Справа № 539/1624/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сороченці Миргородського району Полтавської області , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

раніш не судимого

23.10.2010 року Миргородським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік згідно ст. 75 КК України.

23.11.2011 року Миргородським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 , ч. 3 чт. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,

03.09.2014 року згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави звільнений умовно - достроково від не відбутої частини покарання строком 3 місяці 17 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України ,

В С Т А Н О В И В :
17.03.2015 року близько 00 год. 20 хвл. ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прибув до господарства належного ОСОБА_6 розташованого по

АДРЕСА_2 ., де шляхом віджимання дужки кріплення навісного замка вхідних дверей проник всередину житлового будинку з якого таємно викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме: стартер до автомобіля ГАЗ - 24 вартістю 2120 грн., помпу до автомобіля ГАЗ - 24 вартістю 225 грн., подожувач довжиною 20 м вартістю 170 грн., 25 шт. мішків вартістю 62, 5 грн., дріт живлення до електровагів вартістю 75 грн. та з території господарства мідний дріт довжиною 20 м вартістю 1115 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Всього ОСОБА_4 викрав майна належного ОСОБА_6 на загальну суму 3767 грн.50 коп.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України , переконавшись , що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим , прокурором , зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції , роз`яснивши , що в такому разі вони будуть позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у крадіжці майна 17.03.2015 року з будинку ОСОБА_6 за вищенаведеними обставинами визнав повністю, з переліком викраденого майна, його вартістю погодився , у скоєному щиро розкаявся. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними й такими, що не викликають у суду підстав для сумніву щодо істинності його позиції.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 , як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло за ст. 185 ч.3 КК України у судовому засіданні знайшла своє підтвердження, вина обвинуваченого встановлена і доведена повністю, ним визнана.

При призначені ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він свою вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, його щире каяття і визнає обставиною, що пом`якшує призначене йому покарання.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, вини ОСОБА_4 особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд врахував вищезгадані обставини, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щире каяття обвинуваченого у скоєному , позитивну характеристику , активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого , прокурора , можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком, застосувавши до нього ст. 75 КК України.

Згідно медичного висновку ОСОБА_4 здоровий, працездатний, не потребує у примусовому лікуванні від алкоголізму та наркоманії.

Керуючись ст. ст. 349, 373 , 374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого

ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази , що знаходяться в камері речових доказів Лубенського МВ УМВС України у Полтавській області 20поліетиленових мішків , мідний дріт повернути ОСОБА_6 , сумка в"язана підлягає знищенню.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1