Справа № 738/2874/14-к
№ провадження 1-кп/738/6/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року місто Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2014 року за №0000318, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Щорс Чернігівської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , з загальною середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, раніше судимої вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2013 року за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт, звільненої від відбування покарання на підставі ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2014 року у зв`язку з вагітністю, маючої на утриманні малолітню дитину

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи раніше судимою, вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2013 року за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт, звільненою від відбування покарання згідно з ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2014 року у зв`язку з вагітністю, на шлях виправлення не стала і в період непогашеної судимості повторно вчинила новий, умисний злочин.

Так, 02 вересня 2014 року близько 16-30 год. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні автомийки по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку грошей з жіночої сумки в сумі 6800 гривень, що належали ОСОБА_5 , чим завдала останній матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнала повністю, послідовно та в повній мірі підтвердила обставини вчиненого нею злочину, щиро розкаялася у вчиненому, фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорювала, просила суворо не карати.
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 показала, що точних дати та часу вчинення крадіжки вказати не може, але не заперечує, що 02 вересня 2014 року близько 16-30 години знаходилася з чоловіком на автомийці у місті Мена, зайшла в приміщення автомийки з метою випити чай і, побачивши у шафі за барною стійкою жіночу сумку з грошима, викрала звідти гроші в сумі 6 800 грн..

Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду показала, що 02 вересня 2014 року вона відлучалась у справах з автомийки, а сумку з грошима залишила у приміщенні автомийки за барною стійкою. Гроші купюрами по 100 грн., а всього 10 000 грн., були в одній пачці. Коли повернулася на автомийку помітила, що більшої половини грошей з пачки немає, працівники автомийки повідомили, що бачили як ОСОБА_3 заходила за барну стійку. Звернулася в міліцію, гроші їй повернули, претензій до обвинуваченої немає, не наполягала на суворій мірі покарання і при призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність вини обвинуваченої та кваліфікацію її дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченої, потерпілої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу винної.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує, що обвинувачена раніше судима за корислий взлочин, на шлях виправлення не стала та в період непогашеної судимості вчинила новий, умисний злочин середньої тяжкості, що свідчить про схильність до вчинення кримінально-караних дій і небажання стати на шлях виправлення, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Менської ЦРЛ Чернігівської області не перебуває, її вік, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, що виключає можливість призначення їй покарання у виді арешту чи обмеження волі, матеріальний стан, відсутність постійної роботи, відношення до вчиненого, думку потерпілої, та з урахуванням обставин справи вважає достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, та покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Сторона захисту у судових дебатах, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченої, посилається на призначення їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 185 КК України, зауваживши, що вона щиро розкаялася, має на утриманні малолітню дитину та добровільно видала працівникам міліції викрадене.

Суд врахує вказані обставини при призначенні обвинуваченій покарання, в тому числі і щире каяття, як пом`якшуючу обставину, проте вважає їх недостатніми для застосування ст. 69 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.
Речові докази гроші в сумі 6800 гривень, передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , вважати такими, що повернуті законному володільцю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування запобіжні заходи до обвинуваченої та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, в тому числі поведінку під судового розгляду кримінального провадження, ухилення від суду, суд приходить до висновку про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язку не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, а саме із Мена Менського району Чернігівської області, без дозволу суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: гроші в сумі 6800 гривень, передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 - вважати повернутими законному володільцю.
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язку не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, а саме з міста Мена Менського району Чернігівської області, без дозволу суду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1