Провадження № 1-кп/537/87/2015
Справа № 537/934/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2015 Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого в силу ст..89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Кримінальне провадження надійшло з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості від 24.02.2015 року, укладеною на стадії досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 ..

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, підозрюваного, суд дійшов висновку, що угода затвердженню не підлягає, а кримінальне провадження необхідно повернути прокурору.

Так, згідно з п.1 ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;

Згідно угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, «з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи особу винного та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, що відповідає інтересам суспільства і держави в цілому, сторона обвинувачення приходить до висновку про можливість призначення покарання більш м`якого ніж передбачено законом», сторони узгодили покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 5100 грн.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.263 КК України встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Так, згідно ч.1 та ч.3 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

3. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Тобто, законодавством передбачено, що при призначенні покарання з переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, враховуються як дані про особу винного, так обов`язковою вимогою є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання.
Частиною 1 статті 66 КК України визначено перелік обставин, які пом`якшують покарання при призначенні покарання.
В обвинувальному акті за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 можливо вважати «щире каяття», тобто зазначено про наявність тільки однієї пом`якшуючої покарання обставини.

В угоді про визнання винуватості від 24.02.2015 року, укладеній між прокурором та підозрюваним, зазначається про наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, але жодна з них не вказана, а перераховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 щодо його сімейного стану, характеристики та наявності осіб, які знаходиться на його утриманні. І у судовому засіданні про наявність інших пом`якшуючих покарання обставини, крім зазначеного в обвинувальному акті щирого каяття, прокурором та підозрюваним не повідомлялось.

Перелічені дані про особу підозрюваного у відповідності до п.3 ч.1 ст.65 КК України повинні враховуватись при призначенні покарання, але самі по собі не являються пом`якшуючими покарання обставинами та не являються підставою для застосування ст..69 КК України, при призначенні покарання з переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті.
За даних обставин, остаточне покарання у даному кримінальному провадженні повинно визначатись у загальному порядку, у відповідності до ч.1 ст.65 КК України, і підстав для застосування положень ст..69 КК України, за наявності однієї пом`якшуючої покарання обставини, не вбачається.

Таким чином, при перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України встановлено, що вона укладена з порушенням ч.1 ст. 69 КК України, і узгоджене в угоді про примирення покарання обвинуваченому не відповідає вимогам ст. 65 КК України, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди і повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 24.02.2015 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1