Справа № 11-366/08 Головуючий у І інстанції Мосієвич І.В.
Категорія: ст.121 ч.1 КК України Доповідач Фідря О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 5 серпня 2008 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської області у складі: головуючого
- судді Фідрі О.М.,

суддів - Олексюка Я.М., Опейди В.О.,

з участю прокурора - Старчука В.М.,

засудженого - ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Любомльського районного суду
від 29 травня 2008 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Сильне
Любомльського району, житель АДРЕСА_1,
зареєстрований в с. Бірки Любомльського району, громадянин України,
одружений, непрацюючий, з середньою освітою, раніше не судимий,

засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, на
п'ять років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь:

- Любомльської центральної районної лікарні 1170 грн. витрат медичного
закладу на лікування ОСОБА_2;

- потерпілого ОСОБА_3 1241 грн. 66 коп. у відшкодування матеріальної шкоди
та 1700 грн. - моральної шкоди, 80 грн. - витрат потерпілого за надання
правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави
судові витрати: 532 грн. 82 коп. - за проведення експертизи холодної зброї та
330 грн. - психолого-психіатричної експертизи.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному
порядку, колегія суддів судової палати, -

в с т а н о в и л а :

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним
у тому, що він 26 січня 2008 року біля 19 години, знаходячись у будинку
АДРЕСА_1, в якому проживав, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на
ґрунті особистих неприязних відносин під час сварки з ОСОБА_2 умисно наніс
останньому удар ножем в ділянку живота. Своїми діями ОСОБА_1 заподіяв
потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх
заподіяння у вигляді проникаючого ножового поранення живота з ушкодженням
печінки, жовчного міхура та дванадцятиперстної кишки.

У поданій на вирок суду апеляції
засуджений ОСОБА_1 вважає призначене йому покарання надто суворим. Посилається
на те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння та лише захищався від
потерпілого ОСОБА_2, який міг нанести йому удар сокирою. Просить вирок суду змінити з пом'якшенням
призначеного покарання.

У запереченні на апеляцію прокурор, який приймав участь у розгляді справи,
вказує на її безпідставність. Вважає, що судом повно і об'єктивно досліджено
обставини справи, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України,
а покарання, призначене засудженому, відповідає тяжкості
вчиненого злочину та особі винного.

Заслухавши доповідача, який виклав
суть вироку та доводи апеляції, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою
апеляцію, заперечення прокурора, який прохає вирок суду залишити без
зміни, перевіривши за матеріалами
кримінальної справи доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним
обставинам справи та обґрунтований сукупністю доказів, яким суд дав належну
правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні при розгляді
справи судом першої інстанції, визнавав свою вину та показав, що біля 19 години
26 січня 2008 року за місцем свого проживання: АДРЕСА_1, під час суперечки з
ОСОБА_2 наніс останньому удар ножем в ділянку живота. Свої злочинні дії пояснив тим, що він
побачив, ніби потерпілий хоче вдарити його сокирою.

В той же час, свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які були очевидцями злочину, не підтвердили показань засудженого про
намагання потерпілого ОСОБА_2 вдарити
сокирою ОСОБА_1 Сам потерпілий ОСОБА_2
теж показав, що наміру наносити ОСОБА_1 удар сокирою він не мав, під час
суперечки з засудженим у руках нічого не тримав.

Виходячи з наведеного, посилання засудженого у апеляції на те, що він
злякався можливого удару потерпілого сокирою, захищався, не заслуговує на
увагу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_2 спричинені тілесні
ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота з пошкодженням печінки,
жовчного міхура та дванадцятиперстної кишки, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що небезпечні для життя у момент заподіяння. А тому, кваліфікація
дій засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України є правильною.

Обґрунтовуючи скоєння злочину засудженим в стані алкогольного сп'яніння,
суд послався у вироку на пояснення ОСОБА_5 та висновок наркологічної
експертизи. Тому доводи засудженого про те, що на момент скоєння злочину в
стані алкогольного сп'яніння він не перебував, безпідставні.

Покарання призначене ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 50, 65 КК України з
урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, обставин,
що обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, раніше
неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності,
характеризується негативно. Засуджений вчинив злочин, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, що є обтяжуючою
покарання обставиною.

Вироком суду ОСОБА_1 призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією
ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижче від
найнижчої межі, встановленої законом, може мати місце лише за наявності кількох
обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Обставин, які б пом'якшували
ОСОБА_1 покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку суду
колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду від 29 травня
2008 року щодо нього - без зміни.

Головуючий Фідря
О.М.

Судді: Олексюк
Я.М.

Опейда
В.О.