Справа №1-282/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007
року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі
головуючого - судді Пака В.М.

при
секретарі Надиберній
М.В.

з участю
прокурора Марківа
Н.С.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Стрию справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився і
проживає АДРЕСА_1, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною
освітою, не працює з 2000 року, одруженого повторно, має на утриманні сина ОСОБА_3,
1998 р. народження, та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого Стрийським
міськрайонним судом 14 березня 2006 р. за ст. 164 ч. 1 КК України до 120 годин
громадських робіт, відбув покарання 1.06.2006 р. а.с. 47-49, обвинувачується за
ст. 164 ч. 2 КК України, суд

Встановив:

Підсудний ОСОБА_2 після засудження його 14.03.2007 р. за
ст. 164 ч. 1 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів повторно вчинив
аналогічний злочин.

Так, ОСОБА_2 згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 2.08.1993 р.
зобов'язаний сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі V*
частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Однак, ОСОБА_2 не вжив для працевлаштування та на облік в Стрийському міськрайонному
центрі зайнятості не став, після попереднього засудження умисно злісно ухилявся
від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, хоча неодноразово
попереджався державною виконавчою службою Стрийської юстиції про необхідність
сплачувати аліменти, погасити борг та про кримінальну відповідальність за
злісне .ухилення від сплати аліментів, ніякої іншої матеріальної допомоги сину
не надавав, внаслідок чого за період з 15.03.2006 р. по 31.05.2007 р. допустив
заборгованість в сумі 3470 грн. 14 коп.

Підсудний ОСОБА_2 винність свою визнав повністю, у вчиненому чистосердечно розкаявся,
детально розповів про вчинений злочин, показав, що дійсно зобов'язаний до
сплати аліментів в розмірі У* частини на утримання сина ОСОБА_4 з 12.08.1993 р.
дійсно після попереднього засудження ні разу з сином не бачився, утримання не
надавав хоча мав випадкові заробітки, допустив заборгованість 3470 грн. з
березня 2006 р. По 01.06.2007 p.,
які зобов'язується скоро погасити, просить суворо не карати, бо має роботу
не офіційну на будові де працює підсобним робітником і відбуваючи покарання у
вигляді обмеження волі більше для сина не заробить. Просить врахувати, що має
на утриманні і сина ОСОБА_3 1998 р.н.

Зібраними і перевіреними по справ доказами винність підсудного і подія вчиненого
злочину в суді доведені повністю.

Показаннями потерпілої ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 доведено, що підсудний зобов'язаний до сплати аліментів по V* частині на
утримання сина ОСОБА_4, 1992 р.н. з 1993 р. після засудження 14.03.2006 р. ні
разу з сином не зустрівся, злісно ухилявся від сплати аліментів хоча мав
випадкові заробітки, тобто в момент відбування покарання продовжував ухилення
від сплати аліментів, іншої допомоги дитині не надавав.

Вказана
обставина доведена крім того, поданням державного виконавця ОСОБА_7, довідкою
розрахунком про суму заборгованості, заявою ОСОБА_1 від 10.11.2006 p., яка
просила порушити повторно кримінальну справу відносно підсудного, копією
свідоцтва про розлучення, що свідчить що підсудний і потерпіла з дитиною живуть
окремо, виконавчим

листом від 2.08.1993 р. попередженнями
державного виконавця, актом про відсутність майна у підсудного, довідками
центру зайнятості та МБТІ та Ощадбанку та ДІЛ, що свідчить про не можливість
виконання виконавчого листа, та що не являється суб'єктом підприємницької
діяльності а.с. 6-12, 16-17, 35, 41-44, проти чого не заперечував підсудний та
свідчить про те, що він не бажав погашувати борг по аліментах хоча таку
можливість мав.

Отже ОСОБА_2 будучи раніше судимий за злісне ухилення від сплати аліментів,
під час відбування покарання після 14 березня 2006 р. повторно вчинив злісне
ухилення від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, тобто вчинив злочин
передбачений ст. 164 ч. 2 КК України, сума боргу за цей період наросла на суму
3470 грн. 14 коп.

Обираючи вид та розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, та особу винного.

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає, пом'якшуючими враховує
те, що у вчиненому чистосердечно
розкаявся, сприяв слідству розкрити злочин, характеризується посередньо,
обіцяє підсудний борг погасити, потерпіла ОСОБА_1 просить підсудного взагалі не
карати якщо борг погасить, має на утриманні іншу дитину, а тому з метою
виправлення та попередження інших злочинів слід обрати достатнє покарання у
вигляді обмеження волі із застосуванням іспитового строку.

Покарання у вигляді громадських робіт суд не обирає, оскільки таке
покарання було обрано, однак підсудний повторно вчинив аналогічний злочин,
виправні роботи не обирає, оскільки підсудний офіційно не працює.

Керуючись
ст.323, 324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_2 за ст. 164 ч. 2 КК України та обирає покарання у вигляді двох років
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від обраного покарання,
якщо протягом двохрічного іспитового терміну не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися на реєстрацію
в ці органи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити підписку про невиїзд.

Строк відбування
покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з
моменту оголошення.