Справа
№1-268 за 2007р.
ВИРОК

Іменем України

26 липня 2007 року
Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді
Качмар В.Я. при секретарі - Король А.М. з участю прокурора - Кігічак І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Дрогобич кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з ІНФОРМАЦІЯ_2 освітою, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 згідно виконавчого листа НОМЕР_1, виданого Дрогобицьким міським судом від
ІНФОРМАЦІЯ_5, повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 народження, в розмірі 14 частини із всіх видів
заробітку, але не менше 12
неоподаткованого мінімуму всіх доходів громадян на
дитину, щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_7 до її повноліття. Однак, ОСОБА_1 з
ІНФОРМАЦІЯ_8 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини(аліментів) і згідно розшифровки ВДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції станом на ІНФОРМАЦІЯ_9 утворив заборгованість
в сумі 6556 грн. 40 коп..

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину визнав
повність і показав, що він в ІНФОРМАЦІЯ_10 році розлучився із своєю дружиною,
потерпілою по справі ОСОБА_2. Від шлюбу в них народилася ОСОБА_3. В
ІНФОРМАЦІЯ_11 його, ще дружина, звернулася до суду про стягнення з нього
аліментів. Так як, працював ІНФОРМАЦІЯ_12, то спочатку сплачував аліменти.
Однак, після звільнення в ІНФОРМАЦІЯ_10 аліментів не сплачував. Його викликали
у виконавчу службу, де попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення
від сплати аліментів. Намагався знайти роботу, однак куди не звертався, то наражався
на відмову. Щиросердечно розкаюється у вчиненому, обіцяє сплачувати аліменти на
утримання дочки. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що в
ІНФОРМАЦІЯ_10 вона розірвала шлюб з підсудним. А ще раніше в ІНФОРМАЦІЯ_11
звернулася до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання
їхньої ОСОБА_3, оскільки підсудний ухилявся від її утримання. Поки підсудний
офіційно працював, то сплачував аліменти, однак з ІНФОРМАЦІЯ_10 аліментів не
отримує жодних. Він не надавав матеріальну допомогу і іншим чином. Вона
нагадувала йому про необхідність сплати аліментів, однак він ніяк не реагував.
Просить не застосовувати до підсудного суворих мір покарання, лише спонукати
його сплачувати аліменти.

Підсудний визнав себе винним повністю у вчиненому
злочині, фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду
і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих
обставин справи. Таким чином, суд, впевнившись у правильному розумінні
підсудним змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та
істинності його позиції,

відповідно до ч.3 ст.299 КК України, визнав недоцільним дослідження доказів
стосовно цих фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в
сукупності, суд знаходить винуватість підсудного доведеною. Він умисно ухилявся
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей(аліментів), а
тому його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд враховує
обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв
розкриттю злочину, що пом'якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудному, по справі не встановлено.

Враховується також, що підсудний вчинив злочин невеликої
тяжкості і вперше, позитивно характеризується по місцю постійного проживання,
потерпіла просить не застосовувати до нього суворих мір покарання.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд
приходить до висновку, що виправлення підсудного та попередження вчинення нових
злочинів можливе шляхом застосування до нього покарання у вигляді обмеження
волі, яке буде для нього необхідне та достатнє, однак без відбування такого,
надавши випробувальний термін.

Керуючись ст.ст.323, 324
КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним та засудити ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КК
України на 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк в 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти обов'язки на
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, куди періодично з'являтись для реєстрації та
повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
відносно ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

На вирок протягом 15-ти діб з моменту його проголошення
може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.