Дата документу 28.04.2015

Справа № 334/3017/15-к
Провадження № 1-кп/334/289/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001018 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 не засудженого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 213 ч.1 КК України,

встановив:

В період часу з початку січня 2015 року по 13.03. 2015 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне здійснення операцій з брухтом чорних металів, без державної реєстрації, не маючи на те спеціального дозволу, в порушення вимог ЗУ «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, в редакції від 02.12.2012 року, ЗУ «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності» від 01.06.2000 року в редакції від 06.08.1014 року, на території домоволодіння АДРЕСА_3 , незаконно здійснював операції з брухтом чорних металів, приймаючи за ціною 2 грн.20 коп. за 1 кг, після чого реалізовував невстановленій особі за більшою ціною - 2грн.78 коп. Протягом січня-лютого ОСОБА_5 зібрав приблизно 500 кг чорного металу та здав невстановленій особі за 1390 гривень.

13.03.2015 року, приблизно об 12 годині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 прийняв від ОСОБА_6 металобрухт вагою 5 кг за ціною 2 грн.20 коп., видав останньому гроші у сумі 11 грн. В ході проведеного обшуку у вищезазначеному домоволодінні був виявлений та вилучений брухт чорного металу вагою 423 кг, металеві терези розраховані на зважування до 500 кг.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України, тобто здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації, або без спеціального дозволу, одержання яких передбачено законодавством. використання завідомо підробленого документа.

17.04.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні № 0001018, та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання провини. У відповідності з угодою прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.213 ч.1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою провину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за скоєний злочин 100 годин громадських робіт.

Розглядаючи в порядку п.1ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди суд бере до уваги наступні обставини.

У відповідності зі ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладено угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання вини. Прокурор в судовому засіданні, враховуючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КК і КПК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити, призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_5 в повному обсязі визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати прийняті угодою зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, у відповідності зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, потерпілих від злочинів немає.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеного з прокурором угоди про визнання провини, характер обвинувачення, щодо якого визнає свою провину, повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Беручи до уваги, що умови угоди про визнання провини між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КК і КПК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, вважає, що є всі правові підстави для затвердження зазначеної угоди.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який кваліфікований за ст. 213 ч.1 КК України, згідно якої належить призначити визначену сторонами в угоді про визнання вини міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0001018 угоду про визнання провини від 17.04.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання провини від 17.04.2015 року покарання 100 годин громадських робіт.

Речовими доказами розпорядитися відповідно до ст..100 КПК України.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1