Справа № 139/403/15-к

В И Р О К
19 червня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,

з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ОСОБА_3 22 квітня 2015 року близько 20 год 30 хв перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по вул. Леніна в с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з прагненням очевидно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, переліз через огорожу на присадибну земельну ділянку території домоволодіння ОСОБА_5 та безпричинно, з хуліганських спонукань наніс останньому один удар ногою в обличчя з права.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 87 від 29.04.2015 року у ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження: пошкодження червоної облямівки верхньої та нижньої губ справа, синець на нижній губі справа, синець на правій щоці по центру, які виникли від дії тупого предмета, можливо 22.04.2015 року, та належать кожне окремо до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричиняють короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно 22 квітня 2015 року близько 20 год 30 хв будучи у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_2 переліз через огорожу на присадибну земельну ділянку території домоволодіння ОСОБА_5 та з хуліганських спонукань наніс останньому один удар ногою в обличчя. Тепер в своїх діях щиро кається. Докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просив провести розгляд даного кримінального провадження без його участі. Будь-яких претензій до ОСОБА_3 не має, просить його суворо не карати. На підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, суд вважає можливим провести судовий розгляд без потерпілого.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, підсудний не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив суду, злочин вчинений ним відповідно до пред`явленої підозри, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає вину повністю, фактичні обставини справи не оспорює, цивільний позов по справі не заявлявся. Прокурором фактичні обставини справи не оспорені.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 22 квітня 2015 року вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий (а.к.п.26), по місцю проживання характеризується з позитивної сторони (а.к.п.27), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.28). Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щиросердечне каяття, вчинення злочину вперше, думку потерпілого, який у своїй заяві просив обвинуваченого суворо не карати, суд переконаний, що саме покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні не має.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні не має.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручати засудженому і прокурору.

Суддя :