Справа 638/2764/15-к
Провадження 1-кп/638/334/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Прокурора: ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000864 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, раніше судимого 26.06.2009р. Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області за ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.ст. 69,70 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, 18.05.2010року Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 12.02.2013року Антрацитівським міськрайонним судом Луганської області за ч.2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2015 року приблизно о 10-00г., ОСОБА_5 , вступивши в злочинну змову з невстановленою в ході досудового слідства особою з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шахрайським шляхом та розподіливши ролі, при цьому невстановлена особа зателефонувала ОСОБА_6 та представившись її онуком повідомила про те, що останній потрапив у неприємність та знаходиться в міліції у зв*язку з чим необхідно передати ОСОБА_5 , який до неї прийде грошові кошти в розмірі 4000гривень з метою не притягнення онука до відповідальності, на що потерпіла погодилась, не запідозривши обману з боку зазначених осіб. В той же день, ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння чужими коштами шляхом обману, приїхав до будинку АДРЕСА_2 , зайшовши до квартири АДРЕСА_3 , де отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 4000 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік та розпорядився зазначеними коштами на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав та пояснив суду, що дійсно йому подзвонив його знайомий з яким вони раніш відбували покарання у колонії та запропонував підзаробити, при цьому він повинен був поїхати за вказаною останнім адресою та ніби то за надання допомоги сину потерпілої взяти з неї кошти а потім перевести їх на картковий рахунок. Він поїхав за адресою АДРЕСА_4 , де пояснив, що він прийшов забрати кошти за допомогу сину потерпілої та отримавши їх, залишив собі 500 гривень, а останні перерахував на картковий рахунок свого знайомого, у вчиненому щиро кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи правильність розуміння обвинуваченим змісту обставин події вчиненого злочину, той факт, що така позиція не викликає сумнівів у її добровільності, суд вирішив у кримінальному провадженні обмежитися допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину знайшла своє підтвердження в процесі судового розгляду кримінального провадження. Суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визначає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин в період відбування покарання. Також суд приймає до уваги той факт, що тяжких наслідків вчиненим злочином не спричинено.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі за сукупністю вироків , оскільки останній вчинив злочин в період відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Речових доказів по кримінальному провадженню немає.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 12.02.2013р. за ч.2 ст. 186 КК України до призначеного покарання за цим вироком остаточно визначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 6 років 5 місяців позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 4000,00гривень.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити без зміни тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова.
Початком строку відбуття покарання вважати 07.01.2012року та зарахувати в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 07.01.2012року по 31.01.2015року, та з 12.02.2015року по момент винесення даного вироку.

Копія вироку негайно вручити прокурору та засудженому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий-суддя: