УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/4907/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю апелянта ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 по справі №296/4907/15-к на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 29 квітня 2015 року, якою було встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_6 ,
Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 29 квітня 2015 року було задоволено подання начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області та встановлено щодо,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 14.10.2009 року за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.06.2014 року умовно-достроково звільненого від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 9 днів,
адміністративний нагляд строком на один рік. При цьому ОСОБА_6 було встановлені наступні обмеження: не залишати постійне місце проживання з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня; заборонено відвідування ресторанів, барів, кафе, магазинів, відділів в магазинах, що здійснюють торгівлю алкогольними напоями з метою їх придбання; запроваджена реєстрація в органах внутрішніх справ кожен 1, 2, 3, 4 четверги щомісячно; зобов`язано повідомляти про зміну місця проживання і роботи в ОВС; заборонено виїзд в особистих справах за межі міста без дозволу начальника Житомирського МВ УМВС.
Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування постанови суду та просить відмовити в задоволенні подання начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області про встановлення адміністративного нагляду відносно нього. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що він працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Посилання суду з приводу зловживання ним спиртними напоями нічим не підтверджено. Вказує, що встановивши щодо нього обмеження, суд фактично позбавив його можливості до існування, оскільки в процесі роботи виникає необхідність виїжджати у відрядження за межі міста, що призведе до втрати ним роботи. Вважає, що суд помилково прийшов до висновку, що він не став на шлях виправлення, оскільки само звільнення його умовно-достроково від відбування покарання вже свідчить про протилежне.
Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з вищевикладених підстав, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, що здійснюються органами внутрішніх справ.
При цьому відповідно до п. «в» ч.3 вищевказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, суд, задовольняючи подання начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_6 зазначив, що після звільнення від покарання умовно-достроково, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, про що свідчить те, що 10.03.2015 року та 21.04.2015 року останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності. Після чого, в обох випадках ОСОБА_6 були винесені попередження про можливість встановлення адміністративного нагляду, з якими він був ознайомлений. Крім того вважав встановленим, що ОСОБА_6 характеризується негативно, періодично зловживає спиртними напоями, допускає порушення в побуті та громадських місцях, з огляду на що, прийшов до висновку, що подання про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим.
Проте, на думку колегії суддів, такі висновки суду першої інстанції наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються.
Так, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями, немає. Відсутні в матеріалах подання начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області й будь-які характеристики з місця проживання ОСОБА_6 , які б свідчили про те, що він характеризується негативно, веде антигромадський спосіб життя. Більш того, до апеляційної скарги ОСОБА_6 долучено характеристику з місця проживання, із змісту якої вбачається, що скарг та заяв від сусідів та мешканців мікрорайону, де проживає ОСОБА_6 не надходило.
Що ж стосується адміністративних правопорушень, на які послався суд в постанові про встановлення адміністративного нагляду, то як вбачається із змісту постанови суду від 27.03.2015 року ОСОБА_6 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що полягало у «справлянні природних потреб у громадському місці», був звільнений на підставі ст.22 КУпАП внаслідок малозначності вчиненого правопорушення, а за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, яке полягало у курінні тютюнових виробів у місці, де це заборонено законом, постановою заступника начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 21.04.2015 року підданий адміністративному стягненню у вигляді попередження. При цьому жодна з зазначених постанов не містить посилань на вчинення ОСОБА_6 правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
Отже, з огляду на характер зазначених правопорушень, які не представляють великої суспільної небезпеки, та відсутності у матеріалах справи даних про те, що зазначені порушення носять характер систематичних, колегія суддів приходить до висновку про те, що передбачені законом підстави для встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_6 на даний час відсутні, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати, а у задоволенні подання начальника органу внутрішніх справ відмовити.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 29 квітня 2015 року про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_6 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_6 , - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді