Провадження № 1-кп/333/118/15
В И Р О К
Іменем України
11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0005054 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 14.02.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

· 22.12.2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Термін відбував у Біленький ВК № 99 Запорізької області. Звільнений 05.03.2014 року умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 3 дні;

за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за корисні злочині, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову скоїв корисний злочин за наступних обставин.

12.12.2014 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , а саме в кухні, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, з обіднього столу викрав мобільний телефон «SONI Xperia C 2305» в корпусі чорного кольору, вартістю 2719,43 гривні, який належав ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення вище вказаної квартири.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду в розмірі 2719,43 гривні.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд, на підставі ст. 325 КПК України, прийшов до висновку про можливість продовження судового розгляду справи у відсутність потерпілої, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду кримінального провадження, заяви про відкладення розгляду не подавала.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Крім того, суду пояснив, що у грудні 2014 року точної дати він не пам`ятає, близька десятої години вечора, він приїхав до свого знайомого, точної адреси він не знає. Знаходячись на кухні, він побачив мобільний телефон Сони. Перевіривши, що за ним ніхто не спостерігає, він викрав вказаний телефон та поїзав з квартири. Вказаний телефон він продав за 700 гривень. Половину отриманих грошових коштів він витратив на особисті потреби. В подальшому вказаний телефон він викупив та віддав працівникам міліції. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу останнього.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість останнього, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за корисливі злочини, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, злочин скоїв в період умовно дострокового звільнення, не працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває. Крім того, обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до п.п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, скоївшим злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_4 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого. Оскільки новий злочин вчинено обвинуваченим у період умовно достроково звільнення, суд при призначенні ОСОБА_4 покарання не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин до повного відбуття покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.12.2011 року, суд вважає за необхідне остаточно визначити йому покарання згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком. При цьому призначене остаточне покарання має бути більше покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов, судові витрати у провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької областівід 22.12.2011 року у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

Заключити ОСОБА_4 під варту негайно у залі суду.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з 11 лютого 2015 року.
Речові докази по справі:
· мобільний телефон «SONY Xperia C 2305» в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1