Справа № 367/897/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/346/15 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 19 25.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 березня 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
представника БВК № 85 (в режимі відеоконференцзв`язку): ОСОБА_7
засудженого (в режимі відеоконференцзв`язку): ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, згідно з яким просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, мотивуючи тим, що він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.02.2015 року клопотання засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення, оскільки не стримувався від порушень встановлених правил відбування покарання, а законні вимоги адміністрації виконував під контролем.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з перших днів відбування свого покарання в колонії він працевлаштований, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, приймає участь в суспільному житті, режим відбування покарання порушував, за що мав одне стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку, вину в скоєному злочині визнав повністю та розкаявся.

Апелянт вважає, що своїм відношенням до відбування покарання та ставленням до праці він довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку, прокурора та представника БВК № 185, які підтримали апеляційну скаргу засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідного строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 був п`ять раз засуджений до реального відбування покарання, востаннє вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2013 року за ч.3 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислюється з 06 лютого 2010 року, кінець строку відбування покарання 06 серпня 2016 року.

Згідно характеристики від 10 лютого 2015 року та довідки про стягнення і заохочення, виданими установою виконання покарань, засуджений ОСОБА_8 до Бучанської ВК №85 прибув 30.11.2013 року. Під час відбування покарання був працевлаштований в цеху по виготовленню причепів, до роботи відноситься добре, за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці має 2 заохочення, а також має 2 стягнення, з яких 1 стягнення до набрання вироком законної сили, а 1 стягнення погашено у встановленому законом порядку. По відношенню до представників адміністрації установи поводиться стримано, по відношенню до засуджених безконфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але не завжди правильно. Правил санітарно-гігієнічних норм дотримується під наглядом представників адміністрації установи. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, отримує посилки та передачі, користується побаченнями. Вину в скоєному злочині визнав (а.с. 4-5).
В той же час, з вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2013 року вбачається, що 13.10.2006 року ОСОБА_8 був засуджений Черкаським районним судом за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 28.09.2009 року за ст. 81 КК України умовно достроково та під час умовно-дострокового звільнення - 29.01.2010 року знову вчинив новий злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України.
Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_8 за час відбування покарання, оскільки останній схильний до рецидиву злочинної діяльності, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.

Суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, та обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відносно ОСОБА_8 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2015 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково залишено без задоволення залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4