Справа №1-6-144/10 14.12.2010 14.12.2010 14.12.2010
Категорія: ч.1 ст. 121, ОСОБА_1
ч. 1, 2, 3 ст. 296 КК України Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої Погорєлової Г.М.

суддів Олещук Т.Л., Пісного І.М.

за участю прокурора Іванова А.О.

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

1).18.02.2008 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік на підставі ст. ст. 75, 104 КК України

2).22.10.2008 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки на підставі ст.ст. 75, 104 КК України

засуджено за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі, за ст. 296 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі, за ст. 296 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; за ст. 296 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначено 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2008 р. та остаточно призначено ОСОБА_4 5 років 1 місяць позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

засуджено за ст. 190 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі, за ст. 296 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки 6 місяців, з покладенням на нього обовязків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації відповідно до ст. 76 КК України (п.п.3,4).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого

засуджено за ст. 296 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки, з покладенням на нього обовязків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації відповідно до ст. 76 КК України (п.п.3,4).

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого

засуджено за ст. 296 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки, з покладенням на нього обовязків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації відповідно до ст. 76 КК України (п.п.3,4).

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди у сумі 2845 грн., моральної шкоди у розмірі 25000 грн. залишено без розгляду.

За вироком суду, 21.11.2008 р., приблизно о 23 год., ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_6, у стані алкогольного спяніння, знаходилися біля бару «Петровський» на перетині вулиць Потьомкінській та Військової в м. Миколаєві та вживали спиртні напої разом з ОСОБА_9 і з ОСОБА_10 Там між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого вони штовхали один одного.

Використавши малозначний привід, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі, ОСОБА_3 втрутився у конфлікт і з хуліганських мотивів наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_9, який впав на тротуарну плитку і вдарився потилицею. Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_3 нахилився над ним, взяв його потилицю рукою та наніс 3 удари ліктем в область обличчя, чим умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у виді закритої черепно-мозкової травми з переломом лобної кістки в області лобних пазух і перегородки носу, стінок правої гайморової пазухи, медіальних стінок очних ямок, обширного синця в області носу, крововиливу під білочну оболонку правого ока, саден в області лоба. Внаслідок побиття потерпілий втратив свідомість. При цьому ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_9

Водночас, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, бажаючи продовження хуліганських дій, почали бити ОСОБА_10 ОСОБА_6 наніс удар кулаком йому в обличчя, від чого той присів, а ОСОБА_7, підтримуючи дії ОСОБА_6, наніс удар кулаком ОСОБА_10 в скроню, внаслідок чого він впав на спину і вдарився потилицею о тротуарну плитку. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_10 був завданий фізичний біль.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в заподіянні потерпілим тілесних ушкоджень.

08.12.2008 року, приблизно в 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 і ОСОБА_3, у стані алкогольного спяніння, разом з ОСОБА_11 проходили через парк ім. «Петровського» по вул. Петровського, 7 в м. Миколаєві. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник конфлікт з приводу купівлі спиртних напоїв, в ході якого ОСОБА_5, використавши малозначний привід, з хуліганських мотивів, наніс 2 удари кулаком в обличчя ОСОБА_11, який впав на землю. Продовжуючи хуліганські дії та маючи намір заподіяти ОСОБА_11 тілесні ушкодження, не даючи йому піднятися з землі, ОСОБА_5 сів на нього зверху та наніс 8 ударів кулаками по голові, чим заподіяв ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у виді садна в лівій скроневій області, з переходом на зовнішній кут лівого ока. Внаслідок побиття той втратив свідомість. При цьому ОСОБА_5 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень.

