Справа № 534/283/15-к
Провадження №1в/534/27/15
У Х В А Л А

26 лютого 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Комсомольську заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козулька Козульського району Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , засудженого 21.05.2011 р. Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 24.10.2014 р. невідбута частина строку покарання замінена на більш м`яку у виді обмеження волі, звільненого умовно достроково на 03 роки 04 місяці 15 днів за ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.12.2014 р. ,

- про умовно дострокове звільнення від додаткового покарання,

в с т а н о в и в :

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.05.2011 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 24.10.2014 р. невідбута частина строку покарання замінена на більш м`яку у виді обмеження волі.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 11.12.2014 р. ОСОБА_4 звільнений умовно достроково від відбування основного покарання на 03 роки 04 місяці 15 днів.

Від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява про умовно дострокове звільнення його від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В своїй заяві засуджений ОСОБА_4 посилався на те, що джерелом існування його життя є робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Представник Комсомольського ВЦ № 136, засуджений, не прибули в судове засідання
Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на її необґрунтованість.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Отже, стаття 81 КК України передбачає можливість застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі.

ОСОБА_4 в даний час звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково не відбутий строк 3 роки 4 місяці 15 днів, тому положення ст. 81 КК України до нього не можуть застосовуватись, оскільки даний вид покарання не входить до переліку покарань, стосовно яких може розглядатись питання про умовно-дострокове звільнення засуджених, визначених у ч.1 ст.81 КК України.

Крім цього, в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання. Так, в пункті 7 вказаної постанови зазначено, що згідно з ч.1 ст.81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Тобто з роз`ясень, наданих в п.7,8 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року випливає, що саме при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання він може бути повністю або частково звільнений і від відбування призначеного додаткового покарання.

У судовому засіданні встановлено, що питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від додаткової міри покарання вже вирішено ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.12.2014 року при цьому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки - залишена.

Таким чином, звільнення від додаткового виду покарання, окремо від основного, діючим на даний час законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, ст.ст. 81 КК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її проголошення, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує ,строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1