Справа № 316/223/15-к
Провадження № 1-кп/337/88/2015
У Х В А Л А
07 травня 2015 р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 по ч.3 ст.368 КК України, -
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження фотознімків із зображення ОСОБА_5 під час розмови з ОСОБА_6 , зроблених 16.10.2014 р. громадянином ОСОБА_7 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечував проти долучення до матеріалів кримінального провадження зазначених фотознімків в якості доказів, так як ці докази одержані з істотним порушенням закону і є недопустимими доказами, тобто до порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та без дозволу суду.
Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав думку захисника ОСОБА_4 .
Так, відповідно до ч.1, п.п. 1,4 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням такого права.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимим, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимим.
Згідно з ч.ч. 1,3,4 ст. 258 КПК України, ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.
Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є аудіо-, відео контроль особи.
Відповідно до ст. 260 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування, тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор просить долучити до матеріалів кримінального провадження фотознімки приватного спілкування між обвинуваченим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , оскільки як пояснив прокурор, цей запис було зроблено свідком ОСОБА_7 таємно, без повідомлення вказаних осіб про його здійснення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 пояснили суду, що зазначені фотознімки спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_6 є недопустимим доказом, так як вказані фотознімки отримано свідком ОСОБА_6 без дотримання умов, передбачених вищевказаними нормами закону, та без ухвали суду, чим порушенні законні права ОСОБА_5 .
При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази отримано з істотним порушенням прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_5 , гарантованих Конституцієюта законами України, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосування заходів, передбачених законом України Про оперативно - розшукову діяльність, особою, не уповноваженною на здійснення такої діяльності. Тому фотознімки приватної розмови між обвинуваченим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , як доказ є очевидно недопустимими, що унеможливлює їх дослідження в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 87,89, 258,260 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Фотознімки приватної розмови обвинуваченого ОСОБА_5 з свідком ОСОБА_6 від 16.10.2014 року - визнати недопустимими доказами по справі та повернути прокурору.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1