Дата документу 21.04.2015 Справа № 554/4945/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 18.04.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 18.04.2015 року о 16 год. 10 хв. до чергової частини Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області від чергової медсестри Центру екстреної медичної допомоги по телефону надійшло повідомлення про те, що 18.04.2015 року в АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При виїзді на місце події у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесним ушкодженням у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини зліва та з явними ознаками насильницької смерті.

18.04.2015 року відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2015 року близько 16:00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де у нього виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків зі своїм зятем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення вбивства ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв на кухні свого домогосподарства кухонний ніж, яким завдав ОСОБА_4 один удар у ділянку грудної клітини зліва, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням аорти, від якого ОСОБА_4 помер на місці події.

18.04.2015 року о «21» год. «15» хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затриманий за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України.

19.04.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

18.04.2015 року під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було вилучено належні йому особисті речі, а саме: брюки зеленого кольору; сорочку смугасту сіро-синього кольору; мобільний телефон «SAMSUNG DUOS» чорного кольору (ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 ), з двома SIM-картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» та ТОВ «Астеліт» («Лайф»).

Приймаючи до уваги, що вищевказані речі могли зберегти на собі сліди вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 злочину, слідчий просить накласти арешт на дане майно.

Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, надали до суду заяви, де просили розглядати клопотання слідчого з приводу арешту майна без їх участі.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що речі, які були вилучені 18.04.2015 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 , могли зберегти на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: брюки зеленого кольору; сорочку смугасту сіро-синього кольору; мобільний телефон «SAMSUNG DUOS» чорного кольору (ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 ), з двома SIM-картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» та ТОВ «Астеліт» («Лайф»).

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
СуддяОСОБА_1