Справа № 1008/390/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/394/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2015 року, якою скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, мешканцю АДРЕСА_1 та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Інспектор Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області ст. л-т внутрішньої служби ОСОБА_8 за погодженням з начальником Фастівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області, звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення його в кримінальну-виконавчу установу закритого типу для відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2012 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, оскільки засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки, а саме: не з`являється на реєстрацію до КВІ та змінив місце свого проживання без повідомлення КВІ, на виклики КВІ не з`являється.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2015 року клопотання інспектора Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області задоволено.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 безпідставно ухилявся від покладених на нього судом обов`язків встановлених для нього вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2012 року та рішень КВІ щодо його відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2015 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного подання, оскільки на його думку він належним чином виконував вимоги п.4 ч.1 ст.76 КК України

Апелянт вказує, що хоча він і не з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції 18.05.2012, 16.05.2013, 30.05.2013, 20.06.2013, 04.07.2013, 07.11.2013, 20.11.2013 та 10.04.2014, однак замість вказаних днів він з`являвся 21.05.2012, 06.06.2013, 18.07.2013, 21.11.2013 та 17.04.2014, а тому вважає, що дані пропуски не варто брати до уваги, так як він хоч і з запізненням, однак прибував на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції. ОСОБА_7 зазначає, що факти його явки з запізненням на реєстрацію до КВІ не є його умисною неявкою для відмітки, а пояснюються його проблемами зі здоров`ям, про що він надав підтверджуючі на це документи.

Апелянт вказує, що він надав суду першої інстанції ґрунтовні пояснення стосовно поважності підстав невиконанням ним обов`язків щодо явки в КВІ з 09.10.2014 року, а тому вважає, що висновок суду про невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків є необґрунтованим.

Також засуджений стверджує, що судом не зазначено в рішенні, які саме обов`язки засудженим не виконувались та коли конкретно він вчинив правопорушення та на нього було накладено адміністративне стягнення.

Вважає, що докази того, що він не бажає стати на шлях виправлення в матеріалах провадження відсутні.

Заслухавши суддю, прокурора, який просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України та розяснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повній мірі та обґрунтовано задоволив вказане подання.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2012 року за ч. 1, ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та зобов`язано періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

04.05.2012 року ОСОБА_7 був поставлений на облік до Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ.

21.05.2012 року ОСОБА_7 був ознайомлений КВІ з порядком і умовами відбування покарання, йому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та зміст ч.3 ст.164 КВК України щодо їх виконання, він був також попереджений про відповідальність за ухилення від відбування покарання та не допущення адміністративних правопорушень, скоєння нових злочинів, про що свідчить його пояснення та підписка (а.с. 12-14).

Цього ж дня, інспектором Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ було винесено постанову про встановлення ОСОБА_7 днів явки на реєстрацію до КВІ, а саме: перший і третій четвер щомісяця, з якою він ознайомився під розпис 21.05.2012 року.

Постановою інспектора Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області від 21.11.13р. ОСОБА_7 було встановлено нові дні явки для реєстрації перший, другий і третій четвер кожного місяця, про що він був ознайомлений 21.11.13р.

Як вбачається з матеріалів провадження за даними листів реєстрації (а.с. 16, 63, 126) засуджений ОСОБА_7 за період часу з 21.05.2012р. по 04.02.15р. не з`являвся 15 разів до органів КВІ на реєстрацію без поважних причин ( 16.05.13р, 20.06.13р., 07.11.13р., 10.04.14р., 09.10.14р., 16.10.14р., 06.11.14р., 13.11.14р., 20.11.14р., 04.12.14р., 11.12.14р., 18.12.14р., 05.01.15р., 12.01.15р., 15.01.15р.), в зв`язку з чим йому п`ять разів виносились застереження у вигляді письмових попереджень (06.06.2013р., 18.07.2013р., 21.11.2013р., 17.04.2014р., 21.08.2014р.) про те, що у разі подальшого не виконання покладених на нього судом обов`язків ВКВІ може направити матеріали до суду про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного судом покарання; тричі виносилось подання про привід засудженого (19.09.14р., 07.11.14р., 25.11.14р.) в зв`язку з неявкою ОСОБА_7 на реєстрацію до КВІ, де один привід на 02.10.14р. був виконаний, а два інші на 24.11.14р. та 15.12.14р. не виконані, в зв`язку з відсутністю засудженого за місцем проживання, про що свідчить рапорт інспектора Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 від 05.01.15р. та пояснення матері засудженого ОСОБА_9 від 05.01.15р. про те, що її син близько трьох місяців не з`являється за місцем їх проживання.

Після чого органом КВІ 05.01.15р. були проведені заходи початкового розшуку (а.с. 111-125, 127-139).

Однак, вжитими заходами місцезнаходження ОСОБА_7 встановлено не було і 04.02.15р. до Васильківського МВ (з обслуговування м. Василькова та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області були направлені матеріали початкового розшуку стосовно ОСОБА_7 для проведення подальших розшукових заходів.

Крім того, в період іспитового строку, встановленого вироком суду, 10.10.2013р. ОСОБА_7 за постановою заступника начальника Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та на нього було накладено стягнення у вигляді попередження.

В судовому засіданні ОСОБА_9 причини неявки на реєстрацію до КВІ та відсутність його за місцем проживання пояснив своєю боязню нести відповідальність, так як його могли «посадити».

Згідно характеристики за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 безпідставно ухилявся від покладених на нього судом обов`язків, встановлених йому вироком суду, а тому обґрунтовано скасував засудженому звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направив ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2012 року покарання в кримінальну-виконавчу установу закритого типу.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів того, що ОСОБА_10 не бажає стати на шлях виправлення та, що судом не зазначені, які саме обов`язки засудженим не виконувались та коли конкретно він вчинив адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеними обставинами.

Саме те, що ОСОБА_7 у період іспитового строку спочатку через певний проміжок часу не зявлявся без поважних причин для реєстрації до органів КВІ (16.05.13р., 20.06.13р., 07.11.13р. та 10.04.14р.), а з 09.10.14р. систематично (09.10.14р., 16.10.14р., 06.11.14р., 13.11.14р., 20.11.14р., 04.12.14р., 11.12.14р., 18.12.14р., 05.01.15р., 12.01.15р., 15.01.15р.), тривалий час без повідомлення КВІ був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив покладені на нього обов`язки, вчинив 09.10.2013 року адміністративне правопорушення, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою заступника начальника Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 10.10.2013 року за ч.1 ст.178 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді попередження та неодноразові попередження про наслідки неявки свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

Щодо доводів апелянта про те, що його явки з запізненням до КВІ не є його умисною неявкою, а це пояснюється його проблемами зі здоров`ям, то вони є необґрунтованими та не відповідають матеріалами провадження, оскільки судом при прийнятті рішення були враховані як порушення покладених на ОСОБА_7 обов`язків лише за ті дні його неявки для реєстрації до органів КВІ, що не підтверджені відповідними документами.

Колегія суддів вважає, що факт систематичного порушення засудженим ОСОБА_7 покладених на нього вироком суду обов`язків є повністю доведеним.

За таких обставин апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, так як ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою і підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2015 року, якою скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлено його в кримінальну-виконавчу установу закритого типу для відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2012 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, залишити без змін.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4