ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи учасником проведення антитерористичної операції, покидаючи на початку березня 2015 року зону «АТО», залишив собі ручну гранату РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів та здатна для здійснення вибуху, і в подальшому перевіз її у м. Київ, де протягом тижня зберігав при собі у одному із відділень на поясному ремні. 08.03.2015 р. ОСОБА_5 , продовжуючи зберігати цю гранату, перевіз її до м. Хмельницького, де 09.03.2015 р. близько 12 год. поруч з готелем «Енеїда», що по вул. Театральній, 8, був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього вказаний бойовий припас, а саме наступальну осколкову ручну гранату РГД-5. Таким чином ОСОБА_5 зберігав та носив бойовий припас без передбаченого законом дозволу, а саме всупереч вимог п.п. 2.1, 2.8, 9.1 Наказу МВС України від 21.08.1998 р. № 622 „Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів".
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (незаконному зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу).
26 червня 2015 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину на таких умовах: - ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який окрім скоєного характеризується позитивно, брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у мінімальному розмірі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Процесуальні витрати по справі за проведення вибухотехнічної експертизи в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

засудив:

Укладену 26 червня 2015 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою з 23 червня 2015 року по 14 липня 2015 року включно.

Речовий доказ диск з відеозаписом огляду місця події залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (речовий доказ вилучена в ОСОБА_5 ручна граната РГД-5, згідно з актом № 14 від 09 березня 2015 року знищена на підставі постанови слідчого).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 737 грн. 28 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: