У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Кліменко М.Р.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.,

засудженого

ОСОБА_1.

і його законного представника ОСОБА_2.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 6 лютого 2007 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1. і його законного
представника ОСОБА_2. на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Луганської області від 1 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянин України,
несудимий,

засуджений за ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 6 КК України на одинадцять років
позбавлення волі.

Цим вироком постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3.
3285 гривень 92 копійки майнової і 30 тисяч гривень моральної шкоди.

ОСОБА_1. засуджено за умисне
вбивство ОСОБА_4. із користі та з особливою жорстокістю, яке він вчинив за
таких обставин.

17 травня 2006 року о 17
годині 30 хвилин ОСОБА_1 побачив у свого знайомого неповнолітнього ОСОБА_4.
мобільний телефон "Соні Еріксон К 700і", яким вирішив заволодіти. З
цією метою він під приводом збору металобрухту запросив його на дачу, що
знаходилась на АДРЕСА_1 у м. Брянка Луганської області. Перебуваючи в будинку,
ОСОБА_1 спочатку запропонував ОСОБА_4. продати йому телефон, а коли той з такою
пропозицією не погодився, він з метою вбивства ОСОБА_4. із корисливих мотивів завдав
йому численні удари молотком у голову, а ножем у шию, тулуб і грудну клітку
зліва, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Після цього ОСОБА_1 забрав із
його кишені телефон, якого в подальшому продав.

У касаційних скаргах і
доповненнях до них:

-засуджений ОСОБА_1 просить
вирок скасувати, а справу направити на нове розслідування. Своє прохання
вмотивовує тим, що інкримінованого йому злочину він не вчиняв, а був лише
свідком їх скоєння. Стверджує, що показання, в яких визнавав себе винним, дав
унаслідок застосування незаконних методів досудового слідства;

-законний представник
ОСОБА_2. також ставить питання про скасування вироку і направлення справи на
нове розслідування. Зміст її доводів зводиться до того, що достатніх доказів,
які б викривали ОСОБА_1. в умисному вбивстві ОСОБА_4. і
заволодінні його телефоном, на її думку, матеріали справи не містять.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення засудженого і його законного представника, які доводи касаційних
скарг підтримали і просили їх задовольнити, думку прокурора, який вважав вирок
законним і обґрунтованим, а касаційні скарги безпідставними, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів підстав
для їх задоволення не знайшла.

Висновок суду про винність
ОСОБА_1. у злочині, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам
справи і підтверджується наведеними у вироку доказами.

Доводи касаційних скарг про
непричетність засудженого до інкримінованого йому цим вироком злочину на
матеріалах справи не ґрунтуються і спростовуються такими наявними в ній
доказами.

Як на досудовому слідстві,
так і в судовому засіданні ОСОБА_1 вину в умисному вбивстві ОСОБА_4. та в
заволодінні його телефоном визнавав і з приводу обставин вчинення злочину давав
докладні показання, зміст яких зводиться до того, що 17 травня 2006 року після
17-ї години зустрів ОСОБА_4., який
запропонував зібрати металобрухт. З цією метою вони прийшли до нього на дачу,
але там його не знайшли. Оскільки мав борг в сумі 500 гривень, то запропонував
ОСОБА_4. продати належний тому телефон і вирученими грошима розрахуватися з
боргом, а в майбутньому купити йому новий телефон. ОСОБА_4. з такою пропозицією
не погодився і мав намір вийти з дачного будинку. Утримуючи потерпілого, завдав
йому удар молотком у голову, від чого він упав на підлогу і намагався встати.
Тому наніс цим же знаряддям злочину ще кілька ударів у голову, а після цього
став наносити удари ножем в область серця та шию. Переконавшись, що ОСОБА_4.
мертвий, забрав у нього телефон, ножа сховав у грубу, а труп потерпілого,
замотавши в рядно, зніс у підвал, де поклав у нішу для зберігання овочів.
Упродовж двох наступних днів труп ОСОБА_4. залив бетонним розчином, який
виготовив там же в будинку. Телефон продав, а сім-картку заховав у щілині між
дошками підлоги. Стверджував, що під час нанесення потерпілому ударів ножем,
травмував мезинця правої руки (т.1 а.с. 108-115, 126-127, 128, 132-140,
160-162, 169-172; т. 2 а.с.132, 210-215).

Показання ОСОБА_1. про
обставини вчиненого ним злочину об'єктивно узгоджуються з такими доказами.

Так, із даних протоколу
огляду місця події від 21 червня 2006 року, на яке вказав засуджений, видно, що
в підвалі будинку АДРЕСА_1 в м. Брянці, в секції для овочів був виявлений
захований у бетон труп ОСОБА_4. з ознаками насильницької смерті. З місця події
також були вилучені молоток зі столу, ніж із груби, на які ОСОБА_1 вказав як на
знаряддя злочину, якими він вбивав потерпілого, а також сім-картка
"Джинс" з-під підлоги, яку за показаннями засудженого він після вбивства
ОСОБА_4. і заволодіння його телефоном, заховав у щілину між дошками підлоги
(т.1, а.с.28-45; 132-140).

