Справа № 152/201/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження: №152/201/15-к (ЄРДР № 0000027),

по обвинуваченню: ОСОБА_3 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Слобода-Шаргородська Шаргородського району Вінницької області, проживаючого там же по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 25.05.2010 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з двохрічним іспитовим строком; 04.02.2011 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України остаточно до відбування призначено 3 роки і 6 місяців позбавлення волі; 06.07.2011 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, 18.07.2014 року звільнений умовно достроково, не відбутий строк 1 рік 6 місяців 3 дні,
- у вчиненні злочину, передбаченого статтею 395 КК України,

сторони кримінального
провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи раніше не одноразово судимим, зокрема, 06.07.2011 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна,18.07.2014 року звільнений умовно достроково, не відбутий строк 1 рік 6 місяців 3 дні, у період не знятої та не погашеної судимості, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.07.2014 року про встановлення йому адміністративного нагляду терміном на один рік із встановленням ряду обмежень, зокрема: заборона виїзду за межі населеного пункту місця проживання, не зважаючи на встановлені судом обмеження, 08 січня 2015 року, біля 15 години 30 хвилин, самовільно, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не отримавши дозволу керівництва Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області, без поважних причин виїхав у м. Жмеринка Вінницької області, де перебував до 17 січня 2015 року, тобто протягом дев`яти діб був відсутній за місцем свого проживання та 17.01.2015 року не з`явився на реєстрацію в Шаргородський РВ УМВС України у Вінницькій області.

Отже, своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину при вище наведених обставинах визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.
Суду по суті пред`явленого обвинувачення, зокрема, пояснив, що 08.01.2015 року, він самовільно, без дозволу керівництва Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області, виїхав у м. Жмеринка Вінницької області, до своєї співмешканки ОСОБА_5 для того, щоб відремонтувати водопровід. У м. Жмеринка він перебував до 17.01.2015 року. Про надання дозволу на виїзд за межі Шаргородського району він до керівництва Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області не звертався.

Окрім визнання ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_6 , яка суду, зокрема, пояснила, що її син ОСОБА_3 проживає разом з нею у АДРЕСА_1 . Її син був неодноразово засуджений. Також свідок пояснила, що ОСОБА_3 судом було встановлено ряд обмежень, зокрема, заборона виїжджати за межі району без дозволу керівництва Шаргородського РВ УМВС. Працівники міліції час від часу приходили до них додому, щоб перевірити дотримання ОСОБА_3 встановлених судом обмежень. З 08.01.2015 року по 17.01.2015 року ОСОБА_3 перебував за межами Шаргородського району у м. Жмеринка, чи повідомляв свідок працівників міліції про свій виїзд, чи ні, свідку не відомо.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду, зокрема, пояснив, що він працює дільничним інспектором Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області. У січні 2015 року, він разом зі своїм колегою ОСОБА_8 перевіряли дотримання ОСОБА_3 встановлених судом обмежень за місцем його проживання. Під час перевірки було встановлено, що обвинувачений з 08.01.2015 року по 17.01.2015 року перебував за межами Шаргородського району. Мати ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_3 перебуває у м.Жмеринка у співмешканки ОСОБА_5 .
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який, зокрема, пояснив, що він працює дільничним інспектором Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області та займається контролем за дотриманням установлених обмежень ОСОБА_3 08, 12 та 16 січня 2015 року, він разом зі своїм колегою ОСОБА_7 перевіряли дотримання ОСОБА_3 встановлених судом обмежень за місцем його проживання. Під час перевірки було встановлено, що обвинувачений з 08.01.2015 року по 17.01.2015 року перебував за межі Шаргородського району. Мати ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_3 перебуває у м. Жмеринка у співмешканки ОСОБА_5 . Про кожен факт відсутності ОСОБА_3 за місцем проживання свідок подавав керівництву Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області письмові рапорти. За дозволом на виїзд за межами Шаргородського району ОСОБА_3 у Шаргородський РВ УМВС України у Вінницькій області не звертався.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.07.2014 року, із якої вбачається, що ОСОБА_3 умовно-достроково звільнений від покарання на невідбуту частину строку 1 рік 6 місяців 3 дні (а.к.п. 42);

- постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.07.2014 року, із якої вбачається, які сааме обмеження встановлені ОСОБА_3 (а.к.п. 43);

- листом ознайомлення ОСОБА_3 з обмеженнями, встановленими постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.07.2014 року (а.к.п. 34);

- листком контролю за дотриманням установлених обмежень дій піднаглядним, із якого вбачається, що 08.01.2015 року, 12.01.2015 року та 16.01.2015 року ОСОБА_3 був відсутній за місцем проживання у АДРЕСА_1 (а.к.п. 40);

- рапортами дільничного інспектора Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 про відсутність ОСОБА_3 за місцем проживання 08, 12 та 16 січня 2015 року (а.к.п. 50-52).

Аналіз перевірених і оцінених у судовому засіданні доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю, дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно і він повинен нести відповідальність за вчинене за ст. 395 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, діяння, передбачене ст. 395 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Суд враховує також, особу винуватого, зокрема, що він раніше неодноразово судимий, вчинив злочин не відбувши покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців і 3 дні, негативно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться (а.к.п. 53-64).

ОСОБА_3 визнав свою вину та щиро розкаявся і ці обставини суд враховує як пом`якшуючі його покарання.

Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 ст.ст. 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на п`ять місяців.

Окрім того, на підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 06.07.2011 року (1 рік 6 місяців 3 дні), перевівши за правилами ст. 72 КК України дні арешту у дні позбавлення волі, виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Отже, остаточно до відбування ОСОБА_3 слід призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, у виді одного року і восьми місяців позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжних заходів немає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на п`ять місяців.

Відповідно до вимог статей 71 та 72 КК України призначити ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 06.07.2011 року, перевівши дні арешту у дні позбавлення волі, і до відбування ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді одного року і восьми місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1