№ 336/3855/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, батька неповнолітньої дитининепрацюючого, що мешкає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, що мешкає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого;

- за ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені за попередньою змовою між собою вчинили таємне викрадення чужого майна за таких обставин.

Приблизно о 16-00 годині 17 травня 2015 року обвинувачені за попередньою змовою між собою, керуючись умислом на крадіжку, з підвального приміщення в третьому під`їзді будинку АДРЕСА_3 вчинили таємне викрадення належних міському комунальному підприємству «Основаніє» металевих дверей вартістю 578 грн. 47 коп.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені повністю визнали винність у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дали детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснили, що в день, до якого відноситься подія злочину, вони гостили у свого приятеля, який проживає в будинку АДРЕСА_3 , повертаючись звідки, помітили розчинені двері у підвальному приміщенні. Прийнявши рішення, вчинити викрадання легкодоступного майна, яке, можливо, знаходиться в підвалі, вони проникли в це приміщення, де заволоділи металевими дверима шляхом зняття їх з петель. Коли вони несли викрадене майно до пункту приймання металобрухту в районі кінцевої зупинки трамвайного маршруту № 15 по вул. Пархоменка в м. Запоріжжі, їх затримали співробітники міліції і запропонували дати пояснення щодо походження цих дверей. Обвинувачені розповіли, де вони заволоділи майном, і запропонували віднести двері на місце власними силами, проте співробітники відмовили їм в цьому, вилучивши двері.

У вчиненні злочину щиро розкаялися. Пояснили, що усвідомили протиправність вчиненого та щиро жалкують про скоєне.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися.

Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України як таємного викрадення чужого майна (крадіжки), що вчиненої за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винних, обставин, що пом`якшують та обтяжують їхнє покарання.

Обвинувачені вперше скоїли кримінально каране діяння середньої тяжкості.

У вчиненому вони щиро покаялися, активно сприяли суду у встановленні істини, через повернення майна потерпілому усунуті наслідки у вигляді майнової шкоди для потерпілого.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинувачених, і не вбачає обставин, що обтяжують їхнє покарання.

З урахуванням згаданих пом`якшуючих обставин, а також позитивних характеристик винних, які мають постійне місце проживання, де позитивно характеризуються, відсутність судимостей, участі обвинуваченого ОСОБА_6 в утриманні малолітньої дитини, суд вважає можливим при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті звинувачення, але в мінімальному розмірі, що передбачений для цього виду покарання, звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовий доказ предмет викрадення, переданий на зберігання представнику потерпілого, - підлягає поверненню потерпілому за належністю.

Речові докази два сліди папілярних узорів пальців рук, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - підлягають збереженню з кримінальним провадженням.

У зв`язку з належною процесуальною поведінкою обвинувачених суд вважає за можливе не застосовувати до них до набрання вироком законної сили запобіжний захід, який на стадії досудового розслідування не обирався.

Витрати з проведення судової дактилоскопічної експертизи, відомості про які надані суду, у сумі 1536 грн. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, що передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі кожному.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачені протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоять нового злочину і виконають покладені на них в силу ст. 76 КК України обов`язки з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації; повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміни в місці проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно обвинувачених не обирати.

Речовий доказ металеві двері, передані на зберігання представнику потерпілого, - повернути міському комунальному підприємству «Основаніє» за належністю.

Речові докази два сліди папілярних узорів пальців рук, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати з кримінальним провадженням.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , солідарно у дохід держави в особі управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області судові витрати з проведення судової експертизи в сумі 1536 грн.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1