В цей час через парк проходив ОСОБА_8, який побачив побиття ОСОБА_5 ОСОБА_11 в безпорадному стані, а також ОСОБА_3, який намагався відтягнути ОСОБА_5 від ОСОБА_11 Тому ОСОБА_8 почав вимагати припинити хуліганські дії та побиття ОСОБА_11, що було проігноровано. З метою припинення хуліганських дій, ОСОБА_8 зробив постріл у повітря з травматичного пістолету «Шмайсер». У відповідь на дії ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 побігли в його бік, висловлюючись нецензурною лайкою і погрожуючи фізичною розправою. ОСОБА_8, з метою припинення хуліганських дій, зробив другий постріл в їх бік та вибіг через хвіртку з території парку на зупинку громадського транспорту «вул. Котельна», розташовану по вул. Котельній, 10, на якій знаходилися люди в очікуванні громадського транспорту. ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_8, вибив ногою з його руки пістолет. В цей час ОСОБА_5 підбіг ззаду до ОСОБА_8, наніс йому удар по голові твердим предметом, від чого ОСОБА_8 присів. ОСОБА_3 і ОСОБА_5, продовжуючи хуліганські дії, нанесли приблизно 10-15 ударів ногами та руками по тулубу ОСОБА_8, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, у виді рани у тімяній області зліва. При цьому ОСОБА_3 і ОСОБА_5 грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та виключним цинізмом, які полягали в заподіянні тілесних ушкоджень.

20.03.2009 р., приблизно о 19 год., ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння, знаходячись на перетині вулиць Гречишникова і Майстерської в м. Миколаєві, розпивав спиртні напої з ОСОБА_12 В цей час між ними виник безпричинний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 використовуючи малозначний привід, з хуліганських мотивів, наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_12 Побоюючись фізичної розправи з боку ОСОБА_3, ОСОБА_12 побіг в сторону вул. Котельної. Не бажаючи припинення хуліганських дій, з метою заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 наздогнав його та повалив на землю. ОСОБА_12М,. чинячи опір ОСОБА_3, наніс йому удар кулаком в обличчя, потім підвівся з землі та побіг по вул. Котельній. ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_12, висловлюючись нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, повалив його на землю та не даючи йому підвестися с землі, сів на нього зверху, наніс 4-5 ударів кулаками по голові та обличчю, чим заподіяв йому легкі тілесні ушкодження у виді саден в області шиї, грудної клітини, верхніх кінцівок, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, у виді струсу головного мозку, саден голови, обличчя, білочної оболонки ока.

Своїми діями ОСОБА_3Г грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_12

04.02.2009 р., приблизно в 19 год. 30 хв., ОСОБА_5 у стані алкогольного спяніння біля магазина «24 години» на перетині вулиць 1- а Військова та Акіма в м. Миколаєві, обманним шляхом заволодів мобільним телефоном «Нокіа 6233», який належав неповнолітньому ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7. Після цього він з місця події втік та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В апеляції та доповненнях до неї ОСОБА_3 просить вирок суду змінити. Посилається, що за епізодом від 21.11.2008 р. стосовно дій у відношенні потерпілого ОСОБА_9 у нього не було хуліганського мотиву, оскільки він вступився за свого товариша. Стверджує, що потерпілому ОСОБА_10 ударів не наносив і це суду підтвердили засуджені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 За змістом апеляції оспорює кваліфікацію дій за ст. 296 ч. 2 КК України за цим епізодом.

За епізодом від 08.12.2008 р. апелянт стверджує, що намагався припинити конфлікт між ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_11, що потерпілий ОСОБА_8 зробив постріли біля його голови та завдав тілесні ушкодження, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи. Тому захищався від дій потерпілого ОСОБА_8, діяв в стані необхідної оборони і сильного душевного хвилювання. За змістом апеляції вважає незаконним засудження за цим епізодом за ст. 296 ч.3 КК України.

Зазначає, що за ст. 296 ч.1 КК України за епізодом від 20.03.2009 р. у відношенні потерпілого ОСОБА_12 вину визнав повністю, надав медичну і іншу допомогу після заподіяння тілесних ушкоджень, є інвалідом 3 групи. Тому просить врахувати помякшуючі покарання обставини та помякшити покарання.

На вирок не подано апеляцій у відношенні засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_3 на підтримку апеляції, який просив помякшити призначене йому покарання до 4 років позбавлення волі, думку засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про задоволення апеляції ОСОБА_3, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оцінивши перевірені докази, суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини засудженого ОСОБА_3 в інкримінованих йому злочинах, в тому числі за епізодами вчинення хуліганських дій 21.11.2008 р. у відношенні потерпілого ОСОБА_9, 08.12.2008 р. у відношенні потерпілого ОСОБА_8, які оспорює апелянт.

