Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і
Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 24 квітня
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на вирок
Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 13 березня 2007 року,
яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

за ч. 2 ст. 286 КК України на чотири роки позбавлення
волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки,
а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням на три роки іспитового строку та покладено обов'язки, передбачені
п. п. 3 і 4 ст. 76 КК України.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
50.000 грн. на відшкодування моральної шкоди,

установила:

Суд визнав ОСОБА_1
винуватим у тому, що він 11 серпня 2005 року, у стані сп'яніння керуючи автомобілем
“ВАЗ-2121”, д/нНОМЕР_1, та рухаючись з с. Калинівки Ленінського району в
напрямку узбережжя Азовського моря в районі бухти Насир, порушив вимоги п. п.
1.5; 2.3 п. ”б” Правил дорожнього руху, і не справившись з керуванням, допустив
падіння автомобіля з обриву, що спричинило пасажирам його автомобіля ОСОБА_2 і ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, а
пасажиру ОСОБА_4 - середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційному порядку
справа не переглядалася.

У
касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 і направити
справу на новий судовий розгляд. Вказує, що суд неправильно застосував
кримінальний закон, звільнивши засудженого на підставі ст. 75 КК України від
відбування додаткового покарання.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав касаційне подання і
просив скасувати вирок з направленням справи на новий судовий розгляд,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, суд послався на
докази, що містяться в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи висновок
щодо виду і міри покарання ОСОБА_1 та приймаючи рішення про застосування до
нього положень ст. 75 КК України, суд, як убачається з вироку, звільнив
засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання.

При цьому суд не звернув
уваги на точні положення закону, згідно з якими звільнення з випробуванням
застосовується лише до основного покарання.

У такому разі доводи
прокурора в касаційному поданні про необґрунтованість вироку через неправильне
застосування кримінального закону, є слушними.

Вирок підлягає скасуванню,
а справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду належить
перевірити матеріали справи, звернути увагу на допущені недоліки, усунути їх і
в залежності від встановленого винести рішення, яке б точно відповідало вимогам
закону.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора задовольнити.

Вирок Ленінського
районного суду Автономної Республіки Крим від 13 березня 2007 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Заголдний В.В.
Редька А.І. Лавренюк М.Ю.