІМ-карткою оператора «Лайф», вартістю 30 грн.; шкіряний гаманець, вартістю 500 грн., з грошима в сумі 1020 грн.
В подальшому ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 11320 грн.
В результаті нападу ОСОБА_6 на потерпілу ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, гематоми чола, саден обличчя», які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я); «садна верхніх та нижніх кінцівок», кожне з яких, відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, визнав, дав покази про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 04 квітня 2014 року, близько 22:30 години, у дворі буд. АДРЕСА_3 , він помітив невідому громадянку ОСОБА_4 , яка тримала жіночу сумку, та в той момент у нього виник злочинний умисел на вчинення нападу на неї, з метою заволодіння майном. Так, ОСОБА_6 наздогнав потерпілу, наніс їй удари в голову, після чого остання впала на асфальт. Після цього обвинувачений ОСОБА_6 вирвав з її рук жіночу сумку з майном та зник з місця скоєння злочину.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий вирком Онуфрієвського районного суду Кіровоградської обл. від 12.01.2011 року за ч. 2, 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 30.08.2013 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, маючи не зняту і не погашену судимість, вчинив новий умисний злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття в скоєному, принесено вибачення потерпілій.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_6 міру покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити попередню тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 16 червня 2014 року, зарахувавши в даний строк час його досудового ув`язнення з 04 квітня 2014 року по 15 червня 2014 року включно.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази: шкіряна жіноча сумка «Karen Millen», в якій знаходилися: мобільний телефон «Blekk Berri 9700», в шкіряному футлярі, з СІМ-карткою оператора «МТС», з карткою пам`яті «Transcend» на 8 гб., мобільний телефон «Blekk Berri Z 10», з СІМ-карткою оператора «Лайф», шкіряний гаманець, з грошима в сумі 1020 грн, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - залишити у її власності; CD-R диск ANV з відеозаписом слідчого експерименту, приєднаний до матеріалів справи, - залишити у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій, захиснику та прокурору.

Суддя: