Справа №1-775/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 18
вересня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Бачинського В.Л.

за
участю секретаря Письменної
Н.П.

прокурора Старчука
В. М.

захисників ОСОБА_4.,ОСОБА_5.,

ОСОБА_6., ОСОБА_7.

потерпілих ОСОБА_8.,ОСОБА_9

законного
представника неповнолітньої потерпілої
ОСОБА_10.

законних
представників неповнолітніх підсудних ОСОБА_11.,
ОСОБА_2

представника
служби у справах неповнолітніх Кудрявцевої
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с Баківці Луцького
району Волинської області, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, освіта неповна
середня, неодруженого, громадянина України, раніше судимого 07.06.2006 року
Луцьким міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 289 ч. 2, 15 ч. 2, 289
ч. 2, 69, 70, 75 КК України до 5-ти років позбавлення волі, з іспитовим строком
на 2 роки;

- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2
КК України;

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця с Лаврів Луцького
району Волинської області, жителя АДРЕСА_2, непрацюючого, освіта неповна
середня, студента ЛВПУ № 9, неодруженого, громадянина України, раніше не
судимого;

- у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 186
ч. 2, 187 ч. 2 КК України;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженця м. Луцьк

Волинської
області, жителя АДРЕСА_3, непрацюючого, освіта середня, студента ЛТДУ,
неодруженого, громадянина України, раніше не судимого;

- у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 186
ч. 2, 187 ч. 2 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3., 07.05.2007 року біля 1645 год., знаходячись
неподалік торгівельно-розважального комплексу «Фата-моргана», що в м. Рожище по
вул. Шевченка, 2а, шляхом ривка, відкрито викрав мобільний телефон «Самсунг
Х210», чим спричинив потерпілійОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 505
грн. 63 коп.

Крім того, підсудні ОСОБА_1., ОСОБА_3., повторно, за попередньою змовою між
собою та ОСОБА_2, 24.05.2007 року близько 2300 год., знаходячись в дворі будинку № 10/2 по пр. Молоді в м.
Луцьку, вчинили напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та
здоров'я потерпілого, яке виразилось у нанесенні ОСОБА_1. удару ступнею правої
ноги в спину ОСОБА_8., спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я, відкрито викрали у нього барсетку
вартістю 40 грн., в якій був чохол для окулярів вартістю 10 грн., окуляри
вартістю 20 грн., гроші в сумі 10 грн., чим завдали потерпілому матеріальної
шкоди на загальну суму 80 грн.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого
обвинувачення підсудний ОСОБА_2
свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, давши суду
показання про те, що дійсно 24.05.2007 року близько 2300 год., разом з ОСОБА_1.
та ОСОБА_3., знаходячись в дворі будинку № 10/2 по пр. Молоді в м. Луцьку,
вчинили напад на потерпілого ОСОБА_8 та заволоділи його барсеткою. Заперечив
факт грабежу мобільного телефону у потерпілоїОСОБА_9, оскільки її пограбував
ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення
підсудний ОСОБА_3. свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково,
давши суду показання про те, що 07.05.2007 року він та ОСОБА_2 перебували в м.
Рожище. Близько 16 год. 45 хв.
він попросив потерпілу ОСОБА_9сказати котра година. Коли вона дістала телефон,
він забрав його і почав втікати. При цьому ОСОБА_2не було, оскільки він
відійшов в сторону. Щодо нападу на потерпілого ОСОБА_8, то він відносно нього
ніяких дій не вчиняв, а коли впав потерпілий, то він почав втікати тому, що
бігли ОСОБА_1і ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення
підсудний ОСОБА_1. свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю,
давши суду показання про те, дійсно 24.05.2007 року близько 2300 год., разом з ОСОБА_2
та ОСОБА_3., знаходячись в дворі будинку № 10/2 по пр. Молоді в м. Луцьку,
вчинили напад на потерпілого ОСОБА_8 та заволоділи його барсеткою. При цьому
він наніс удар ногою в спину потерпілого, від чого той впав, а ОСОБА_2 забрав
його барсетку і всі вони почали втікати.

На думку суду винуватість підсудних у встановлених судом злочинах повністю
доведена зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Факт заволодіння
мобільного телефону потерпілоїОСОБА_9 стверджується:

· показаннями
допитаної в судовому засіданні потерпілоїОСОБА_9, з яких вбачається, що
07.05.2007 року вона зустрілась з ОСОБА_3та ОСОБА_2 в м. Рожище. Гуляли по
місту і коли повертались додому, ОСОБА_3запитав котра година. ОСОБА_2 в цей час
відійшов в туалет. Вона дістала із сумки мобільний телефон, а ОСОБА_3його
вирвав і почав втікати. ОСОБА_2поряд не було і ці події він не бачив. Заподіяна
шкода їй повністю відшкодована.

· протоколом
вилучення від 25.05.2007 року, відповідно до якого у ОСОБА_2. було вилучено
мобільний телефон «Самсунг Х210». (а.с. 186).;

· протоколом
очної ставки міжОСОБА_9 та ОСОБА_3., відповідно до якого потерпіла вказала на
ОСОБА_3. як такого, що відкрито викрав у неї мобільний телефон. Підсудний
ОСОБА_3. вказав, що потерпіла сама йому віддала телефон в руки. (а.с. 198-199).

· протоколом
відтворення обстановки та обставин події 13.06.2007 року за участю ОСОБА_3.,
під час якого останній розповів та показав, яким чином він відкрито викрав
мобільний телефон уОСОБА_9 (а.с. 222-224).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_3. у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є
відкрите викрадення чужого майна. Суд не вбачає в діях підсудних ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. складу злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, кваліфікуючою
ознакою якого є відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою
групою осіб. Так, як вбачається з показань підсудного ОСОБА_3. та
потерпілоїОСОБА_9, пограбував потерпілу підсудний ОСОБА_3., підсудний ОСОБА_2
до даного злочину не причетний. Вказаний факт підтверджується зібраними
доказами по справі. Тому, на думку суду, дії ОСОБА_3. слід кваліфікувати саме
за ст. 186 ч. 1 КК України, а підсудного ОСОБА_2. слід виправдати за ст. 186 ч.
2 КК України із-за відсутності в його діях складу злочину.

Факт
розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8. стверджується:

- показаннями
допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8., з яких

вбачається, що 24.05.2007 року він ввечері повертався з
роботи. Відчув удар ззаду, від якого

він впав лицем об асфальт. Коли отямився, то виявив, що у
нього пропала барсетка. Від

падіння на асфальт у нього було вибиті зуби та подряпане лице. Спричинена шкода підсудними ОСОБА_3та ОСОБА_2
відшкодована повністю, а ОСОБА_1- частково.

· показаннями
допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12., який показав, що 24.05.2007
року він був в наряді по охороні громадського порядку разом з ОСОБА_13. По пр.
Молоді, він замітив трьох хлопців, які втікали, їх намагався догнати чоловік.
Одного з хлопців він затримав, а іншого - ОСОБА_13. Хлопці зізнались, що
пограбували незнайомого чоловіка і їх було троє.

· аналогічними
показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13

· протоколами
відтворення обстановки та обставин події, за участю підсудних, які на місці
розказали та показали про обставини пограбування ними потерпілого ОСОБА_8.
(а.с. 44-52, 53-60, 61-67);

· протоколами
очних ставок між підсудними та потерпілим, в яких підсудні зазначили, що
вчинили напад на потерпілого ОСОБА_8. (а.с. 68-69, 70, 162-163);

· висновком
експерта « 1277 від 21.06.2007 року, відповідно до якого тілесні ушкодження у
вигляді синця, саден, травматичного видалення 1-го зуба зліва та 1, 2 зуба на
верхній щелепі, ранок слизової оболонки нижньої губи, виявлені у ОСОБА_8., за
ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, (а.с. 90-92).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку про доведеність вини підсудних у вчиненні злочину, передбаченого ст.
187 ч. 2 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є напад з метою заволодіння
чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я особи в момент заподіяння.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1., суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше судимий, вчинив
злочин в період іспитового строку, пом'якшуючі покарання обставини, яким суд
вважає щире каяття, допомога в проведенні досудового слідства, часткове
відшкодування завданих збитків, а до обтяжуючих покарання обставин суд
відносить вчинення злочинів в стані алкогольного сп'яніння.

Обираючи покарання підсудним ОСОБА_2 таОСОБА_3. суд враховує характер і
ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи підсудних, які вперше притягуються до
кримінальної відповідальності, пом'якшуючі покарання обставини, якими суд
вважає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, допомога в проведенні
досудового слідства, добровільне відшкодування завданих збитків, обтяжуючих
покарання обставин суд не знаходить.

В справі потерпілим ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про стягнення з
підсудних та законних представників неповнолітніх підсудних матеріальної та
моральної шкоди в сумі 5126 грн. 68 коп. Враховуючи, що підсудними ОСОБА_3.,
ОСОБА_2 та їхніми законними представниками відшкодована матеріальна та моральна
шкода в повному об'ємі, а підсудним ОСОБА_1. - частково, то на думку суду позов
потерпілого підлягає до часткового задоволення. А тому з підсудного ОСОБА_1
слід стягнути на користь ОСОБА_8. 950 грн. в рахунок відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд приходить до висновку, що
виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства
неможливе, а тому йому слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою
він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.

На думку суду, врахувавши пом'якшуючі обставин справи, а також молодий вік
підсудних, покарання їм слід обрати із застосуванням ст. 69 КК України і
призначити їм покарання більш м'якого, ніж передбаченого ст. 187 ч. 2 КК
України.

Крім того, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що
виправлення та перевиховання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3. можливе без ізоляції
від суспільства, з застосуванням ст. 104 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого 187 ч. 2 КК України, призначивши
покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5
(п'ять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків
шляхом приєднання до покарання за даним вироком, частково невідбуте покарання
за вироком Луцького міськрайонного суду 07.06.2006 року - шість місяців -
остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років
6 (шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту
постановления вироку,
зарахувавши в цей термін перебування під вартою з 25.05.2007 року.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 187 ч. 2 КК України, призначивши покарання з застосуванням ст. 69 КК
України у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років без конфіскації майна.

За ст. 186 ч. 2 КК України ОСОБА_2. виправдати із-за
відсутності в його діях складу злочину.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч.
2,186 ч. 1 КК України, призначивши покарання:

за ст. 187 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді
позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років без конфіскації майна;

за ст. 186 ч. 1
КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підстав ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3. покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, 76, 104 КК України звільнити
ОСОБА_2., ОСОБА_3. від відбування призначеного покарання, якщо кожен з них
протягом трьох років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають
покладені на них обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 в користь ОСОБА_8. 950 (дев'ятсот п'ятдесят)
гривень в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженим залишити
попереднім: ОСОБА_1. - тримання під вартою, ОСОБА_2, ОСОБА_3. - підписку про
невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під
вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії вироку.