Справа № 10-3-2008 Головуючий в суді 1-ї інстанції -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня
2008 року колегія
суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого -
судді О.Д.Левчука, суддів - В.Р.Шроля, О.В.Миколюка, з участю прокурора
В.В.Ковальського, захисника ОСОБА_1, обвинуваченого ОСОБА_2, законного
представника ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляцією прокурора на
постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 11 січня
2008 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і
обрання запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИЛА:

Органом
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 24.12.2007 року
близько 23 години , перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, за попередньою
змовою з ОСОБА_4, зайшли в будинок АДРЕСА_2, де грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалось особливою
зухвалістю і винятковим цинізмом, нанесли удари руками та ногами по голові та
тулубу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, заподіявши їм тілесні ушкодження, змусили їх та
ОСОБА_7 роздягнутися догола, намагалися примусити ОСОБА_7 вступити з оголеними
чоловіками в статевий зв»язок неприродним способом. Внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

02.01.2008 року
ОСОБА_1 затриманий в порядку ст..
106 КПК України.

04.01.2008
року орган досудового слідства звернувся до суду з поданням про обрання
підозрюваному ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мотивуючи
його тяжкістю злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, за який
передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а також
необхідністю запобігти спробам
ухилятися від слідства
та суду, перешкоджати

встановленню істини у
справі, продовжувати злочинну
діяльність та забезпечення виконання
процесуальних рішень.

04.01.2008
року постановою судді Миронівського районного суду Київської області строк
затримання підозрюваного ОСОБА_2 продовжений до 10 діб.

11.01.2008
року ОСОБА_2 пред'явлено
обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.296 КК
України.

Постановою
судді Миронівського районного суду Київської області від 11 січня 2008 року в
обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_2 відмовлено, щодо
нього обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного
місця проживання. Обґрунтовуючи постанову суддя зазначив про те, що ОСОБА_1 є
неповнолітнім, має постійне місце проживання і навчання, перебуває на утриманні
батьків, позитивно характеризується, дав покази про обставини вчинення злочину,
в той же час органом досудового слідства не наведено доказів того, що інші,
більш м»які, запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки
обвинуваченого.

В
апеляції прокурор просить постанову судді скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суддя не врахував обставини,
передбачені ст.. 150 КПК України, зокрема
тяжкість злочинів, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_1, вчинення їх
обвинуваченим у стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою з ОСОБА_4, з
проявом особливої зухвалості і виняткового цинізму, а також ту обставину, що
покарання за ч.2 ст.121 КК України передбачено у виді позбавлення волі на строк
від 7 до 10 років. Звертає також увагу на те, що в постанові суддя зазначив ,
що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4
ст.187 КК України, незважаючи на те, що на час розгляду подання ОСОБА_2 було
пред'явлене обвинувачення за ч.2 ст.121 та ч.2 ст.296 КК України і
обвинувачення йому за ч.4 ст.187 КК України не пред'являлось. В апеляції також
вказано на те, що суддя не обґрунтував необхідність застосування такого
запобіжного заходу як підписка про невиїзд та під розписку не роз'яснив в чому
полягає цей захід, обов'язки , які на нього покладаються, та наслідки їх
порушення.

Заслухавши
суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, захисника ,
обвинуваченого і законного представника обвинуваченого, які вважали постанову
суду законною, перевіривши матеріали подання та кримінальної справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

У
відповідності до вимог ст..434 КПК України взяття
під варту як запобіжний захід може застосовуватися до неповнолітнього лише у
виняткових випадках, коли це викликається тяжкістю злочину, у вчиненні якого
він обвинувачується, при наявності підстав і в порядку, що встановлені
ст.ст.148, 150, 155 цього Кодексу.

Розглядаючи
подання, суддя прийшов до вірного висновку про необхідність відмови в його
задоволенні і обрання неповнолітньому обвинуваченому запобіжного заходу у виді
підписки про невиїзд, врахувавши як позитивні дані про його особу, так і
відсутність доказів щодо можливості ухилення від суду та слідства,
перешкоджання встановленню істини по справі чи продовження злочинної
діяльності.

Порушень
норм кримінально-процесуального законодавства при розгляді подання, які б могли
слугувати підставами для скасування чи зміни постанови , колегією суддів не
встановлено.

За таких
обставин постанова судді є законною.

Керуючись
ст..ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора залишити без задоволення, а постанову судді Миронівського районного
суду Київської області від 11.01.2008 року про відмову в обранні запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту і обрання запобіжного заходу у вигляді підписки
про невиїзд ОСОБА_2 - без зміни.