Справа № 212/3231/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000674 від 12.03.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України,-
сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачуваний ОСОБА_3 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу року Дніпропетровської області від ОСОБА_7 прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674, з додатками стосовно ОСОБА_3 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2015 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 06.06.2015 року.
Ухвалою суду від 07 травня 2015 року вказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням встановленихвимог підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає, просить призначити справу до судового розгляду.

Інші учасники судового провадження підтримали думку прокурора, не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК Україн, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.

Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України). Відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий чи прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

З обвинувального акту відносно ОСОБА_3 вбачається, що останній своїми діями заподіяв майнові збитки ОСОБА_6 на суму 3500,00 гривень, ОСОБА_5 на суму 704,00гривень.

Однак, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що по кримінальному провадженню проводилася експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, проведення якої, відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України є обов`язковим і не проведення якої є порушенням вимог ст. ст. 91,92 та 242 КПК України.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам ст. 291 КПК України, а саме органом досудового розслідування ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно. Суд зазначає, що обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення по епізоду 11.03.2015 о 12-00 годині обвинувачення, які прокурор вважає встановленими, не містить відомостей щодо добровільності передачі малолітньою ОСОБА_8 мобільного телефону марки Samsunggalaxystar, GT- ОСОБА_9 , в частині яких, прокурором надано відповідну правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Окрім цього в обвинувальному акті зазначено про наявність протоколу допиту ОСОБА_10 від 12.03.2015р. в якості потерпілого, в той час як потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 про що зазначено в обвинувальному акті.

Згідно до вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Обвинувальний акт містить розбіжності щодо зазначення відомостей відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а саме в обвинувальному акті зазначено, що вказані особи є малолітніми та неповнолітніми одночасно.Крім того, зазначені розбіжності існують і в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Також із обвинувального акту вбачається, що наявність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, серед яких зазначено протоколи огляду та вилучення від 13.03.2015р., в той час як в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено протоколи огляду предмета від 13.03.2015р.

Вказані невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та реєстру матеріалів досудового розслідування ст. 109 КПК України, не дозволяють суду провести підготовку до судового розгляду і постановити ухвалу про призначення судового розгляду, тому суд приходить до висновку, що відповідно до вимог п. 3 ч.3ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України, разом з додатками - повернути прокурору Жовтневого району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Залишити без змін запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1