Свідок ОСОБА_5 підтвердив
показання засудженого про те, що 19 травня 2006 року той продав йому телефон
"Соні Еріксон К 700 і" і працівникам міліції видав ксерокопію
паспорта ОСОБА_1., яку взяв у нього при оформленні угоди купівлі-продажу.

Під час огляду речових
доказів, зокрема, сім-картки "Джинс" з допомогою мобільних телефонів
був встановлений її абонентський номер - НОМЕР_1.

Як видно із показань
потерпілої ОСОБА_3, у повернутому їй телефоні вона впізнала телефон, який
купляла своєму сину і його абонентський номер був таким же, що й на сім-карті,
вилученій з-під підлоги в дачному будинку матері засудженого.

Продемонстрований ОСОБА_1.
при відтворенні обстановки і обставин події механізм заподіяння ОСОБА_4.
тілесних ушкоджень об'єктивно узгоджується з даними висновків судово-медичної
експертизи про наявність на трупі потерпілого забитих і колото-різаних ран,
які, за ствердженням експерта, могли утворитись від дії вилучених з місця події
і наданих на експертизу молотка і ножа.

Смерть ОСОБА_4. настала від
тілесного ушкодження у виді колото-різаної рани передньої поверхні грудної
клітки зліва, проникаючої в ліву плевральну порожнину, з пошкодженням лівої
легені та серця, яка ускладнилася в своєму розвитку тампонадою серцевої сорочки
кров'ю (т.2, а.с.5-10).

За даними висновку
судово-медичної експертизи при освідуванні ОСОБА_1. в області долоневої
поверхні середньої фаланги п'ятого пальця правої кисті був виявлений рубець як
наслідок від рани, що загоїлась. Дана рана, за висновком експерта, могла
утворитись від дії вилученого з місця події ножа у строк і при обставинах, на
які посилався ОСОБА_1 у своїх показаннях (т.1, а.с.145).

Судово-імунологічною експертизою
(висновок № НОМЕР_2) на вилученому з місця події молотку виявлена кров, яка за
своїми біологічними властивостями схожа з кров'ю потерпілого ОСОБА_4. ( т.2
а.с.30).

Як видно із матеріалів
справи, всі допити ОСОБА_1. на досудовому слідстві і в суді проводились за
участю захисника. Його показання про обставини злочину є послідовними і
логічними. Будь-яких даних, які б свідчили, що розповідь засудженого з
висвітленням лише йому відомих нюансів вбивства ОСОБА_4., а також місця та
способу заховання його трупа, була зумовлена примусом чи застосуванням інших
недозволених методів ведення досудового слідства, матеріали справи не містять.
У кожному протоколі допиту ОСОБА_1 власноручно стверджував, що недозволених
методів ведення досудового слідства щодо нього не застосовувалось, показання
він давав добровільно, у вчиненому щиро каявся і просив такі обставини
врахувати як пом'якшуючі при призначенні покарання (т.1 а.с.108-115, 126-127,
128, 132-133, 160-162, 169-170; т. 2, а.с. 132, 210-215).

За висновком стаціонарної
судової комплексної психолого-психіатричної експертизи № НОМЕР_3 ОСОБА_1 під
час вчинення інкримінованих йому діянь хронічним психічним захворюванням,
тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, слабоумством не страждав,
міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними, а тому за вчинене є осудним (т.1
а.с.193-194).

Експерт ОСОБА_6. в суді
показав, що потерпілий від нанесення йому великої кількості ударів молотком і
ножем зазнавав особливих страждань. Ця обставина, як видно із показань ОСОБА_1.,
охоплювалась його умислом.

Дослідивши вищенаведені
докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини
ОСОБА_1. в умисному вбивстві ОСОБА_4. з користі та з особливою жорстокістю.
Такі дії засудженого суд кваліфікував за ст. 115 ч.2 п.п. 4, 6 КК України,
навівши у вироку з цього приводу відповідні мотиви.

Призначаючи ОСОБА_1.
покарання, суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України,
врахував також положення статей 98, 103 цього ж Кодексу. Таке покарання є необхідним
і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Підстав
для визнання такого покарання несправедливим внаслідок суворості і для його
пом'якшення, про що просив засуджений у своїй первісній касаційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Цивільний позов судом
вирішено відповідно до норм ЦК України, які регулюють правовідносини, пов'язані
з відшкодуванням майнової і моральної шкоди, заподіяної злочином.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і
справедливий вирок, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1. і його законного
представника ОСОБА_2. залишити без задоволення, а вирок колегії суддів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області від 1
листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Ю.М. Кармазін Л.Ф.
Глос М.Р. Кліменко