Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/348/14-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000533 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Афанасієво Кировської області Російської Федерації, українця, громадянина України, паспорт, серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, судимого: 27.04.2005 року Корольовським районним судом м.Житомира за ч.3 ст.186, ст.69 КК України на два роки позбавлення волі, 07.08.2006 року звільненого по відбуттю строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт, серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, судимого: 05.11.2008 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ст.304, ст.70 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки, 24.09.2013 року звільненого по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_3

ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2014 року, об 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшли до лісопильні, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належить приватному підприємцю ОСОБА_6 , де переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються не поміченими, проникли на територію зазначеної лісопильні та підійшовши до одного із деревообробних верстатів, які там знаходилися, з прикладенням спільних фізичних зусиль, за допомогою плоскогубців, які взявши в приміщенні, для охорони вказаної лісопильні, таємно викрали (демонтували) асинхронний електродвигун від верстата, потужністю 11 кВт, бувший у використанні, вартістю 2000.00 грн., заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_6 , матеріальних збитків на вищевказану суму та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому ним спільно з ОСОБА_4 , кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він, і ОСОБА_4 , 16.08.2014 року, біля 13-ї години, перебуваючи в центрі с.Тепениця Олевського району Житомирської області, домовившись між собою, вирішили, викрасти (демонтувати) електродвигун з лісопильні, яка розташована по АДРЕСА_1 , що належить приватному підприємцю ОСОБА_6 . З цією метою, цього ж дня, об 13 годині 00 хвилин, він та ОСОБА_4 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються не поміченими, проникли на територію лісопильні потерпілого ОСОБА_6 , що розташована за вказаною адресою, і підійшовши до одного із деревообробних верстатів, які там знаходилися, спільними діями, прикладаючи фізичні зусилля, за допомогою плоскогубців, які взяли в приміщенні, для охорони вказаної лісопильні, викрали (демонтували) асинхронний електродвигун від верстата, потужністю 11 кВт, що належить ОСОБА_6 . У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Завдану шкоду потерпілому ОСОБА_6 ,зобов`язується відшкодувати, або відпрацювати разом із ОСОБА_4 . Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , визнаєповністю.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, винним себе у вчиненому ним спільно з ОСОБА_3 , кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України визнав повністю. Та надав суду аналогічні показання, які повністю відповідають показанням наданим суду у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 , підтвердивши при цьому час, місце та обставини вчиненого ними спільно кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним спільно вчинені, запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Завдану шкоду потерпілому ОСОБА_6 ,зобов`язується відшкодувати, або відпрацювати разом із ОСОБА_3 . Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , визнаєповністю.
Потерпілий ОСОБА_6 , у судовому засіданні надав суду показання, підтвердивши те, що він є приватним підприємцем, і у особистій власності має лісопильню, яка розташована по АДРЕСА_1 , де займається розпиловкою деревини. На території лісопильні розміщено п`ять деревообробних верстатів різного призначення. Так 18.08.2014 року, він прибувши до лісопильні, за вказаною адресою виявив відсутність на одному із його деревообробних верстатів асинхронного електродвигуна, потужністю 11 кВт. Про виявлене він повідомив працівників міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити його позов до ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі. Просить суд не застосовувати до обвинувачених сурового виду та міри кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , повністю визнали свою винність у вчиненні ними спільно, за попередньою змовою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Таким чином, суд допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених в їх сукупності, вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кожним обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, особи винних, їх вік та їхнє ставлення до вчиненого ними кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Разом із тим, при визначенні міри і виду покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , суд враховує і те, що вони раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, по місцю проживання обвинувачені характеризуються негативно, їх вік, і з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, беззаперечне визнання своєї провини, оскільки як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 , надали показання, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ними спільно за попередньою змовою кримінального правопорушення, показання їх були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про їх не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, бажання відшкодувати завдану від їхніх протиправних дій шкоду потерпілому, думку потерпілого щодо застосування до обвинувачених кримінального покарання, що свідчить про те, що як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 , як особи не являють собою підвищено суспільно-небезпечними особами, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання до них кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в межах санкції частини статті, за якою вони притягуються до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши їм іспитовий строк та поклавши на них передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У порядку ст.128 КПК України по кримінальному провадженню заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 , до ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, який просить суд стягнути з обвинувачених на його користь понесену внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , матеріальну шкоду в сумі 2000.00 грн., та моральну шкоду в розмірі 2000.00 грн.

Вирішуючи питання відносно стягнення із обвинувачених ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , завданої їхніми противоправними, злочинними діями потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної та моральної шкоди, суд вважає що діями ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , завдано ОСОБА_6 , матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинувачених у розмірі 2000.00 грн., у дольовому порядку. А також моральної (немайнової) шкоди, яка виразилась в перенесені потерпілим психічних страждань. Враховуючи характер і тривалість страждань ОСОБА_6 , стан його здоров`я, наслідки, істотність вимушених змін в його життєвих і господарських стосунках, відсутністю можливості повноцінно здійснювати свою підприємницьку діяльність внаслідок викрадення електродвигуна, розмір моральної шкоди яку просить стягнути з обвинувачених, суд з врахуванням всіх обставин у їх сукупності та матеріального положення ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , співрозмірність нанесеної моральної шкоди, причини її виникнення та завдання, вважає, що позов ОСОБА_6 , підлягає до повного задоволення, в сумі 2000.00 грн., та стягненню у дольовому порядку.

Так, відповідно до статті 1166 ЦК України загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України встановлено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду і зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.127-129, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.2 ст.185 КК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому одного року і шести місяців іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому двохрічного іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт, серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт, серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , 2000 (дві тисячі) грн., 00 коп., завданої матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) грн., 00 коп., завданої моральної шкоди, а всього на загальну суму 4000 (чотири тисячі) грн., 00 коп., у дольовому порядку, а саме по 2000.00 грн., з кожного.

Матеріали кримінального провадження № 0000533 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/348/14-к.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.
Суддя: ОСОБА_1