Так, із показань потерпілого ОСОБА_10 в ході досудового слідства, які досліджені в судовому засіданні, вбачається, що у вечері 21.11.2008 р., на вул. Потьомкінській, біля кафе «Кантрі», він і ОСОБА_9, знаходячись в стані алкогольного спяніння, зустріли ОСОБА_5, ОСОБА_3 у компанії ще 3-х незнайомих йому чоловіків, які теж перебували в стані алкогольного спяніння. Усі разом вжили спиртні напої на зупинці громадського транспорту. Коли він і ОСОБА_9 збиралися йти додому, хтось із цієї компанії попросив у нього закурити. Одразу йому був нанесений удар в обличчя, від чого впав на землю. Однак його продовжили бити і він втратив свідомість. Раніше був побитий ОСОБА_9 Його та ОСОБА_9 знайшов лежачими на зупинці громадського транспорту ОСОБА_15, який викликав «Швидку допомогу». Стверджував, що ніякого конфлікту між ним та ОСОБА_3 не було (т.1 а.с.247).

Свідок ОСОБА_16, показання якого на досудовому слідстві також досліджені судом, підтвердив, що був в одній компанії з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 наприкінці листопада 2008 р. в кафе, розташованому по вул. Потьомкінській, де вжили 3 пляшки горілки. Коли вийшли із кафе, то зустріли 2-х незнайомих йому чоловіків, з якими спільно випили 2 пляшки вина. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 і однім із цих чоловіком на зупинці громадського транспорту виник конфлікт з невідомої причини. ОСОБА_3 втрутився в цей конфлікт, вдарив тричі одного із цих чоловіків в обличчя, а потім вдарив його ногою, коли чоловік впав, вдарився головою та намагався підвестися (т. 1 а.с.238).

Із показань засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що на зупинці громадського транспорту конфлікт виник між ОСОБА_7 і ОСОБА_9, в який втрутився ОСОБА_3 і він наніс удари ОСОБА_9 Обидва засуджені не заперечували, що вони побили ОСОБА_10, який був разом із ОСОБА_9 та що з бару виходила жінка, яка вимагала від усіх припинити дії. У звязку з цим вони пішли із зупинки.

Сам засуджений ОСОБА_3 не заперечував в судовому засіданні, що раніше ОСОБА_9 не знав. На зупинці громадського транспорту втрутився в сварку між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 Проте, вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_9, наніс йому 3 удари ліктем в обличчя, коли ОСОБА_9 впав і лежав на землі. Коли уходили із зупинки, то ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишилися лежати на зупинці.

Обставини вчинення цих дій засуджений ОСОБА_3 підтверджував і під час відтворення обстановки події в ході досудового слідства 22.04.2009 р. При цьому вказував, що спочатку ОСОБА_7 і ОСОБА_10 штовхали один одного, потім він наніс удари ОСОБА_9, потім ОСОБА_7 і ОСОБА_6 нанесли удари ОСОБА_10 З зупинки громадського транспорту пішли втрьох після того, як з бару вийшла жінка, яка вимагала припинити побиття потерпілих та говорила, що викличе працівників міліції (т. 2 а.с. 44-45).

Висновками судово-медичної експертизи підтверджено заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми і інших тілесних ушкоджень (т. 2 а.с.28-30).

Обґрунтованість засудження за ст. 121 ч.1 КК України в часті заподіяння потерпілому цих тілесних ушкоджень засуджений ОСОБА_3 не оспорює.

З огляду на наведені докази в їх сукупності, є правильними висновки суду за цим епізодом про те, що діючи в групі осіб, засуджений ОСОБА_3, на зупинці громадського транспорту, грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в застосуванні до потерпілих насильства, із заподіянням потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та супроводжувалося виключним цинізмом (зневага до загальноприйнятих норм моралі). Дії ОСОБА_3 в цій частині правильно кваліфіковані за ст. 296 ч. 2 КК України.

Твердження апелянта, що він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 тому, що вступився за свого товариша ОСОБА_7, є необґрунтованими, оскільки первинно конфлікт виник між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 з малозначної причини через прохання до ОСОБА_10 закурити, про що вказав потерпілий. Зазначаючи про конфлікт між ОСОБА_7 і ОСОБА_10, засуджені ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 причину конфлікту не вказали. Крім того, ОСОБА_3 став наносити удари не ОСОБА_10, з яким виник конфлікт у ОСОБА_7, а ОСОБА_9, який участі у конфлікті не приймав.

