Справа № 464/5501/15-к
пр.№ 1-кп/464/288/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.07.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000806 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Львова, українця, громадянина України,

не одруженого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 20.03.2015 року близько 3 год 30 хв, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку № 77 по пр. Червоної Калини у м.Львові, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою наперед підготовлених знарядь, викрав з автомобіля марки «ВАЗ 2109» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , два легкосплавні диски марки «К&k» моделі «Статус М КС408» розміром R14 із зимовою шиною марки «Cordian» моделі «Polar», заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, 26.03.2015 року близько 3 год 00 хв, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, приїхавши на вул. Дністерську у м.Львові та заїхавши у двір будинку № 17, викрав із автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , два легкосплавні диски марки «Viper» моделі «Riel Е604» розміром R14 із зимовою шиною марки «Debica» моделі «Frigo», завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2200 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст.185 КК України, як викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.185 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, майнову шкоду потерпілим відшкодована, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкцій статей інкримінованих злочинів.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС на Львівській залізниці товарознавчих експертиз №318 від 31.03.2015 р. в розмірі 491 грн 04 коп та №300 від 26.03.2015 р. в розмірі 491 грн 04 коп, оскільки проведення вказаних експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речового доказу слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України,

ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 982 грн. 08 коп.

Речові докази у справі, а саме:

-чорний матерчатий рюкзак, однотипні болти в кількості 23 шт., однотипні болти в кількості 2 шт., пару чорних матерчатих рукавиць із вкрапленням резини та написом «Doloni», хрестовий великий ключ, що зберігаються в камері схову речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області по квитанції №000875 від 22.03.2015 р. знищити;

-домкрат чорного кольору із слідами корозії та великий хрестовий ключ, що зберігаються в камері схову речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області по квитанції №000877 від 26.03.2015 р. знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1