overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа № 1-12/07
П О С Т А Н О В А

23 січня 2007 року Комсомольський
міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Крикливого В.В.

при секретарі Костюченко
С.І.

з участю прокурора Ольховського Б.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу
за обвинуваченням ОСОБА_1 ч. 2
ст. З 85 КК
України,

встановив:

По кримінальній
справі викликаний потерпілий: ОСОБА_2.
Про день, час і місце слухання справи зазначена особа була повідомлена у
встановленому законом порядку, але в судове засідання не з'явилась, і не
повідомила суд про причини неявки.

Для забезпечення повного судового слідства, суд вважає
необхідним дану особу допитати.

Для цього суд
вважає ОСОБА_2 необхідно
доставити в судове засідання приводом у зв'язку з його ухиленням від явки до
суду.

Беручи до уваги,
що для встановлення обставин справи необхідно допитати вказану особу, керуючись
ст.ст. 72,280,290 КПК
України суд.

постановив:

Слухання
кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185 КК України
відкласти на 29 січня 2007 року на 16 годину 00 хвилин.

Доставити в
судове засідання приводом через органи внутрішніх справ на 29.01.2007 року на 16 годину 00 хвилин

потерпілого:

ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1. Виконання постанови
в частині приводу
вищезазначених осіб доручити
УМВС України в Полтавській області.

Постанова оскарженню не підлягає.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Синявського О.Г.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 29 “ травня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Гребінківського районного суду Полтавської області
від 10 червня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

громадянин
України, не працюючий,

не судимий,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України
на 7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 5000 грн.
моральної та 476 грн. матеріальної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 5 квітня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 24 грудня 2004 року в період часу з
10 до 12 години у своєму будинку в ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, під час спільної
пиятики, на ґрунті особистих неприязних стосунків скоїв умисне вбивство свого
зятя ОСОБА_3, ударивши його ножем у серце.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 заперечує висновки суду щодо фактичних обставин справи,
стверджує про неадекватність свідка - очевидця злочину, та просить
кваліфікувати його дії за ст.118 КК України і відповідно пом'якшити покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.398 КПК України, вирок місцевого суду не може
бути переглянутий у касаційному порядку з мотивів невідповідності висновків
суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи або у зв'язку з однобічністю чи неповнотою слідства.

Наведені у касаційній скарзі доводи засудженого були предметом ретельної
перевірки в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність у діянні
ОСОБА_1 ознак перевищення меж необхідної оборони, оскільки вони ґрунтуються на
висновках судово-медичної експертизи про те, що потерпілому було завдано одного
сильного цілеспрямованого удару в серце, на показаннях очевидця події - свідка
ОСОБА_4 про обставини даного злочину, на аналізі аргументів сторони захисту та
сукупності зібраних у справі доказів.

Колегія суддів не вбачає підстав для внесення кримінальної справи відносно
ОСОБА_1 у касаційний розгляд з метою перегляду судових рішень щодо нього в
касаційному порядку з мотивів, наведених у скарзі засудженого.

Керуючись ст.394 КПК України,

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1

судді:

Міщенко С.М.
Синявський О.Г.
Вус С.М.
№5-15607 ПОСТАНОВА
2007р. Балаклійський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Гуцала М.І.
при секретарі Нерезенко Ю.Ю.
за участю прокурора Мігащук Ю.І.
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія подання КВІ
Балаклійського району УДДУ з ПВП в Харківській області у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не
одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого. мешканця АДРЕСА_1 про звільнення від
покарання по закінченню іспитового строку,
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 18.01.2006р. ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ст.309
ч.1 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження
волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_1. був звільнений від відбуття покарання з однорічним
іспитовим строком.

Відповідно до СТ.76 КК України на ОСОБА_1. були
покладені обов'язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця мешкання, місця праці, періодично з'являтися до цих органів для
реєстрації.

В поданні ставиться питання про зняття з обліку по
закінченню іспитового строку та звільнення ОСОБА_1. від покарання, так як він за час відбуття покарання - в період іспитового строку, показав себе з задовільної сторони,
нових злочинів не скоював.

В судовому засідання представник КВІ Балаклійського району старший
інспектор КВІ Балаклійського району капітан
внутрішньої служби Галушко І.І, подання підтримав.

ОСОБА_1. в
судовому засіданні просить суд задовольнити подання КВІ Балаклійського району
УДДУ з ПВП в Харківській області.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку
прокурора, який вважав, що подання підлягає задоволенню, представника
кримінально-виконавчого органу, пояснення засудженого,
суд вважає можливим задовольнити подання та звільнити ОСОБА_1. від покарання виходячи з наступного:

- засуджений ОСОБА_1. в період
іспитового строку, за місцем мешкання характеризується з задовільної сторони, з
сусідами та мешканцями села не конфліктує. нових
злочинів не скоював, громадського порядку не порушував, до адміністративної відповідальності
не притягався, покладені на нього обов'язки виконав.

