У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Глоса Л.Ф.

прокурора

Морозової С.Ю.

захисника

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 15 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції та скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову в.о.
прокурора м. Києва про порушення кримінальної справи за ч.5 ст.191 КК України
щодо ОСОБА_3

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 16 квітня 2007 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3. Постанову в.о. прокурора м. Києва Глушак В.М. від 15 грудня
2006 року про порушення кримінальної справи за ч.5 ст.191 КК України щодо
ОСОБА_3 скасовано та в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 за ознаками
злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відмовлено за відсутністю в його
діях складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
17 травня 2007 року постанову суду від 16 квітня 2007 року залишено без зміни.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що в матеріалах, на підставі яких
прийнято рішення про порушення кримінальної справи, достатніх приводів і
підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст.191 КК
України не було, оскільки належним чином не досліджені всі обставини, які
можуть вплинути на висновок щодо наявності чи відсутності підстав для порушення
кримінальної справи.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи, просить
судові рішення щодо ОСОБА_3 скасувати, а скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 залишити без задоволення. Посилається на те, що адвокат ОСОБА_2 у
зазначеній справі не має статусу захисника. Вказує, що твердження у постанові
районного суду про відсутність приводів та підстав до порушення кримінальної
справи суперечить фактичним обставинам справи, оскільки справу щодо ОСОБА_3
було порушено в.о. прокурором м. Києва у зв`язку з безпосереднім виявленням ним
ознак злочину, що стверджувалось матеріалами перевірки, тобто за наявності
приводу, передбаченого ч.1 п.5 ст.94 КК України. Підставою до порушення кримінальної
справи є наявність в діях ОСОБА_3 ознак злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК
України

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
яка підтримала касаційне подання та просить судові рішення скасувати, а
матеріали справи направити на новий судовий розгляд, захисникаОСОБА_1, який
просив відмовити у задоволенні касаційного подання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
касаційне подання прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, твердження у постанові суду від 16
квітня 2007 року про відсутність законних приводів та підстав до порушення
кримінальної справи суперечить наявним матеріалам.

Приводом до порушення кримінальної
справи стали матеріали досудового слідства по кримінальній справі щодо ОСОБА_3,
на підставі яких в.о. прокурора м. Києва порушив кримінальну справу щодо
ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до
кримінально-процесуального законодавства України перевірка даних, які вказують
на ознаки злочину, збір і процесуальне закріплення доказів винуватості чи
невинності особи можливі лише за умови порушення кримінальної справи та в
процесі досудового слідства по ній.

Чинним кримінально-процесуальним
законодавством не передбачено обов`язок слідчого або іншої уповноваженої особи
вказувати у постанові про порушення кримінальної справи усі елементи складу
злочину та обставини, що підлягають доказуванню.

Ствердження суду про те, що ОСОБА_3 не
отримував ніяких грошових коштів під звіт, у зв'язку з чим у його діях відсутній
склад злочину, передбачений ч.5 ст.191 КК України, фактично є перевіркою
достатності зібраних у справі доказів ще до закінчення досудового слідства та
вирішенням питання щодо винності особи у вчиненні злочину ще до розгляду
кримінальної справи по суті.

Таким чином, місцевий суд вдався до
оцінки доказів, наявних у зібраних матеріалах і фактично розглянув кримінальну
справу по суті, всупереч вимогам ст. 236-8 КПК України.

Цих порушень закону не виправив суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, постанова місцевого суду та ухвала апеляційного суду
щодо ОСОБА_3 підлягають скасування, а справа направленню на новий судовий
розгляд.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів
-

у х в
а л и л а :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2007 року щодо ОСОБА_3
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді :