Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/725/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000122 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, народився та проживає в АДРЕСА_1 , не працює, пенсіонер, інвалід ІІІ групи, освіта загальна середня, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 ( п`ятсот десяти ) гривень. Також вироком вирішено питання щодо цивільного позову та судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що 23 лютого 2015 року близько 14.50 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень та реалізовуючи його, в подвір`ї вказаного домоволодіння наніс онуку ОСОБА_9 - потерпілому ОСОБА_10 , який стояв поруч бабусі один удар кулаком правої руки в область голови, а саме в область верхньої та нижньої губи зліва.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 227 від 24.02.2015 року, потерпілому ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову нижньої та верхньої губи з садном, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України через відсутність в його діях ознак складу злочину.

В обґрунтування свої вимог зазначив, що суд першої інстанції упереджено визнав неправдивими та недостовірними його показання та показання свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також в порушення вимог КПК провів слідчий експеримент під час судового розгляду. Також зазначив, що судом не враховано того факту, що потерпілий міг самостійно нанести собі удар, під час конфлікту, який стався між ним та ОСОБА_9 . Крім того вказав, що потерпілий та його родичі є колишніми працівниками міліції, з чого випливає, що в розслідуванні даного конфлікту є можлива зацікавленість у результатах розгляду судом зібраних матеріалів

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її, висновок прокурора, який просив апеляцію обвинуваченого залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 винним себе на визнав та показав, що визнає себе винним лише в тому що прийшов в стані алкогольного сп`яніння до домоволодіння сусідки ОСОБА_9 з якою почав з`ясовувати відносини, але удар потерпілому не заподіював, всіх обставин не пам`ятає, так як був в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнає, його вина підтверджується наступним.

Допитаний потерпілий ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснив, що добре знає обвинуваченого, який є сусідом бабусі та з яким були до подій 23 лютого 2015 року в нормальних відносинах. 23 лютого 2015 року, близько 14.50 год. побачив, що до двору зайшов ОСОБА_8 , а за ним його дружина та він покликав бабусю, але ОСОБА_8 вже зайшов на веранду будинку та почав з`ясовувати обставини про дядька. В подальшому ОСОБА_8 дружина забрала з будинку, але останній повернувся, почав штовхати бабусю у груди за те, що її члени родини зіпсували йому життя. Ставши між ними він отримав удар в губу, після чого ОСОБА_8 , хотів ще раз нанести удар, але його забрала дружина.

Свідок ОСОБА_9 в суді першої інстанції показала, що 23 лютого 2015 року, в обідній ча до будинку ввірвався сусід ОСОБА_8 , почав кричати та з`ясовувати, де її син ОСОБА_13 , але його дружина забрала, проте останній повернувся та коли вони перебували вже на подвір`ї почав смикати її за свитку, демонструвавши шрами на руках та розмахнувшись вдарив правою рукою в обличчя онука, розбивши губу.

Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції показав, що в складі слідчо-оперативної групи виїжджав на місце пригоди хвилин через 10 від надходження виклику. В бесіді потерпілий ОСОБА_10 , пояснив обставини сутички та отримання удару, від сусіда ОСОБА_8 , якого забрала дружина так як останній перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. На обличчі потерпілого на губі зліва було садно та кров, але так як стало відомо, що ОСОБА_8 був у стані алкогольного сп`яніння не відбирали пояснення в той же день і його вже було в подальшому викликано слідчим.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показала, що дійсно її чоловік ОСОБА_8 пішов до сусідки з наміром поговорити із ОСОБА_13 , але так як останній перебував в стані алкогольного сп`яніння відразу пішла за ним та забрала. Коли вийшов онук ОСОБА_15 почав провокувати її чоловіка, махаючи ногами, вона забрала чоловіка але він штовхнув ОСОБА_9 по плечу, щоб вона його вислухала, удари її чоловік нікому не наносив, вийшовши з подвір`я за ними ОСОБА_10 закрив калітку та кудись телефонував. Щоб приїздили працівники міліції в той день не бачила.

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції показав, що проживає по сусідству та чув на території подвір`я ОСОБА_9 шум, крик та бачив як ОСОБА_8 дружина повела додому, бачив також ОСОБА_10 , який ходив по подвір`ї та спілкувався по телефону, на останньому не було видно тілесних ушкоджень.

Крім того вина ОСОБА_8 , підтверджується наступними матеріалами:

- висновком судово-медичної експертизи № 227 від 24.02.2015 року, згідно якої ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову нижньої та верхньої губи з садном, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, утворилися від не менш одного травматичного впливу;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 березня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_10 та фототаблицями, відповідно до яких встановлено нанесення одного удару та його локалізацію у ліву частину обличчя.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 березня 2015 року за участю свідка ОСОБА_9 та фототаблицями, відповідно до яких встановлено обставини нанесення одного удару правою рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_10 .

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_8 на той факт, що потерпілий міг сам собі нанести удар та спричинити дане тілесне ушкодження, вказав лише з метою пом`якшення відповідальності за скоєне, оскільки дані твердження спростовуються сукупністю наведених вище доказів, не вірити яким суд підстав не знайшов і оцінив їх критично, а відповідно висновку експерта враховуючи локалізацію тілесний ушкоджень у ОСОБА_10 виключається можливість їх утворення при падінні стоячи.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 кваліфікувавши дії останнього за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Обираючи вид і розмір покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 67 КК України врахував, що ОСОБА_8 вчинив злочин невеликої тяжкості, також врахував особу обвинуваченого, який є інвалідом 111 групи, характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, має протипоказання до тяжкої фізичної праці, в силу ст. 89 КК України вважається не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено, а обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_8 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 125 КК України, у виді штрафу, яке, як вважає колегія суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Що стосується посилання обвинуваченого з приводу порушення судом вимог КПК України, а саме проведення слідчого експерименту під час судового розгляду, то вони є безпідставними, оскільки обвинувачений крім даного посилання не навів в чому саме полягає дане порушення. Крім того, посилання обвинуваченого з приводу того, що суд при допиті свідків вийшов за межі повноважень оцінки доказів не знайшли свого підтвердження, тому що згідно з вимогами ст. 349 КПК України, суд визначив обсяг дослідження доказів та провів допит свідків відповідно до положень ст. 352 КПК України, а не слідчий експеримент.

Будь яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційній скарзі не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2