Керуючись ст.78
КК України та ст.408-1 КПК
України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання КВІ Балаклійського району УДДУ з ПВП в Харківській області у
відношенні ОСОБА_1
задовольнити.

ОСОБА_1. звільнити
від покарання, призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської
області від 16.12.2004р.

Постанова
остаточна, оскарженню не підлягає.
№5-32/2007
ПОСТАНОВЛЕНИЕ ИМЕНЕМ УКРАИНЫ
февраля 2007 года Лозовской горрайонный суд Харьковской области в составе:
председательствующего судьн Черняк В.В., при секретаре Кожедуб О.В., с участием
прокурора Бухан ВТ, рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в
городе Лозовая Харьковской области материал в отношении;
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженца Красноярского края Тесевского района д. Смолокуровки,
русского, гражданина Украины, разведенного, не работающего, образование высшее,
проживающего по адресу: АДРЕСА_1, зарегистрированного по адресу: АДРЕСА_2,
осужденного Лозовским горрайонным судом Харьковской области 25.01.2005 года по
ст.ст. 263 ч.2, 185 ч. 3 УК Украины, с применением ст. 70 УК Украины к 3 годам
лишения свободы, с применением ст. 75 УК Украины на 2 года,-
освобождении от отбытия наказания,-
Лозовского горрайонного суда Харьковской области от 25 января 2005 года ОСОБА_1
осужден по ст.ст. 263 ч.2,185 ч. 3 УК Украины УК Украины к трем годам лишения свободы, с применением ст, 75
УК Украины испытательным сроком на два года
межрайонный отдел уголовно-нспытательной инспекции ходатайствует перед судом об
освобождении от наказания ОСОБА_1 в связи с окончанием испытательного срока.
материалы дела, заслушав пояснения представителя УИИ, мнение прокурора,
полагавшего ходатайство подлежащим удовлетворению и осужденного следует
освободить от отбытия назначенного судом наказания, в связи с окончанием срока,
поскольку в судебном заседании установлено, что ОСОБА_1 не совершил нового
преступления, по месту жительства характеризуется посредственно, на регистрацию
в Лозовской межрайонный отдел УИН являлся регулярно, поэтому суд находит
необходимым освободить ОСОБА_1. от отбытия наказания.
ст. 78 УК Украины, ст. 408-1 УПК Украины, суд, -
от отбытия наказания по приговору Лозовского горрайонного суда Харьковской
области от 25 января 2005 года
освободить, в связи с окончанием срока
окончательное и обжалованию не подлежит.
Судья:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.,
Кравченко Є.С.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 14
червня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Хмельницької області на постановлене
щодо засудженої ОСОБА_1 судове рішення,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам”янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

раніше
не судиму,

засуджено
за ч.1 ст.310 КК України до 170 грн. штрафу.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за
те, що у неї 21 липня 2006 року у АДРЕСА_1 на її присадибній ділянці було
виявлено 344 рослини маку.

У касаційному поданні прокурор,
не оспорюючи доведеність вини і правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, просить
вирок скасувати у зв”язку із неправильним застосуванням кримінального закону
при призначенні останній покарання і направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню
з таких підстав.

Висновок про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у
судовому засіданні доказами, яким дав належну оцінку і що, по суті, у
касаційному поданні прокурора не оспорюється, як не оспорюється і правильність
кваліфікації дій засудженої.

Разом з тим, санкція ч.1 ст.310 КК
України передбачає покарання у виді штрафу до п”ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не передбачає мінімального розміру штрафу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.53 КК
України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого
злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини
цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Тому при призначенні ОСОБА_1
покарання у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, суд порушив вимоги ч.2 ст.53 КК України і неправильно застосував кримінальний
закон, у зв”язку з чим вирок підлягає скасуванню, а справа - направленню на
новий судовий розгляд для постановлення рішення, яке б відповідало вимогам
закону.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника
прокурора Хмельницької області задовольнити.

Вирок Кам”янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь А.М.
Кузьменко О.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Кривенди О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві 21 червня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього
судові рішення,

в с т а н о в и л а:

Вироком Карлівського районного суду
Полтавської області від 27 лютого 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого,

засуджено
за ст.ст.15, 152 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі ст.75
КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік.

Ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 12 липня 2006 року вирок залишено без зміни.

