Ухвала

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5
суддів ОСОБА_6 ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні у м. Києві 20 квітня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а:

зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з постановленими щодо нього судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім'я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, засуджений вказаних вимог процесуального закону не дотримався.

Так, зі змісту касаційної скарги не зрозуміло, які судові рішення оскаржуються, оскільки усупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України засуджений у скарзі про це не зазначив.

При цьому, у касаційній скарзі наведені мотиви незгоди засудженого як з постановленим щодо нього вироком апеляційного суду, так і з ухвалою апеляційного суду, якою залишено без зміни ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви засудженого про звільнення з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». Зазначене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, засуджений не навів конкретних порушень закону, допущених при постановленні оскаржуваних судових рішень щодо нього, які відповідно до положень ст. 438 КПК України є підставами для їх скасування чи зміни, та не навів доводів на їх обґрунтування.

Також, вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, яка встановлює повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім цього, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України засуджений у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_5________________ ОСОБА_6_________________ОСОБА_7