АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/1396/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1056/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.173 КПК України (арешт майна)

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника адвоката ОСОБА_7 ,
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10 липня 2015 року задоволено клопотання старшого прокурора прокуратури Київського району м. Харкова юриста 2 класу ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 03 липня 2015 року приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно договору оренди від 01.12.2014 року перебуває у користуванні Громадської організації «Клуб спортивного покеру «Слобожанщина».
Не погодившись із вказаним процесуальним рішенням слідчого судді, президент Громадської організації «Клуб спортивного покеру «Слобожанщина» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10 липня 2015 року, посилаючись на її необґрунтованість, а також на порушення, на його думку, слідчим суддею норм кримінального процесуального законодавства.
Заслухавши доповідь судді, представника адвоката ОСОБА_7 , якій підтрима апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У розумінні положень ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя чи суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Зокрема, згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та(або) зберегли на собі його сліди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Приймаючи рішення про накладення арешту на зазначене у клопотанні прокурора майно, суд першої інстанції дійшов висновку, що слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 - 2 КК України, а вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, а також врахував, що не застосування такого заходу, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, тому доцільне накласти арешт на частину зазначеного у клопотанні прокурора майна.
Такий висновок слідчого судді є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам по справі.
Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення цивільного позову та для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.
Що стосується доводів апеляції про обов`язковість фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим за клопотанням учасників процесуальної дії.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2015 року є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу президента Громадської організації «Клуб спортивного покеру «Слобожанщина» ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2015 року, якою задоволення клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасове вилучене під час обшуку 03.07.2015 року приміщень за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 50/52, яке згідно договору оренди від 01.12.2014 року перебуває у користуванні Громадської організації «Клуб спортивного покеру «Слобожанщина» залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді :