УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/3248/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_10 та, з доповненнями, ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2014 року, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доманівка Іванківського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не інваліда, не депутата, судимого:
· 13 серпня 2009 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 76, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
· 18 грудня 2009 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;
· 19 січня 2012 року Бородянським районним судом Київської області за ст.ст. 187 ч. 2, 69, 70 ч. 4 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна. Звільнений з місць позбавлення волі 25 жовтня 2013 року по відбуттю строку покарання, -
засуджено: - за ст. 187 ч. 4 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його особистою власністю; - за ст. 115 ч. 2 п. 4, п. 6, п. 12 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 визначено остаточне покарання 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишений попередній - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 вирішено обчислювати з 24 грудня 2013 року.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Малина Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , не інваліда, не депутата, судимого:
· 19 грудня 2006 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 186 ч. 1, 75, 76, 104 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
· 13 лютого 2008 року Малинським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
· 18 серпня 2008 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 186 ч. 2, 122 ч. 1, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 13 вересня 2013 року по відбуттю строку покарання, -
засуджено: - за ст. 187 ч. 4 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його особистою власністю; - за ст. 115 ч. 2 п. 4, п. 6, п. 12 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_10 остаточне покарання 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишений попередній - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 вирішено обчислювати з 24 грудня 2013 року.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 : на користь держави судові витрати за проведення експертиз по 6593,02 гривень з кожного; на користь ОСОБА_11 по 2492 гривні матеріальної та по 250 000 гривень моральної шкоди з кожного, в повне задоволення цивільного позову.
Згідно вироку суду, 14 грудня 2013 року, після 23 години, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Єлена» у м. Малині по вул. Грушевського, 6, побачив ОСОБА_12 , та вирішив вчинити на неї напад з метою заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_12 та, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно здійснив напад на ОСОБА_12 , у ході якого наніс ззаду по голові потерпілої один удар штахетою, яку підібрав на газоні. Від отриманого удару ОСОБА_12 втратила свідомість. Скориставшись безпорадним станом потерпілої, ОСОБА_9 заволодів її майном, а саме:
· жіночою сумочкою, вартістю 55 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень;
· мобільним телефоном марки «Nокіа 6500 С», вартістю 500 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора стільникового зв`язку «МТС», вартістю 35 гривень, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 10 гривень;
· мобільним телефоном марки «SAMSUNG - SGН-Х480», вартістю 150 гривень, у якому знаходилась сім-картка оператора стільникового зв`язку «LIFE», вартістю 15 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 7 гривень, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 922 гривні.
У результаті злочинних дій ОСОБА_9 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепа, геморагічного забою головного мозку з утворенням внутрішньо-мозкової гематоми лобної ділянки ліворуч, рани м`яких тканин голови, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечним для життя в момент їх спричинення.
Також, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 24 грудня 2013 року, близько 4 години, перебуваючи в парку культури та відпочинку імені Міклухо-Маклая у м. Малині Житомирської області, поряд з обеліском «Воїнам загиблим у Афганістані», на дерев`яній лавці розпивали алкогольні напої.
В цей час та місці, побачивши ОСОБА_13 , який проходив повз них по алеї даного парку, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішили вчинити розбійний напад на ОСОБА_13 з метою заволодіння його майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я і життя ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , підізвав до себе ОСОБА_13 та умисно наніс йому один удар кулаком в голову, від якого ОСОБА_13 впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , який був особою яка раніше вчинила розбій, умисно нанесли численні удари руками і ногами по голові, шиї та інших частинах тіла ОСОБА_13 .
Під час вчинення розбійного нападу, у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_13 з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та з особливою жорстокістю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відламали від лавки дерев`яні палиці, та тримаючи їх в руках, одночасно, умисно, зі значною силою прикладання, нанесли ними не менше 9 ударів по голові та шиї ОСОБА_13 . Після цього, ОСОБА_10 продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 дістав із сумки ОСОБА_13 господарсько-побутового складного ножа, клинком якого умисно наніс два удари в обличчя та два удари в шию ОСОБА_13 .
Таким чином ОСОБА_10 та ОСОБА_9 умисно вбили ОСОБА_13 з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з особливою жорстокістю.
Відповідно до висновку експерта № 196 від 17.03.2014 року, смерть ОСОБА_13 настала внаслідок важкої тупої травми голови, яка супроводжувалась субдуральним та субарахноїдальним крововиливами головного мозку, спинного мозку, крововиливів в шлуночки головного мозку та забоєм головного мозку важкого ступеню, що зумовило зупинку функції центральної нервової системи, серцевої діяльності, дихання. Потерпілий під час заподіяння йому ушкоджень міг відчувати фізичний біль.
Під час розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно заподіяли ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя в момент заподіяння та які знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю у вигляді синців обличчя, вушної раковини, забійних ран перенісся, бровної дуги, лівої скроневої та лобної ділянок, правої тім`яної ділянки, крововиливів під тверду та м`яку мозкові оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, а також легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді 4 колото-різаних ран обличчя, шиї, які в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , із застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я та життя потерпілого, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, умисно заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме:
· мобільним телефоном марки «Nokia N76-1», вартістю 805 гривень;
· сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Астеліт», вартістю 10 гривень;
· плеєром моделі «МРЗ» марки «РІХUS», вартістю 227 гривень;
· грошовими коштами в сумі 25 гривень.
А всього майном та грошовими коштами на загальну суму 1067 гривень, заподіявши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
В апеляційних скаргах:
- з доповненнями, обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та направити кримінальне провадження на додаткове розслідування. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та його вина не доведена. Вказує, що злочинів, за які його засуджено, не вчиняв, а лише викрав у потерпілого мобільний телефон. Стверджує, що судом було порушено його право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; його показання на досудовому слідстві, які були взяти судом до уваги, надавались ним під психічним тиском з боку працівників правоохоронних органів; показання свідка в судовому засіданні надавались під навідні відповіді прокурора; вирок суду було проголошено в його відсутність та не вручено йому копії вироку.
- обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду та направити кримінальне провадження на додаткове розслідування. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та його вина не доведена. Вказує, що судом було порушено його право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; його показання на досудовому слідстві, які були взяти судом до уваги, надавались ним під психічним тиском з боку працівників правоохоронних органів; судом не були допитані всі свідки; вирок суду було проголошено в його відсутність та не вручено йому копії вироку.
В запереченні потерпілого ОСОБА_11 на апеляційні скарги обвинувачених йдеться про їх необґрунтованість.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги з наведених у них мотивів, міркування прокурора ОСОБА_6 в заперечення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), скоєному особою, яка раніше вчинила розбій, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 4, п. 6, п. 12 КК України судом кваліфіковані вірно.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували щодо вчинення інкримінованих ним кримінальних правопорушень. Вказували на те, що показання, які вони надавали на досудовому слідстві, були під тиском працівників міліції.
Суд, у вироку, дав оцінку показанням обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні. Заперечення ними своєї вини у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень суд розцінив як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.
У вироку суд послався на такі досліджені в судовому засіданні докази.
За епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 :
· показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 про те, що 14.12.2013 року після 23 години вона йшла по тротуару навпроти магазину «Єлена» в м. Малині, розмовляла по телефону. Тут її вдарили по голові якимось предметом, викрали телефон Нокіа 6500, сумку, де було 150 гривень, та ще один телефон Самсунг, обидва телефони були з сім картами. Їй було дуже боляче, вона побачила, що хтось побіг в напрямку Базарної площі. Вона плакала, до неї підійшов чоловік, на ім`я ОСОБА_14 , якому вона сказала, що її обікрали і вказала йому напрямок втечі викрадачів. ОСОБА_15 побіг в тому напрямку, згодом приніс і віддав їй мобільний телефон Нокіа, та сказав, що взяв у викрадача його номер телефону;
· зазначені показання потерпілої підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснивши, що в грудні 2013 року близько 23 години 30 хвилин він йшов по м. Малину за рестораном «Ірша» і його покликала потерпіла ОСОБА_12 та попрохала догнати невідомого, що викрав в неї сумку. Він побіг за невідомим, наздогнав його і останній віддав йому сумку. Цим невідомим виявився ОСОБА_9 , якого в подальшому він впізнав при проведенні впізнання осіб. Після повернення до потерпілої стало зрозуміло, що немає мобільного телефону і портмоне. Він ще раз повернувся до ОСОБА_9 за мобільним телефоном, який віддав йому телефон «Самсунг». В цей час до них підійшов ОСОБА_10 , який надав йому номер мобільного телефону ОСОБА_9 та свій, але вказані номери на зв`язок не виходили;
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотокарткам, відповідно до якого ОСОБА_16 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, по віку, зросту та зовнішньому вигляду впізнав особу яку наздогнав та забрав у нього мобільний телефон Нокіа, що був викрадений у ОСОБА_12 . Такою особою виявився ОСОБА_9 ;
· з висновку судово-медичної експертизи № 13 від 20.01.2014 року слідує, що у потерпілої ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепа, геморагічного забою головного мозку з утворенням внутрішньо-мозкової гематоми лобної ділянки ліворуч, рани м`яких тканин голови, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечним для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії тупого твердого предмету.
За епізодом умисного вбивства потерпілого ОСОБА_13 :
показаннями допитаних в судовому засіданні свідків:
· ОСОБА_17 про те, що він в складі водія швидкої допомоги о 6 годині ранку виїжджав в парк ім. М.Маклая у м. Малині до потерпілого, який сидів на лавці, все обличчя було в крові, по слідах на землі та по інею було видно, що потерпілого декілька метрів тягли по землі до лавки;
· ОСОБА_18 , фельдшера швидкої допомоги, про те, що він виїжджав за викликом в парк М.Маклая у м. Малині до потерпілого, який сидів на лавці, тіло було ще тепле, і він положив потерпілого спиною на лавку та намагався надати медичну допомогу.
· ОСОБА_19 , який пояснив, що він працює на таксі, у вечір, що передував вбивству та у ніч вбивства його декілька разів по телефону замовляв ОСОБА_10 , якого він підвозив по м. Малину, їздив в с. Українка додому до другого обвинуваченого, до різних кафе, ларьків, автостанції;
· ОСОБА_20 про те, що вона є знайомою ОСОБА_9 , працювала в кафе «Лакомка» допізна. Вона проживає по вул. Тараскіна в м. Малині біля парку ім. М.Маклая. У вечір та ніч перед вбивством ОСОБА_9 та його знайомий ОСОБА_21 були в неї у кафе, вживали алкоголь. Роботу закінчила після 3 години, після чого обвинувачені її провели додому та пішли.
· даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з участю свідка ОСОБА_19 , про те, що він серед пред`явлених для впізнання осіб впізнав особу під № 1 на ім`я ОСОБА_21 , який ввечері 23.12.2014 року замовляв таксі та якого він перевозив. Під № 1 у протоколі було розміщено фото ОСОБА_10 ;
· змістом рапорту оперативного чергового Малинського МВ УМВС України в Житомирській області про те, що о 06 годині 50 хвилин 24.12.2013 року надійшло повідомлення від фельдшера швидкої допомоги про виявлення в міському парку культури ім. М.Маклая трупа невідомого чоловіка;
· даними протоколу огляду місця події від 24.12.2013 року з фото таблицею про те, що місцем огляду є парк культури та відпочинку імені Миклухи Маклая в м. Малині. На час огляду, труп потерпілого ОСОБА_13 знаходився в положенні лежачи на лавці. В радіусі декількох метрів кругом лавки виявлені численні сліди бурого кольору, частини розламаного мобільного телефону, дерев`яного бруска із слідами речовини бурого кольору, рюкзака, які вилучено. Обличчя, руки та куртка ОСОБА_13 мають багато плям бурого кольору, зразки яких вилучені. Трупне заклякання м`язів кінцівок відсутнє. На бетонній урні, що в 175 см. від лавки, та на смітті в самій урні виявлено велику групу плям бурого кольору у вигляді бризгів, зразки яких вилучені;
· висновком судово-медичної експертизи № 196 встановлено, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_13 явилась важка тупа травми голови, яка супроводжувалася субдуральним та субарахноїдальним крововиливами головного мозку, спинного мозку, крововиливів в шлуночки головного мозку, та забоєм головного мозку важкого ступеню, що зумовило зупинку функцій центральної нервової системи серцевої діяльності, дихання. При дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, вушної раковини, забійних ран перенісся, бровної дуги, лівої скроневої та лобної ділянок, правої тім`яної ділянки, крововиливів під тверду та м`яку мозкові оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, які мають ознаки тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, та твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею з додатковими виступами і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Тілесних ушкоджень у вигляді 4 колото-різаних ран обличчя, шиї, які мають ознаки легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я і могли виникнути від дії колюче-ріжучого предмету на глибині занурення тіла складала 18 мм. і в прямому причинному зв`язку із смертю не знаходиться.
Вказані тілесні ушкодження заподіяні за життєво, смерть настала за декілька хвилин після отримання ушкоджень. Синці та рани обличчя могли виникнути в результаті нанесення ударів руками, ногами людини. Потерпілому було нанесено 4 удари предметом з колюче-ріжучою дотичною поверхнею, та не менше 9 ударів тупими предметами по обличчю, волосяній частині голови, вушній раковині, в любій послідовності. Потерпілий не міг сам собі нанести смертельні ушкодження.
Потерпілий після отримання ушкоджень не міг виконувати самостійні дії (бігати, ходити), міг відчувати фізичний біль. Слідів самооборони на тілі потерпілого не виявлено. Алкоголю та прижиттєвих захворювань, які могли б вплинути на настання смерті у потерпілого не виявлено;
Враховуючи висновок судово-медичної експертизи, про те, що після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий не міг самостійно ходити чи бігати, вище зазначені показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про наявність слідів волочіння по землі, та того, що потерпілий сидів на лавці спершись спиною, суд обгрунтовано прийшов до висновку, що обвинувачені надають неправдиві показання про те, що вони застали потерпілого лежачим на землі.
· згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 14-МК встановлено можливість утворення забійних та рвано-забійних ран на тілі ОСОБА_13 від фрагментів дерев`яних палиць (бруска, тріски);
· даними проведених по справі судово-медичних експертиз за №№ 469, 471 про те, що кров на рюкзаку, куртці та спортивних штанах чорного кольору, сорочці та чоботах вилучених з трупа, змивах з бруківки, з бетонного покриття, з урни може належити потерпілому ОСОБА_13 ;
· даними висновку молекулярно-генетичної експертизи № 14 та судово-медичної експертизи № 468 про те, що на дерев`яних палицях вилучених при огляді місця події виявлені генетичні ознаки слідів крові та клітин потерпілого ОСОБА_13 ;
· даними протоколу обшуку від 26.12.2014 року про те, що у домоволодінні по АДРЕСА_3 ОСОБА_22 добровільно видала серед інших речей мобільний телефон марки Нокіа-76 з СІМ картою «Лайф» та МР-3 плеєр на 4 Гігабайти, які, згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання з участю потерпілого ОСОБА_11 з фото таблицею, були ним впізнані, як такі, що належали його брату ОСОБА_13 ;
· даними протоколу про затримання обвинуваченого ОСОБА_9 від 24.12.2013 року про те, що в графі «пояснення» він пояснив, що вбивство ОСОБА_13 вчинив ОСОБА_10 , а він потерпілого не чіпав;
· даними протоколу про затримання обвинуваченого ОСОБА_10 від 24.12.2013 року про те, що в графі «пояснення» він пояснив, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, з приводу затримання не заперечує;
· даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.12.2013 року про те, що обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що 23.12.2013 року він разом із ОСОБА_9 вживав алкогольні напої в тому числі і на лавці в парку ім. М.Маклая та побачив як йшов ОСОБА_23 якого він знав наглядно, так як він колись образив його дівчину. Підізвавши його він наніс йому рукою один удар в голову від якого потерпілий впав. Після цього вони з ОСОБА_9 продовжили бити потерпілого ногами та руками по різним частина тулуба та голові, всього нанесли близько 20 ударів. Потерпілий підвівся і направив ніж на ОСОБА_10 , який цього ножа вибив, тоді потерпілий витягнув ще одного ножа і знову направив на ОСОБА_10 , але ОСОБА_10 схопив потерпілого за руку, підвернувся під потерпілого, який вдарив себе в шию своїм же ножем, і вони з ОСОБА_9 знову били потерпілого ногами і руками. Після цього, ОСОБА_10 виломив з лавки рейку та наніс декілька ударів потерпілому, а ОСОБА_9 іншою палицею також наніс потерпілому декілька ударів.
Вищевикладене обвинувачений ОСОБА_10 розповів і показав на місці вчинення злочину в присутності свого захисника, судом було відтворено відеозапис слідчого експерименту. Будь-якого стороннього впливу чи примусу до обвинуваченого ОСОБА_10 не виявлено.
- проведеними по справі судово-психіатричними експертизами щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, що вони суть інкримінованого усвідомлюють, логічно будують власний захист. По справі ОСОБА_9 розповів, що увечері був в кафе, вживав спиртні напої, у жінки намагався викрасти сумку з речами, але нічим не скористався, по факту вбивства ОСОБА_13 пояснив, що потерпілого не бив, бив тільки ОСОБА_10 , у потерпілого забрав телефон. ОСОБА_10 пояснив, що з товаришем вживав алкогольні напої, був у парку, де з`явився мужчина, який погрожував ножем, відбивався від нього, схопив його ніж та виламав палку, якими наніс чоловіку ушкодження.
На підставі даних вказаних в протоколах затримання, даних слідчого експерименту, висновків проведених по провадженню експертиз, відтвореного відеозапису та даних акту застосування службової собаки, суд першої інстанції дав критичну оцінку показанням обвинувачених в судовому засіданні про не вчинення ними будь яких дій пов`язаних із розбоєм та вбивством.
Згідно викладеного, апеляційний суд вважає повністю доведеною вину обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, а доводи апеляційних скарг про недоведеність їх вини - необгрунтованими.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційних скарг про надання ними показань на досудовому слідстві під тиском працівників міліції, оскільки всі слідчі дії проводились за участю захисників та ніяких скарг від обвинувачених на незаконні методи ведення слідства не надходило. Наведене твердження було предметом розгляду в засіданні суду першої інстанції та відкинуте ним як необґрунтоване.
Щодо доводів апелянтів про те, що судом було порушено їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; судом не були допитані всі свідки; прокурором ставилися навідні запитання свідкам, то вони необґрунтовані, оскільки з журналу судового засідання слідує, що процес, допит обвинувачених, потерпілих та свідків проводився, відповідно до вимог КПК України, ніяких заяв та клопотань з цього приводу на підготовчому судовому засіданні та в ході судового розгляду провадження обвинуваченими не заявлялось.
Заяви обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до апеляційного суду з приводу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження були задоволені. Вони до початку розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку були ознайомлені з ними в повністю, с цією метою їх по декілька разів етапували до приміщення апеляційного суду.
Також, безпідставними апеляційний суд визнає доводи апеляційних скарг про невручення обвинуваченим копії вироку, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься розписка обвинуваченого ОСОБА_9 про отримання ним копії вироку (т. 4 а.п. 282) та два акти про відмову обвинуваченого ОСОБА_10 отримати копію вироку (т. 4 а.п. 288, 294).
З матеріалів кримінального провадження слідує, що вказаний вирок суду був проголошений у встановленому законом порядку і у визначений попередньо судом час. Дійсно у відсутність обвинувачених, оскільки, згідно листа начальника Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області від 19.11.2014 року, в зв`язку з технічною несправністю спец-автомобіля черговим етапом із СІЗО № 8 м. Житомира неможливо було доставити обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для розгляду кримінального провадження (а.п. 269).
Проголошення вироку у відсутність обвинувачених не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому не може слугувати підставою для скасування вироку.
Покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкцій статей за якими їх засуджено. Судом враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини кримінального провадження, а саме, визнано обставинами, що обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, відсутність обставин, що пом`якшує покарання, особу обвинувачених та призначено покарання у виді реального позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.
З наведеними висновками місцевого суду погоджується і апеляційний суд та, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінально процесупльного законодавства, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, не вбачає підстав для скасування або зміни вироку суду.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2014 року щодо них - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в той же строк з дня вручення їм копії ухвали.
Судді: