ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/512/14-к
Провадження № 1-кп/210/17/15

"21" січня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0004055 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 , 22.11.2013 року, близько 03.00 годин, знаходячись біля будинку № 27 по вулиці Ветеранів праці в Дзержинському районі. м. Кривому Рогу, вступивши в злочинну змову з невстановленою судовим слідством особою, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить згідно довіреності ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з подальшим його зверненням на свою користь. розподіливши при цьому між собою ролі у скоєнні злочину, згідно яких ОСОБА_9 повинен був проникнути до салону автомобілю ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , запустити двигун, та доїхати на ньому до гаражу № НОМЕР_2 , котрий розташований в гаражному кооперативі Коксохімік, по вулиці Цимлянського 2 в Дзержинському районі, м. Кривому Рогу котрий згідно паспорту на гараж № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу Коксохімік належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а невстановлена судом особа, в свою чергу, згідно відведеної йому ролі повинен був сісти за кермо автомобіля ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , та їхати на ньому до гаражу № НОМЕР_2 , котрий розташований в гаражному кооперативі Коксохімік, по вулиці Цимлянського 2 в Дзержинському районі, м. Кривому Рогу котрий згідно паспорту на гараж № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу Коксохімік, належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Так, невстановлена слідством особа, 22.11.2013 року, близько 03.00 годин, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 з ціллю незаконного заволодіння транспортним засобом, згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину, прийшов на не охороняєму стоянку, біля будинку № 27 по вулиці Ветеранів Праці в Дзержинському районі. м. Кривому Рогу, підійшов до залишеного без нагляду автомобіля ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно довіреності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за допомогою заздалегідь приготовленої відмички, відкрив водійські двері вищевказаного автомобіля, та направився до автомобіля ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , де сів за кермо вищевказаного автомобіля, та наблюдав щоб ніхто зі сторонніх осіб не наближався до місця незаконного заволодіння транспортним засобом. Далі ОСОБА_7 згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину проник до салону автомобіля ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де витягнувши проводи з замку запалення, намагався завести вищевказаний автомобіль, але в автомобілі було відсутнє пальне та завести його не вийшло. Потім ОСОБА_7 підійшовши до невстановленої слідством особи, яка в той час знаходилася за кермом автомобіля ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та розповів йому проблему через яку не виходить завести автомобіль ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на що невстановлена судом особа запропонувала від штовхати автомобіль ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до найближчого перехрестя. Потім ОСОБА_7 зливши бензину з автомобіля ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , направився до переміщеного з місця взлому автомобілю ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та залив до бензобаку вищевказаного автомобілю бензин, та знову згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину проник до салону автомобіля ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та шляхом з`єднання проводів запалення автомобіля, завів його. Після чого ОСОБА_7 керуючи автомобілем ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виїхав на вулицю Ветеранів Праці, Дзержинського Району, м. Кривого Рогу, та доїхав до гаражу № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу Коксохімік, який належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а невстановлена слідством особа в свою чергу, згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , від`їхав від вулиці Ветеранів праці, Дзержинського Району, м. Кривого Рогу, та доїхав до гаражу № НОМЕР_2 гаражного кооперативу Коксохімік, який належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вони з місця скоєння злочину зникли, звернувши транспортний засіб, яким вони незаконно заволоділи, в свою користь, причинили ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно висновку експерта, від 24.12.2013 року № 58/37 390 матеріальних збитків на загальну суму 14950 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєних злочинах, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив про обставини справи як описано вище. Зазначив, що в день подій до нього прийшов товариш, який мав при собі відмичку та запропонував йому заволодіти транспортним засобом, на який вказав, на що той поголився. Він разом з товаришем прийшли на стоянку, де він завів машину, та потім її відігнав до гаражу, який належав, зі слів його товариша, цьому ж товаришу. Там вони її залишили. Потім машина була порізана. Прохав суворо не карати, оскільки він вину визнав, щиро кається, просить у потерпілого вибачення, більш таких вчинків не має наміру здійснювати, він частково сплатив потерпілому 2000,00грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди. Цивільний позов в частині матеріального збитку визнає повністю, в частині моральної шкоди частково, на суму 10000,00грн., оскільки він не сам завдав моральної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 судові показав, що він зареєстрований в с. Нофософіївка Дніпропетровської області, однак фактично проживає по АДРЕСА_2 . В день подій він прийшов з роботи з ПАТ АМКР, та пішов до свого автомобіля ВАЗ 2106, який перебуває у його володінні на підставі довіреності, та який стояв припаркованим біля будинку, однак автомобілю там не було. Він звернувся із заявою до міліції, а через тиждень викрадений автомобіль знайшли на території гаражного кооперативу, розібраним на частини. Те, що залишилося від автомобіля (кузов, колеса, двигун тощо) йому повернули на зберігання. Просить покарання призначити на розсуд суду, не заперечує тих обставин, що йому обвинувачений вже сплатив 2000,00грн., просить суд його цивільний позов задовольнити. Вказував, що у зв`язку з викраденням транспортного засобу, він зазнав душевних моральних страждань, оскільки автомобіль був засобом для пересування, він використовував його для поїздок до батьків, тощо.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, у тому числі й потерпілий, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, матеріалів в частині пред`явленого цивільного позову, та які характеризують особу обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини та характер вчиненого злочину, ступень здійснення злочинного наміру, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має середньо-технічну освіту, за обліковими даними раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, його відношення до скоєного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприянні при розслідуванні кримінального провадження, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69 КК України.

Однак, суд дійшов висновку, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, визнання ним вини у повному обсязі, щире розкаяння у вчинені злочину, часткового відшкодування завданих збитків, дає підстави для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням. За таких обставин, на думку суду, виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3,4 ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про застосування чи не застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачене санкцією частини 2 ст. 289 КК України, суд керується вимогами ст. 65 КК та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. При цьому, визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

З об`єктивної сторони незаконне заволодіння транспортним засобом характеризується як вчинене умисне, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Незаконне заволодіння транспортним засобом вважається закінченим з моменту встановлення контролю над ним.

Судом встановлено, що обвинувачений погодився на незаконне умисне та протиправне заволодіння транспортним засобом за домовленістю зі своїм товаришем, виконав усі необхідні дії для доведення своїх протиправних умисних дій, проник до салону автомобіля ВАЗ 2106 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де витягнувши проводи з замку запалення, намагався завести вищевказаний автомобіль, потім зливши бензину з іншого автомобіля та залив цей бензин до бензобаку взломаного автомобілю, та шляхом з`єднання проводів запалення автомобіля, завів його. Після чого ОСОБА_7 керував цим автомобілем та доїхав до обумовленого гаражу та залишив цей автомобіль у гаражі.

Виходячи з дій обвинуваченого, вбачається що ОСОБА_7 не лише встановив контроль над транспортним засобом а й здійснив переміщення цього транспортного засобу в просторі. Після цього, ОСОБА_7 не вчинив жодних дій, направлених на відвернення завданої шкоди. При цьому, після того, як транспортний засіб, яким ОСОБА_7 незаконно заволодів за попередньою змовою групою осіб, був знайдений, виявилось, що автомобіль був фактично порізаний на металевий брухт, та власнику повернуто автомобіль по частинам.

Крім того, після вручення обвинуваченому обвинувального акту, та за час перебування кримінального провадження в суді, обвинувачений сплатив лише 2000,00грн. в рахунок компенсації завданої шкоди, та не здійснив інших дій, спрямованих на відновлення транспортного засобу в повному обсязі.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, спосіб, обстановку, стадії вчинення злочину, тяжкість наслідків, що настали для потерпілого, суд вважає, що до обвинуваченого має бути застосована конфіскація усього майна, що належить йому на праві приватної власності як додаткове покарання, визначене санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним злочинів, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Вирішуючи заявлений цивільний позов до обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, потерпілому дійсно спричинена матеріальна та моральна шкода, відповідальність за яку має нести обвинувачений.

При цьому, сторони кримінального провадження не заперечують розміру матеріального збитку, який згідно з висновку експерта від 24.12.2013 року № 58/37 390 становить 14950 гривень.

Враховуючи те, що потерпілий згідно розписки 21.01.2015 року отримав від обвинуваченого в рахунок відшкодування шкоди 2000,00 грн., суд вважає за необхідне задовольнити частково цивільний позов в частині матеріальної шкоди на цю суму, та присудити до стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12950,00грн. (14950,00грн.-2000,00грн.).

В частині моральної шкоди, суд приходить до висновку, що заявлений розмір моральної шкоди є значним, та виходячи з глибини душевних страждань потерпілого, якому дійсно завдана моральна шкода, яка полягає в зміні усталеного способу життя, порушення життєвих зв`язків, що пов`язано з втратою майна у зв`язку з чим останній переносить моральні страждання та переживання.

Разом з тим, враховуючи вимоги розумності та справедливості, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, спосіб, обстановку, тяжкість наслідків, що настали для потерпілого, суд вважає достатнім для відшкодування розмір моральної шкоди у сумі 10000,00 грн..

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 .

Строк дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання сплинув в липні 2014 року, у зв`язку з чим суд не вирішує питання про його продовження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком тривалістю в 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 п. 2, 3,4 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі м. Кривого Рогу на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись на реєстрацію в цей орган.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили ОСОБА_7 - не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 нв користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди шкоди 12950,00 (дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят), в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 (десять тисяч) грн..

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення автотоварознавчої експертизи від 24.12.2013р. № 58/37-390, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи на користь держави у розмірі 97,80 грн. (дев`яносто сім грн. вісімдесят коп.).

Речові докази дриль марки STERN, державний номерний знак від автомобіля ВАЗ НОМЕР_4 , елементи автомобіля ВАЗ 2106, а саме: двигун без номерний, задній міст, чотири двері бежевого кольору, капот бежевого кольору, коробка передач, два переднix сидіння, заднє сидіння, акумуляторна батарея марки BOSH, домкрат, передня торпеда салону, решітка радіатора, радіатор, піч радіатора, передній та задній бампера, сумка з інструментами (ключами), чотири колеса, два автомобільні динаміки марки SONY XS- F6927SE, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у володінні останнього.

Матеріали кримінального провадження № 0004055, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/512/14-к, провадження № 1-КП/210/17/15.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На виконання ч.6 cт.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: