Справа №11-320 2007 року Головуючий в 1-й інстанції коваль Р.Й.
Категорія ст. 185 ч.3 KK України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Хмельницької області у складі:

головуючого - Кульбаби В.М.

суддів - Бойко Л.В., Лінника П.О.

з участю прокурора - Леськіва В.О.

та адвоката - ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_3., засуджених ОСОБА_4. та ОСОБА_1., апеляційним
поданням ст. помічника прокурора м. Шепетівки на вирок Шепетівського
міськрайонного суду від 15 березня 2007 року.

Цим вироком -

ОСОБА_1народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
уродженця та

мешканця с Цвітоха Славутського
району Хмельницької області, неодруженого,

непрацюючого, раніше судимого:

-
21.08.2001 року за ст. 142 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

17.02.2004 року за ст. 185 ч.3 КК
України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

31.01. 2006 року звільненого
умовно-достроково на 11 місяців 7 днів, засуджено за
ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину
покарання за вироком Славутського міського суду від 17.02.2004 року і
остаточно визначено за сукупністю вироків 4 роки позбавлення
волі.

ОСОБА_4,
народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року, уродженця та мешканця с Цвітоха Славутського району
Хмельницької області, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

16.03.1999 року за ст. 81 ч.3 КК
України із застосуванням ст. 46-1 КК України на 3 роки позбавлення волі з
відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців, зі сплатою
штрафу в розмірі 170 грн.;

2002
року за ст. 185 ч.3 КК України на 3
роки 6 місяців позбавлення волі;

2003
року за ст. 185 ч.3 КК України на 4
роки позбавлення волі. 11. 05.2005 року звільнено
умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів, -

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6
місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4
утримується під вартою з 31 жовтня 2006 року, ОСОБА_1. - з 15 листопада
2006 року.

Постановлено
стягнути із засуджених солідарно на користь потерпілоїОСОБА_3. на відшкодування: 11089грн. матеріальної шкоди,
2500грн. - моральної шкоди.

ОСОБА_1. та ОСОБА_4. визнано винними у скоєнні наступних злочинів.

2

В кінці вересня 2006 року засуджені за попередньою змовою шляхом
пошкодження навісного замка проникли в будинок
мешканця с Цвітохи Славутського районуОСОБА_5, звідки таємно викрали мисливську рушницю з набоями,
сумку, посуд та продукти, а всього майна на суму 891 грн. 50коп

26 жовтня 2006 року ОСОБА_1та ОСОБА_4, пошкодивши дах, проникли в магазин «Лайф» у м. Шепетівці, належний підприємцюОСОБА_3.,
звідки таємно викрали 59 мобільних телефони, 2 чохли та пневматичний пістолет,
а всього майна на загальну суму 36523грн.

В апеляційних скаргах, посилаючись на повне визнання вини, каяття,
засуджені просять пом'якшити призначене їм покарання.

Потерпіла у скарзі ставить питання про скасування вироку через м'якість призначеного
засудженим покарання.

Стверджує, що судом необгрунтовано не враховано негативних даних про особу винних, рецидив злочинів, роль ОСОБА_4, як організатора
злочину. Необгрунтовано зазначено, що у ОСОБА_1відсутні
обставини, які обтяжують покарання.

Необгрунтовано визнано, що засуджені «з'явились із зізнанням».

Судом безпідставно знижено розмір відшкодування моральної шкоди.

У апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку через
порушення вимог ст. 299 КПК України. Не
враховано, що засуджені лише частково визнали цивільний позов.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляцій, заслухавши засуджених, їх захисника, які підтримали свої апеляції, представників
потерпілої, прокурора, які підтримали подані апеляції, колегія
суддів не знаходить підстав для задоволення апеляцій засуджених та задовольняє частково апеляції прокурора та потерпілої.

Винність ОСОБА_1. та ОСОБА_4. у скоєнні крадіжок при викладених у вироку
суду обставинах підтверджується доказами.

В судовому засіданні засуджені визнали повністю обставини злочинів і в подробицях підтвердили факти викрадення чужого майна в
установлених судом розмірах.

Оскільки обставини справи учасниками процесу не оспорювались, то суд першої
інстанції обґрунтовано, на підставі ст.299 КПК України обмежив обсяг
досліджуваних доказів.

Поскільки суд обмежив обсяг дослідження доказів стосовно фактичних обставин
справи лише щодо часу, місця, способу та розміру
крадіжки які не оспорювались, а докази щодо розміру цивільного
позову досліджував в повному обсязі, то посилання у скарзі та поданні на порушення вимог ст. 299 КПК України є
необгрунтованими.

Давши належну оцінку доказам, місцевий суд вірно кваліфікував злочинні дії винних за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне, повторне
викрадення чужого майна, вчинене

3

за попередньою змовою групою осіб,
поєднане з проникненням у житло та сховище, що завдало значної
шкоди потерпілому.

Повторність злочину судом враховано при його кваліфікації, тому посилання у
скарзі про необхідність врахування рецидиву
злочинів, як обтяжуючої вину обставини, є необгрунтованим.

Не підпадають під дію ст. 67 КК України і інші обставини, на які
посилається потерпіла.

Призначене в межах закону покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і
є справедливим.

Разом з тим з урахуванням заподіяння потерпілій значних збитків,
тимчасового зупинення роботи підприємства,
розмір відшкодування заподіяних їй моральних збитків підлягає
збільшенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги засуджених ОСОБА_1та ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Апеляційне подання прокурора, апеляційну скаргу потерпілої задоволити
частково.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 15 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1. та ОСОБА_4. змінити.

Стягнути із ОСОБА_1та ОСОБА_4 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_3на відшкодування моральної шкоди 4000 грн.

В решті цей вирок залишити без зміни.