Згідно з формулюванням обвинувачення ОСОБА_3, визнаного судом доведеним, у вину ОСОБА_17 за цим злочином не інкриміновано безпосереднє застосування ним насильства до потерпілого ОСОБА_10 Про це стверджує й апелянт. Але, з огляду на вчинення хуліганських дій групою осіб, ця обставина не впливає на юридичну оцінку дій ОСОБА_3

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 08.12.2008 р., приблизно о 16 год. 30 хв., у парку ім. Петровського ОСОБА_3 і ОСОБА_5 били лежачого чоловіка. Перехожі зробили їм зауваження з цього приводу, на що вони не реагували та продовжили побиття. Стверджує, що ОСОБА_3 говорив ОСОБА_5 обшукати кишені чоловіка. З метою припинення їх дій зробив постріл у повітря із своєї травматичної зброї та сказав, що викличе міліцію. На це ОСОБА_3 заявив, що «зараз зробить йому міліцію». Сказав ОСОБА_3, що вистрелить ще та спробував вистрелити вдруге, але відбулася осічка. Тоді ОСОБА_3 і ОСОБА_5 напали на нього, нанесли йому удари по тілу, а ОСОБА_3 вибив ногою пістолет з його руки. Відбивався від них, просив припинити дії, але вони не реагували та ще нанесли удари по голові. ОСОБА_3 кричав, що треба затримати його як злочинця, та нібито він побив їх товариша. З диспетчерської трамвайного депо вийшла жінка, яка робила зауваження. Тоді ОСОБА_3 і ОСОБА_5 затягли його до аптеки і там продовжили побиття. Не заперечує, що під час його побиття, вдарив ОСОБА_3 в обличчя та що його третій постріл міг ушкодити плече ОСОБА_3

Потерпілий ОСОБА_11, показання якого на досудовому слідстві досліджені в судовому засіданні, підтвердив, що у барі під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_18 і ОСОБА_5, у нього виникла сварка з ОСОБА_5 через те, що він не бажав віддати ОСОБА_5 решту в сумі 75 коп. Намагався уникнути конфлікту. Проте, у парку ім. Петровського, неподалік від зупинки громадського транспорту, ОСОБА_5 наніс йому удар в голову, від чого впав на землю, а ОСОБА_5 продовжив його бити руками та ногами в голову. Під час побиття чув звук пострілу. Подальші події памятає погано. Потім ОСОБА_3 і ОСОБА_5 занесли його до приміщення диспетчерської. Стверджує, що конфлікту між ним і ОСОБА_3 не було (т. 1 а.с. 32).

Висновками судово-медичних експертиз підтверджено: заподіяння потерпілому ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, у виді рани в тімяній області голови (т.1 а.с. 66); заподіяння потерпілому ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень у виді синця в області обличчя (т.1 а.с. 76).

Із показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що до неї до приміщення диспетчерської служби на кінцевій зупинці громадського транспорту біля парку ім. Петровського звернулася жінка. Їй надала мобільний телефон. Вона викликала «Швидку допомогу» для молодого чоловіка. Він знаходився на вулиці і його обличчя було в крові. Потім він втратив свідомість і впав. Просила перехожих занести його до приміщення і це зробили 2 чоловіка. Після цього, вони ж, на вулиці били іншого чоловіка та повідомили, що він стріляв. Вимагала від них припинити його побиття, бачила кров на його обличчі. Коли зайшла до приміщення диспетчерської, то один із тих двох чоловіків (за описаними нею прикметами це ОСОБА_3Г.) замахувався, щоб вдарити молодого чоловіка. В цей час приїхала машина «Швидкої допомоги» і забрала побитого молодого чоловіка (т. 1 а.с.98).

Зазначені показання цього свідка на досудовому слідстві також досліджені в судовому засіданні.

Із показань засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні, вбачається, що 08.12.2008 р. під час знаходження в барі з ОСОБА_3 і з ОСОБА_11, виник конфлікт між ним та ОСОБА_11 Коли потім йшли додому через парк ім. Петровського, то продовжували сваритися і він побив ОСОБА_11 Наносив йому удари й лежачому. ОСОБА_8, який йшов мимо, вимагав припинити бійку і вистрілив у повітря. Залишив ОСОБА_11 лежачим на землі, підбігли з ОСОБА_3 до ОСОБА_8, який вибіг за територію парку. На зупинці громадського транспорту, біля приміщення диспетчерської, ОСОБА_8 вистрілив вдруге, вже в бік ОСОБА_3, якому постріл потрапив в плече. ОСОБА_3 вибив пістолет з рук ОСОБА_8, наніс йому удари кулаком в обличчя і по тулубу. З диспетчерської вибігла жінка, яка вимагала не чіпати ОСОБА_8 Потім з ОСОБА_3 занесли ОСОБА_11 до приміщення диспетчерської. Після цього приїхали працівники міліції.

Сам засуджений ОСОБА_3 в судому засіданні не заперечував, що під час зазначених дій ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_11 у парку ім. Петровського, мимо йшов ОСОБА_8, який почав кричати, що буде стріляти. Намагався вибити пістолет з руки ОСОБА_8 і в цей час сліди пострілу опалили йому шию. Потім вибив пістолет з руки ОСОБА_8 та наніс йому удари в голову. В цей час з приміщення диспетчерської вийшла жінка, яка вимагала припинити побиття ОСОБА_8 Потім із ОСОБА_5 занесли ОСОБА_11 до приміщення диспетчерської.

З огляду на наведені докази в їх сукупності, є правильними висновки суду за цим епізодом про те, що засуджений ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося винятковим цинізмом та особливою зухвалістю, яка полягала в застосуванні до ОСОБА_8 насильства, із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень, було повязано з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії і у відношенні цього потерпілого та вчинено групою осіб. Дії ОСОБА_3 в цій частині правильно кваліфіковані за ст. 296 ч. 3 КК України.

Є безпідставними твердження апелянта стосовно відсутності у нього хуліганського мотиву дій, оскільки первинно конфлікт виник між ОСОБА_5 і ОСОБА_11 з малозначної причини через відмову ОСОБА_11 віддати ОСОБА_5 решту в сумі 75 коп., про що вказав потерпілий. Іншої причини конфлікту, яка б заслуговувала на увагу, засуджені ОСОБА_3 і ОСОБА_5 не вказали. Присутність при цьому конфлікту засуджений ОСОБА_3 не заперечує. А його подальші дії, вчинені у відношенні ОСОБА_8, повязані з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.

За тих же обставин є необґрунтованими твердження апелянта і стосовно того, що він захищався від ОСОБА_8 і діяв в стані необхідної оборони або сильного душевного хвилювання.

Щодо покарання, то воно ОСОБА_3 призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України, тобто з урахуванням вчинення у тому числі тяжкого злочину, а також даних про особу засудженого, який характеризується посередньо, є інвалідом 3 групи, раніше судимий (двічі).

Покарання ОСОБА_3 за тяжкий злочин за ст. 121 ч.1 КК України призначено в мінімальному розмірі позбавлення волі, передбаченому санкцією кримінального закону, а за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч.1 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, нові злочини ним вчинені протягом іспитового строку за вироком Заводського районного суду Миколаївської області від 22.10.2008 р. Тому йому на підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вказаним вироком суду.

Вказавши в апеляції про помякшуючі покарання обставини, ОСОБА_3 послався на визнання ним вини за ст. 296 ч.1 КК України за епізодом від 20.03.2009 р. у відношенні ОСОБА_12 та надання потерпілому медичної та іншої допомоги. Проте, з урахуванням обсягу обвинувачення ОСОБА_3 таке визнання ним вини слід вважати лише частковим. А його твердження стосовно надання допомоги потерпілому ОСОБА_12 спростовується матеріалами справи, згідно з якими після побиття ОСОБА_3 ОСОБА_12, той залишився лежати без свідомості, а машину «Швидкої допомоги» для нього викликали перехожі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 призначено покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав для його помякшення на 1 рік, як просив засуджений в апеляційній інстанції.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2010 р. у відношенні ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення.

Головуюча:

Судді: