Справа № 1-12/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2010 року Малинський районний суд Житомирської області під головуванням судді Збицької К.Д.

з участю прокурора Лозовика А.В.,

при секретарі Хитрич Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, нежонатого, не працюючого, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4 кв. З, засудженого:

20 липня 2009 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. З КК України на три роки позбавлення волі;

16 вересня 2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. З КК України на три роки шість місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 26 січня 2009 року, за ст. 186 ч. З Кримінального кодексу України, -

встановив :

12 грудня 2008 року близько 18-ї години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою викрадення чужого майна приїхав в село Елівка Малинського району, зайшов в будинок №5 по вулиці Малинській, де проживала ОСОБА_2. Перебуваючи в будинку та побачивши у правій руці ОСОБА_2 мобільний телефон «Nokia 6111», ОСОБА_1 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоровя, правою рукою вихопив із руки ОСОБА_2 мобільний телефон вартістю 500грн., у якому знаходилась SIM-картка оператора «DJUICE» вартістю 25грн., на рахунку якої було 5грн., та флеш-картка на 1 Гб вартістю 50грн., лівою рукою штовхнув ОСОБА_2 в груди, завдавши їй фізичного болю, від чого вона впала на підлогу. Викраденням майна ОСОБА_2 завдано майнової шкоди на загальну суму 580грн.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в обвинуваченні. Показав, що з потерпілою давній знайомий, часто приїжджав до неї в гості. В той день був в стані спяніння, випив трішки горілки і в неї в будинку. Куди дів мобільний телефон та в який момент у нього виник умисел на викрадення майна потерпілої не памятає через стан спяніння, але не виключає, що це було так як зазначено в обвинуваченні. SIM- картку витягнув й залишив в квартирі Христюка, у якого в той час гостював. Кається.

У справі на а.с.40 мається заява потерпілої ОСОБА_2 про те, що спричинена майнова шкода їй відшкодована повністю.

Речові докази, в тому числі SIM-картка оператора «DJUICE», передані на зберігання потерпілій (а.с.44-46).

За згодою підсудного, прокурора в порядку ч. З ст.299 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати інші докази у справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються, цивільний позов не заявлений.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд визнає доведеною вину підсудного в умисному відкритому викраденні чужого майна, вчиненому із застосуванням насильства, яке не

є небезпечним для життя та здоровя потерпілої та поєднаному із проникненням у житло, і кваліфікує його дії за ч. З ст.186 Кримінального кодексу України.

При визначенні підсудному виду та міри покарання суд враховує, що до вчинення даного злочину підсудний вважається не судимим. Злочини, за які він засуджений 20 липня 2009 року та 16 вересня 2009 року, вчинені ним у січні 2009 року. На час вчинення даного злочину проживав один, не працював.

Злочин, за який він засуджується, є тяжким.

Підсудний вину визнав, щиро розкаявся. Добровільно відшкодував потерпілій завданий збиток. Ці обставини відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України суд визнає такими, що помякшують покарання.

Обставиною, яка згідно п.13 ч. І ст.67 цього Кодексу обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

З врахуванням наведеного суд визнає за необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, за якою він засуджується, у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Речовий доказ SIM-картка оператора «DJUICE», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_2, підлягає поверненню їй за належністю.

Керуючись ст.ст.323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України, -

засудив :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. З Кримінального кодексу України, та призначити чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі.

У строк покарання зарахувати частково відбуте покарання за вироками Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 липня 2009 року, за яким засуджений ОСОБА_1 відбуває покарання з 02 липня 2009 року, та Коростенського міжрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2009 року, за яким підсудний відбуває покарання з 26 січня 2009 року.

Речовий доказ - SIM-картка оператора «DJUICE», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_2, повернути їй за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3