Справа № 646/5945/15-к
№ провадження 1-кс/646/2485/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000053 від 08 січня 2015р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулась із зазначеним клопотанням, підтриманим під судового засідання, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме, що 08 січня 2015 в період часу з 08 години 05 хвилин до 09 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та з метою незаконного самостійного збагачення, проїжджаючи у тролейбусі маршруту № 3 по проспекту Гагаріна в м. Харкові між зупинками «вулиця Державінська» та «Лікарня № 13», вважаючи що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих дістав з відчиненої сумки громадянки ОСОБА_6 , мобільний телефон «HTC Desire 600», який їй належав, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №131 від 05 травня 2015 року 2154 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 2 до 5 років.

Слідчий вважає, що у даному випадку існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідка і потерпілу, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор також підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що тяжкість обвинувачення та дані про особу підозрюваного вказують на можливість його ухилення від органу досудового розслідування, вчинення нового злочину та незаконного впливу на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у скоєні даного злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно викрав телефон при інкримінованих йому обставинах. Він заперечував проти клопотання слідчого та просив не застосовувати до нього такий суворий запобіжний захід, мотивуючи тим, що він як дитина-сирота дійсно не має постійного місця проживання, тому ночує на Південному вокзалі м. Харкова, але працює вантажником на цьому вокзалі і Центральному ринку міста. Він ніколи не скривався від органів правосуддя і всі покладені на нього зобов`язання виконував.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000053 від 08 січня 2015 року, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

06 травня 2015 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України при обставинах, вказаних у клопотанні.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчим та прокурором доведена доказами, доданими до клопотання.

Окрім обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, обставин вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та його наслідки.

Що стосується особистої ситуації підозрюваного, то він є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштований, але працює без оформлення трудових відносин, неодружений, раніше судимий; мав статус дитини-сироти, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - за місцем навчання в школі-інтернаті.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Таким чином, проаналізувавши всі вищевказані обставини, приходжу до висновку про те, що під час розгляду даного клопотання слідчого стороною обвинувачення не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено існування ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідка, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Тому підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у даному випадку не вбачається.
Разом з тим, враховуючи таку обставину, як міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який не має на своєму утриманні непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштований, приходжу до висновку, що існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, що разом з іншими обставинами особистої ситуації підозрюваного та обґрунтованою підозрою у вчиненні ним інкримінованого злочину, є підставою для обрання відносно нього такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, оскільки більш м`який запобіжний захід не може запобігти даним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000053 від 08 січня 2015р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не виїжджати за межі м.Харкова без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) докласти зусиль до пошуку роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1