У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

Суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Шевченко Т.В.
Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок Голопристанського
районного суду Херсонської області від 11 квітня 2005 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець АДРЕСА_1 Голопристанського району Херсонської області, громадянин
України, раніше не судимий,

засуджений:

- за
ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296
КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1
визначено 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_1. звільнено
від відбування покарання з випробуванням один рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1. покладені обов'язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. та ОСОБА_2 солідарно на
користь ОСОБА_3 350 грн. на відшкодування завданої шкоди.

За даним вироком також засуджені ОСОБА_2. та ОСОБА_4, які
вирок в касаційному порядку не оскаржили, і щодо них не внесено касаційне
подання.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16
серпня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він 26
січня 2004 року в АДРЕСА_2 Голопристанського
району Херсонської області за
попередньою змовою з ОСОБА_2. та ОСОБА_5., щодо якого застосовані примусові
заходи виховного характеру, з подвір'я по АДРЕСА_2, таємно викрали дві металеві
труби по 3 м кожна, чим спричинили потерпілому ОСОБА_3матеріальну шкоду в сумі
350 грн.

21 квітня 2004 року ОСОБА_1. за попередньою змовою з
ОСОБА_5., щодо якого застосовані примусові заходи виховного характеру, в буд. №
АДРЕСА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з хуліганських мотивів,
грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю,
висловлювалися нецензурно, побили потерпілу ОСОБА_6, а потім привели на
сільський цвинтар, де продовжували її бити, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_6
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У касаційному поданні заступник прокурора Херсонської
області просить постановлені щодо ОСОБА_1. судові рішення скасувати у зв'язку з
невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі
засудженого в наслідок м'якості, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, яка
підтримала касаційне подання, обговоривши його доводи та перевіривши
кримінальну справу, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню.

На підставі показань засудженихОСОБА_2, ОСОБА_1.,
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_6., свідка ОСОБА_5, даних висновку судово-медичної
експертизи, інших матеріалів справи суд першої інстанції зробив висновок про
доведеність вини ОСОБА_1. у вчинені інкримінованих йому злочинів і кваліфікував
його дії за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 296 КК України.

Проте, призначене засудженому ОСОБА_1 покарання не
відповідає вимогам ст. ст. 65, 75 КК України.

Так, відповідно до вимог ст.. 75 КК України, звільнення
від відбування засудженим покарання з випробуванням застосовується судом з
врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи.

Звільняючи засудженого ОСОБА_1. від відбування покарання
з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, суд першої інстанції,
зокрема, не врахував, що у 2001 році до ОСОБА_1. застосовувалися примусові
заходи виховного характеру за вчинення ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 142
та ч. 2 ст. 145 КК України 1960 року, знову вчинив злочини, у тому числі й у
стані алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що він належних висновків для
себе не зробив, на шлях виправлення не став. Крім того, за місцем проживання
ОСОБА_1. характеризується негативно, ніде не навчається і не працює.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1
покарання не може вважатися необхідним й достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів, а тому судові рішення щодо ОСОБА_1. підлягають
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи суд першої інстанції
дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1. у вчинені інкримінованих
йому злочинів, призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України
слід вважати м'яким.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Херсонської
області задовольнити.

Вирок
Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 серпня 2005 року щодо
ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Шевченко Т.В.