Рівненський міський суд Рівненської області
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд у складі:

головуючого - судді Мельника О.В.

при секретарі Яремі Г.В.,

з участю прокурора Костюка О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, несудимого, інваліда 3 групи, за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 5 червня 2008 року, близько 23 години 45 хвилин, перебуваючи поблизу озера по вул. Басівкутській у місті Рівному, неподалік літнього кафе «Кока - Кола» у стані алкогольного спяніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, наніс ОСОБА_1 не менше семи ударів руками в ділянку голови, спричинивши легкі тілесні ушкодження, та застосувавши до потерпілого дію сльозогінного газу, зірвав з шиї останнього золотий ланцюжок, вартістю 934 гривень 20 копійок із золотою підвіскою вартістю 214 гривень 20 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_1 майнової шкоди на суму 1148 гривень 40 копійок.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3 свою винність у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що у вказані в обвинуваченні день, час та місці між ним та потерпілим дійсно завязалась бійка, в ході якої він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_1, не заперечив застосування до останнього зльозогінного газу, проте заперечив відкрите заволодіння ланцюжком та підвіскою, що належали потерпілому. Окрім того пояснив, що в ході бійки дійсно міг зірвати вказані речі з шиї потерпілого, проте стверджує, що не мав наміру заволодівати ними. З указаних підстав цивільний .позов не визнав.

До таких показань підсудного при їх оцінці суд підходить критично, розцінює їх як нелогічні та недостовірні, та як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Суд вважає, що наведені вище показання підсудного спростовуються наступними перевіреними та дослідженими судом доказами.

Допитаний судом та неодноразово допитаний на досудовому слідстві потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_1 давав послідовні показання, вказавши, що 5 червня 2008 року о 23 годині 45 хвилин в указаному в обвинувальному висновку місці в нього з ОСОБА_3 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_3 бризнув йому в очі сльозогінним газом, після чого лівою рукою схопив за ланцюжок, зірвав його та продовжив наносити правою рукою удари в голову. Всього заподіяв близько семи ударів. Ланцюжок був довжиною 45-46 см., вагою близько 7 грамів, підвіска мала вагу близько 2 грамів. Стверджує, що просив ОСОБА_3 не зривати ланцюжок. Внаслідок зриву ланцюжка у нього на шиї залишилась подряпина. Стверджує, що підсудний заподіював йому удари саме через те, що хотів заволодіти ланцюжком. Оскільки до початку бійки він бачив у нього на шиї ланцюжок. На даний час

майнова шкода йому не відшкодована. Стверджує, що викрадений ланцюжок та підвіска були К йому подаровані та були єдиною для нього дорогою річчю, оскільки він не має батьків. х0

студентом, єдиним джерелом його доходу є стипендія. Подія, що сталась завдала йому не

душевних страждань, переживань, він був позбавлений спокійного сну, переніс сильні емоційні потрясіння, було порушено його нормальний життєвий уклад, що відобразилось на стосунках пі;

оточуючими. Просить стягнути з підсудного на його користь матеріальну шкоду в сумі 220 до

гривень та 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди. пр

Такі послідовні показання потерпілий неодноразово давав і на досудовому слідств; зв

(а.с.44,47 ), в тому числі під час дачі першопочаткових письмових пояснень (а.с.11) таї проведення з його участю очної ставки з підсудним (а.с.56), а тому суд вважає їх достовірним: пр

та належними для підтвердження винності підсудного у інкримінованому йому досудови- зд

слідством ЗЛОЧИНІ. М?

