Провадження № 1-кп/638/151/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 р. м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002874 від 14.06.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Базилівка Сірогозького району Херсонської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід. При цьому зобов`язувався виконувати вимоги суду та неухильно з`являтися на судовий розгляд за вимогою суду.

Захисник обвинуваченого підтримав клопотання, вважав за недоцільне подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент його обрання та стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Представник потерпілого не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Однак, враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому вважає клопотання обвинуваченого таким, що не підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1