АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/538/15 Справа № 711/2959/15-к Категорія: ст. 539 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Черкаської ВК № 62 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали суду першої інстанції начальник Черкаської виправної колонії № 62 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, мотивуючи тим, що той відбув дві третини призначеного судом строку покарання і під час відбування покарання довів своє виправлення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання Черкаської ВК № 62 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Суд першої інстанції вмотивував свою ухвалу тим, що засуджений характеризується позитивно і за час відбування покарання має два заохочення, бере участь у програмі диференційовано-виховного впливу за напрямком «Фізкультура і спорт». Разом із тим, заохочення йому застосовано в жовтні 2014 року та лютому 2015 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці, що є обов`язком засудженого і не свідчить про його постійно свідому участь у суспільно-корисній праці. В січні 2015 року виконав робочі завдання лише на 2,3%. Провину у вчинених злочинах визнав частково. Він мав стягнення за перешкоджання проведення обшуку, яке хоча й погашене, але в сукупності з наведеним характеризує засудженого як особу, яка не довела свого виправлення. Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів. Зазначені дані не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 виправився і до нього можливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій вказує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Просить змінити рішення суду першої інстанції, та застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію, та просив її задоволити з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.
Судом першої інстанції вірно враховано те, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно і за час відбування покарання має два заохочення, бере участь у програмі диференційовано-виховного впливу за напрямком «Фізкультура і спорт». Разом із тим, заохочення йому застосовано в жовтні 2014 року та лютому 2015 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці, що є обов`язком засудженого і не свідчить про його постійно свідому участь у суспільно-корисній праці. В січні 2015 року виконав робочі завдання лише на 2,3%. Провину в вчинених злочинах визнав частково. Він мав стягнення за перешкоджання проведення обшуку, яке хоча й погашене, але в сукупності з наведеним характеризує засудженого як особу, яка не довела свого виправлення. Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів. Зазначені дані не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 виправився і до нього можливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того відповідно до довідки а.с.7, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований з січня 2015 року, а прибув до Черкаської виправної колонії №62 12.04.2014 року, тобто майже через рік після прибуття.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. З урахуванням вище наведеного, та враховуючи поведінку засудженого, колегія суддів, не вбачає, що він довів своє виправлення та може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання за наведених вище умов.

Враховуючи наведене, ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2015 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляції засудженого ОСОБА_7 й скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Черкаської ВК № 62 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :