Справа № 1705/1373/2012
ПОСТАНОВА

"21" квітня 2015 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

при секретарі: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , засудженого за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року за ч.2 ст.307 КК України до 7 (семи років) позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року визнаний винним за ч.2 ст.307 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

17 лютого 2015 року після оголошення вироку ОСОБА_4 вручено копію вироку, а також роз`яснено строк та порядок оскарження вироку.

09 квітня 2015 року до Дубенського міськрайонного суду поступило клопотання ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дубенського міськрайонного суду від 17 лютого 2015 року.

Засуджений Долінський вважає вирок несправедливим і мав та має намір його оскаржити в апеляційному порядку. Але адвокат ОСОБА_5 , який захищав ОСОБА_4 в суді першої інстанції, відмовився його захищати на стадії апеляційного оскарження. У зв`язку з цим, 24.02.2015 року ОСОБА_4 було укладено договір з адвокатом ОСОБА_6 про надання правової допомоги.

Оскільки ОСОБА_4 був приголомшений обраною судом мірою покарання, адвокат мала подати апеляцію особисто як захисник, що вона і зробила. У 20- числах березня 2015 року ОСОБА_4 було повідомлено, що апеляцію прийнято та призначено дату для перегляду вироку в апеляційному порядку на 28.04.2015 року. Тому засуджений був впевнений, що його справа буде переглянута апеляційним судом. На початку квітня ОСОБА_4 повідомили про те, що 06.04.2015 року в апеляційному суді Рівненської області відбудеться судове засідання щодо розгляду його апеляції. Під час попереднього розгляду справи апеляційним судом його захиснику було відмовлено в прийняті поданої нею апеляції з підстав передбачених ч.1 ст.359 КПК України.

Долінський вважає, що за таких обставин він незаконно та необгрутовано позбавлений права на апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції. Вважає такі причини пропуску строку на подання апеляції поважними і просить відновити строк для подання апеляції вже подавши апеляцію від свого імені, датовану 07.04.2015 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання з викладених у ньому підстав. Доповнив, що адвокат, який захищав його в суді першої інстанції відмовився захищати його інтереси в апеляційній інстанції. Тому його мама знайшла іншого адвоката, яка після спілкування з ним подала апеляцію від свого імені. Але цю апеляцію не прийняв суд апеляційної інстанції до розгляду. Тож тепер, через такі колізії, він взагалі позбавлений права на апеляцію, хоча має намір щоб вирок було переглянуто апеляційною інстанцією.

Прокурор висловив думку, що підсудному та захиснику було надано можливості для подання апеляції а тому слід відмовити у відновленні строку на апеляційне оскарження.

Вислухавши доводи засудженого ОСОБА_4 та прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

В суді першої інстанції інтереси ОСОБА_4 захищав адвокат ОСОБА_5 . Після постановлення та оголошення вироку, за тієї умови, що ОСОБА_4 не визнавав своєї вини в інкримінованому йому злочині, апеляція від захисника не поступила, а було укладено угоду про надання правової допомоги з іншим адвокатом.

Апеляція подана до апеляційного суду була від імені адвоката, який не брав участі в розгляді справи, та не був допущений до участі у справі в якості захисника, як це передбачає ст.44 КПК України (в редакції 1960 року). З цих підстав апеляція й не була прийнята апеляційним судом.

Але при таких умовах суд погоджується з доводами засудженого щодо того, що він не винен, що адвокат обрав такий процесуальний вихід з даної ситуації, й не будучи допущений до участі у справі подав апеляцію від свого імені, а не від імені ОСОБА_4 . Також, можна погодитись і з тим, що в цьому випадку, буде порушено право ОСОБА_4 на захист і на перегляд вироку щодо нього в апеляційному порядку. А тому, суд вважає такі причини поважними для відновлення строку на подання апеляції.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.353 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , засудженому за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року за ч.2 ст.307 КК України до 7 (семи років) позбавлення волі, відновити строк для подання апеляції у зв`язку з пропуском зазначеного строку з поважних причин.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: