У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.,

суддів

Пекного С.Д., Федченка О.С.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 23 жовтня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на судові рішення щодо ОСОБА_1

За вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, громадянин України, не судимий,

за ст.
356 КК України виправданий на підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України - за
відсутністю в його діях складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2006 року цей
вирок залишено без зміни.

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою в порядку ст. 27 КПК
України про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 356 КК
України, оскільки, на його думку, ОСОБА_1 самовільно, всупереч установленому
законом порядку, без відповідного дозволу місцевих органів самоуправління, захопив
підвальні приміщення будинку АДРЕСА_1, де самовільно проводив перепланування і
переобладнання. В липні - серпні 2004 року, ОСОБА_1 утворив додатковий прохід
до указаного підвального приміщення шляхом пробиття дверного отвору та
віконного прорізу в одній із стін будинку. У своїй скарзі ОСОБА_2 указував, що
неправомірними діями ОСОБА_1 в його квартирі НОМЕР_1, що знаходиться на першому
поверсі указаного будинку з'явилися тріщини. Вартість відновлювального ремонту
ОСОБА_2 оцінив у 20 000 грн.

Виправдовуючи ОСОБА_1, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що
в результаті оцінки наданих сторонами доказів не було встановлено порушення
права власності на зазначені у вироку нежилі приміщення. Крім того, в судовому
засіданні не було доведено, що указаними діями ОСОБА_1 було заподіяно значну
шкоду інтересам скаржника.

У касаційній скарзі, як видно із її змісту, ОСОБА_2 посилаючись на
однобічність і неповноту судового слідства, а також на невідповідність
висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, ставить питання
про скасування постановлених стосовно ОСОБА_1 судових рішень з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши викладені у касаційній скарзі ОСОБА_2 доводи, колегія суддів
вважає, що її слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень, передбачених ст. 398 КПК України
підставами для скасування або зміни касаційною інстанцією рішення місцевого та
апеляційного судів є істотне порушення кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

По даній справі посилання на перелічені обставини у
касаційній скарзі ОСОБА_2 відсутні. Не встановлено таких підстав і при
перевірці матеріалів даної кримінальної справи.

Що стосується наведених у скарзі потерпілого доводів
стосовно неповноти, однобічності судового слідства та невідповідності висновків
суду першої інстанції фактичним обставинам справи, то вони не є предметом
розгляду касаційного суду, а тому не можуть бути підставами для скасування або
зміни постановлених щодо ОСОБА_1 судових рішень.

Крім того, із змісту ухвали апеляційного суду видно, що
такі доводи скаржника були предметом дослідження в апеляційній інстанції і вони
не знайшли свого підтвердження, про що апеляційним судом у мотивувальній
частині ухвали були наведені відповідні мотиви.

Аналіз досліджених судом першої інстанції доказів
свідчить про те, що фактично ОСОБА_2 при зверненні до суду і під час розгляду
справи по суті оспорюється право володіння підвальними приміщенням, що
знаходиться в будинку АДРЕСА_1. Такий спір підлягає вирішенню у порядку
цивільного судочинства.

Даних, які б підтверджували заподіяння значної шкоди
інтересам ОСОБА_2 в результаті вчинення
ОСОБА_1 самоправних дій, про яку скаржник зазначав у своїй скарзі приватного
обвинувачення, під час розгляду даної справи встановлено не було.

Посилання потерпілого ОСОБА_2 на те, що за вироком суду
було виправдано ОСОБА_3, а не ОСОБА_1 також матеріалами справи не
підтверджується. Крім того, допущення судом першої інстанції такої помилки при
виготовленні законного та обґрунтованого по суті тексту рішення також не може
бути підставою для скасування цього рішення, оскільки така помилка згідно вимог
ст. 370 КПК України не є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального
закону.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги потерпілого ОСОБА_2 щодо
ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Короткевич М.Є. Пекний
С.Д. Федченко О.С.