Справа № 526/297/15-к
Провадження № 1-кп/526/42/2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Гадяч клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
в с т а н о в и в:
05.12.2014 року близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до господарства ОСОБА_6 , що розташоване в с. Червоний Кут Гадяцького району. Зайшовши на територію господарства, ОСОБА_8 маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , яка в цей час вийшла на подвір`я, підійшов до неї та затиснув руками її шию, після чого потерпіла відштовхнула його та побігла в напрямку до будинку. З метою продовження своїх протиправних дій ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_6 на порозі будинку, де знову схопив руками за шию та кинув на дерев`яні перила. Намагаючись вирватися від ОСОБА_8 потерпіла почала кликати на допомогу. Незважаючи на опір потерпілої, ОСОБА_8 схопивши за одяг почав тягнути її по подвір`ю. В цей час з будинку на подвір`я вийшов ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , побачивши його, відпустив потерпілу і втік з місця події. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів шиї, лівого передпліччя, правого колінного суглобу , які згідно висновку судово медичної експертизи № 189 від 09.12.2014 року, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ч. 2 статті 506 КПК України, якщо характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю або участі у судовому засіданні, прокурор, суд мають право прийняти рішення про проведення відповідних процесуальних дій без участі такої особи.
Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду показала, що 05.12.2014 року близько 23 год. вечора, почувши гавкіт собак вийшла на подвір`я і в той час коли закривала фіртку ОСОБА_8 зайшов на подвір`я і схватив її за шию. Вона, відштовхнувши його, побігла до будинку. ОСОБА_8 наздогнав її на порозі будинку і знову схватив за шию та кинув на перила. Вона почала вириватися від нього та кликати на допомогу, але ОСОБА_8 вдарив її у живіт, розірвав одяг і почав тягнути на подвір`я. Потім з будинку вийшов її чоловік і ОСОБА_8 , відпустивши її, перескочив через забор і втік, а вони викликали міліцію. Потерпіла також пояснила, що ОСОБА_8 заподіяв їй тілесні ушкодження і в результаті його дій, вона отримала стрес та втратила спокій.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , чоловіка потерпілої, який суду пояснив, що з потерпілою вони проживають у різних будинках, які розташовані поряд. 05.12.2014 року близько 23 год. вечора, він вже спав і прокинувся від крику, що доносився з вулиці. Коли вийшов на подвір`я побачив, як ОСОБА_8 тримає за шию потерпілу і тягне по подвір`ю. Побачивши його, ОСОБА_8 кинув потерпілу і перескочивши через забор втік.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , сина потерпілої, який суду пояснив, що проживає в одному будинку з матір`ю. 05.12.2014 року пізно ввечері він знаходився у себе в кімнаті коли почув крики на подвір`ї і вийшовши на балкон, побачив як мати билася з якимось чоловіком. Коли вийшов на подвір`я, то чоловіка вже не було, а мати повідомила , що на неї напав ОСОБА_8 , якого він знав раніше. Він наздогнав ОСОБА_8 і повернувся з ним додому та викликали міліцію.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що вона співмешкає з чоловіком потерпілої і вони проживають у будинку, який розташований поряд із будинком потерпілої. 05.12.2014 року пізно ввечері, почувши крики на подвір`ї , її співмешканець ОСОБА_9 вийшов з будинку, вона з будинку не виходила. Про те, що на потерпілу напав ОСОБА_8 вона дізналася зі слів свого співмешканця ОСОБА_9 та самої потерпілої ОСОБА_6 ..
Свідок ОСОБА_12 , яка була допитана за клопотанням сторони потерпілої, суду пояснила, про те що на потерпілу ОСОБА_6 напав ОСОБА_8 , їй відомо зі слів самої потерпілої, аналогічний випадок трапився із її дочкою 14.07.2012 року , коли ОСОБА_8 напав на неї.
Висновком судово-медичної експертизи №189 від 09.12.2014 року, згідно якого значиться, що проведенням судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 у неї виявлено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів шиї, лівого передпліччя, правого колінного суглобу, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 від 15.01.2015 року та фототаблицею до нього, в ході якого потерпіла показала та розповіла про обставини заподіяння їй ОСОБА_8 05.12.2014 року тілесних ушкоджень.
Висновком судово-медичної експертизи №8 від 16.01.2015 року, згідно якого показання потерпілої ОСОБА_6 , надані нею в ході проведення слідчого експерименту, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі потерпілої.
Протоколом огляду речей потерпілої та фототаблицею до нього від 11.02.2015 року, а саме кофти та брюк, в які була одягнена потерпіла 05.12.2014 року під час нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Суд, проаналізувавши всі докази, визнає їх належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатніми та такими, що доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про необхідність застосувати відносно ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру, потерпіла та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали думку прокурора, захисник ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_5 також не заперечували щодо задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.
У ході проведення досудового розслідування також було встановлено , що ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2003 року з діагнозом: легка розумова відсталість з вираженими порушеннями поведінки, з судомним синдромом. Неосудність обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №39 від 28.01.2015 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 в даний час виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів та епілептиформним синдромом /олігофренія в помірно вираженому ступені дебільності з вираженою інтелектуально-вольовою нестійкістю/. Ступінь вираженості наявних у досліджуваного інтелектуально-мнестичних порушень і емоційно-вольових розладів є такими, що позбавляли ОСОБА_8 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними на даний час.
ОСОБА_8 на даний час підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Перед слідством і судом постати не може. Згідно ч.3 ст. 94 КК України ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у примусовому порядку.
Частиною 1 статті 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Суд, враховуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння в стані неосудності, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також враховуючи характер та тяжкість його захворювання, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_8 , вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи.
В матеріалах клопотання мається цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення на її користь 709 грн. 88 коп. матеріальної шкоди та 55000 грн. моральної шкоди завданої суспільно небезпечним діянням.
В судовому засіданні потерпіла та її представник підтримали позовні вимоги.
Враховуючи неосудність ОСОБА_8 , необхідність у встановленому законом порядку вирішити питання щодо його дієздатності, а також процесуальну неможливість вирішення цивільного позову ухвалою суду про застосування примусового заходу медичного характеру, суд вважає доцільним залишення позовної заяви без розгляду та роз`яснити потерпілій її право звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства після набрання даною ухвалою суду законної сили.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.372, 512-513 КПК України, ч.2 ст.19, ст.ст.92-94 КК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Речові докази: жіночу кофту та брюки, що знаходяться на зберіганні в Гадяцькому РВ УМВС України в Полтавській області повернути власниці потерпілій ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Головуюча : ОСОБА_1