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 підтвердив те, що був свідком бійки Кібук_

P.M. з ОСОБА_3, в ході якої останній лівою рукою схопив ланцюжок смикнув його, після щ чого наніс правою рукою один удар рукою по голові потерпілого і знову смикнув ланцюжок, хе При цьому золотий ланцюжок із золотим кулоном залишився в його руці і він продовжив ЯК наносити удари потерпілому по тілу та по обличчю. Після бійки бачив на шиї потерпілого ві. червоний слід від зриву ланцюжка. Такі ж показання свідок давав на досудовому слідстві під пі час його допиту та під час проведення відтворення обстановки і обставин події та під час рс проведення очної ставки з ОСОБА_3 (а.с. 58,61,70). ці

Факт бійки підсудного з потерпілим підтвердив у суді також свідок ОСОБА_5 Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_6JI. пояснив, що був свідком бійки потерпілого з невідомим, в ході якої потерпілого схопили в районі шиї лівою рукою за футболку і можливо схопили за ланцюжок. Перед бійкою бачив на шиї потерпілого золотий ланцюжок з кулончиком. Підтвердив застосування до потерпілого газового балончика. Стверджував, що потерпілий перебував у стані алкогольного спяніння і був ініціатором й<

конфлікту, чіплявся у той вечір до інших громадян і з цього приводу йому неодноразово ві

робили зауваження (а.с. 81,88).

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що ініціатором конфлікту був потерпілий . п<

ОСОБА_3 у відповідь дістав газовий балончик і застосував його в обличчя потерпілому.' завдавши в голову потерпілому 3-4 удари кулаком. ві

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що до початку бійки відпочиваючи у кафе спільно ві з потерпілим, бачив на шиї останнього золотий ланцюжок з кулоном у виді ікони квадратної н; форми. Очевидцем бійки не був, але після її завершення, потерпілий розповів йому, що під час бійки у нього зірвали золотий ланцюжок. :

Згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин лівої тімяно-скроневої ДІЛЯНКИ, ПО ОДНОМ) крововиливу на боковій поверхні шиї зліва, в лівій підщелепній ділянці, в лобній ділянп: ^

справа, двох саден в лобній ділянці зліва та почервоніння склер обох очей, що могло бута спричинене дією хімічного агента, а всі інші тілесні ушкодження могли виникнути від дпі твердих тупих предметів. Травматичних дій, внаслідок яких виникли дані тілесні ушкодженню було не менше семи. ч

Згідно з протоколом (а.с. 103) у ОСОБА_1 було проведено виїмку двох паперових бірс- золотих виробів із зазначенням ціни виробів, які оглянуті та долучені до справи в якості речових доказів.

Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та допустимими для підтвердження винності ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому досудовим слідством злочину.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій підсудного за ч. 2 ст. 186 КК України, яг: відкрите викрадення чужого майна, поєднане насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, навчається у ВНЗ, хоча за місцем навчання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинений підсудним злочин є тяжким, підсудний раніше не судимий, є інвалідом 3 групи, а тому, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчиненню ним нових злочинів буде призначення покарання у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України із звільненням його від відбуття покарання з випробуванням.

Задовольняючи частково цивільний позов у частині вимог майнового характеру, суд приймає до уваги те, що встановлений судом розмір матеріальної шкоди, який був заподіяний злочином складає 1148,4 грн., а тому на підставі ст. 1166 ЦК України саме така сума матеріальної шкоди підлягає відшкодуванню цивільному позивачеві.

При вирішенні моральної шкоди суд приймає до уваги те, що внаслідок скоєння злочину цивільному позивачеві було заподіяно моральну шкоду, що полягає у понесених ним хвилюваннях через викрадення особистого майна та його неповернення, у фізичному болю, якого він зазнав через отримані травми. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд приймає до уваги те, що ініціатором бійки був потерпілий, який так як і підсудний перебував у той момент у стані алкогольного спяніння, а тому виходячи із вимог розумності і справедливості, на підставі ст. 23, 1167 ЦК України, з підсудного на користь цивільного позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 500 гривень.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки у кримінально- виконавчій установі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в два роки .

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти указані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 1148 гривень 40 копійок у відшкодування матеріальної шкоди, а також 500 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Речові докази - дві паперові бірки - залишити у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб через Рівненський міський суд.