За наведених у вироку обставин
ОСОБА_1 засуджено за те, що він 6 серпня 2005 року о 17 год. перебуваючи у
стані алкогольного сп”яніння і обізнаний що ОСОБА_2 страждає психічним
захворюванням, намагався її згвалтувати.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить змінити постановлені щодо
нього судові рішення, перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.296 КК України та
призначити покарання у виді штрафу.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

Висновок про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні злочинних дій, за які його засуджено, суд у вироку
обгрунтував дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями
свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що зайшовши до будинку вони почули розмову
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2щодо статевого акту і побачили ОСОБА_1 з припущеними
штаньми, а перед ним на колінах спиною потерпілу з оголеною нижньою частиною
тіла; даними судово-медичної експертизи про наявність у ОСОБА_2 легких тілесних
ушкоджень на нижніх кінцівках і осадження слизової оболонки передвіря піхви,
яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким
міг бути статевий орган, та іншими доказами, аналіз яких суд дав у вироку.

Вивченням матеріалів справи не
виявлено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи
могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу та постановити
законний, обгрунтований і справедливий вирок.

Дії ОСОБА_1 за ст.ст.15, 152 ч.1 КК
України кваліфіковано вірно, а покарання призначено відповідно до вимог ст.65
КК України з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності
вчиненого, даних про його особу та обставин, що обтяжують і пом”якшують покарання.

Отже, передбачені законом підстави
для призначення даної справи до касаційного розгляду із повідомленням
зазначеним у ст.384 КПК України особам відсутні.

Керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь
А.М.
Кривенда О.В.
№12-22/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007
року Вознесенський міськрайонний
суд Миколаївської області

в складі:
головуючого судді - Тустановського
О.М.,

при секретарі - Друца А.В.,

з участю
прокурора - Буц
Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Вознесенську Миколаївської області подання Вознесенського МРВ
кримінальио-виконавчої інспекції про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, не працюючого, проживаючого в с.
Дмитрівка Вознесенського району Миколаївської області,АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Вироком Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1
засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням
ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Із подання Вознесенського МРВ КВІ вбачається, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку з ІНФОРМАЦІЯ_3
р. За час відбування покарання до адміністративної відповідальності не
притягувався, за місцем проживання характеризується добре, обов'язки, покладені
на нього вироком суду, виконав.

В судовому засіданні представник Вознесенського МРВ КВІ подання підтримав
повністю, просив звільнити ОСОБА_1 від покарання.

Засуджений ОСОБА_1 в
судовому засіданні просив звільнити його від призначеного покарання.

Вислухавши представника МРВ КВІ, засудженого,
думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання
підлягає задоволенню, оскільки засуджений виконував покладені на нього
обов'язки, не вчинив нового злочину, став на шлях виправлення.

На підставі ст. 78 КК України, керуючись ст. ст. 408 і,
409
КГІК України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, від покарання, призначеного йому вироком Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,
76 КК України з іспитовим строком на 2
роки - звільнити

На постанову може бути подана апеляція протягом 7 діб.
Справа №
ПОСТАНОВА

11 січня 2007 року
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого -
судді
Тарабана Є.О.

при секретарі -
Кузнецовій Г.С.

з участю прокурора
- Тараненка П.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в смт. Царичанка Дніпропетровської області матеріали за
поданням інспектора КВІ Царичанського району
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань
в Дніпропетровській області
у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця за
національністю, громадянина України,

маючого базову загальну середню освіту,

військовозобов'язаного, мешканця АДРЕСА_1, працює ІНФОРМАЦІЯ_3, про звільнення
від покарання з
випробуванням після закінчення
іспитового строку,

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2004 року ОСОБА_1
засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 18
6 КК України на 4 роки б
місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.
75, 76 КК України
звільнений від призначеного покарання
з випробуванням із
застосуванням іспитового строку
2 роки.

Інспектором КВІ
Царичанського району Управління Державного департаменту України з питань
виконання покарання в Дніпропетровській області внесено подання про звільнення
засудженого від призначеного покарання
з випробуванням після
закінчення іспитового строку.

Заслухавши
пояснення представника вказаної інспекції, засудженого, думку прокурора,
вивчивши всі надані матеріали, суд приходить до висновку про
те, що подання
підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 78 КК України після
закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього
обов'язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому
покарання.

Засуджений
ОСОБА_1 нового злочину не вчинив, за місцем помешкання характеризується
задовільно, тому, на думку суду, він може бути
звільнений від призначеного
йому покарання.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 4081
КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звільнити від покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,
призначеного йому вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської
області від 10 грудня 2004
року.

Постанова оскарженню
не підлягає.

Головуючий: Є. О.
Тарабан
СFпFрFаFвFаF №F 1-141/2003рF.
15 лFюFтFоFгFоF2007рFоFкFуF мF.СFвFаFлFяFвFаF
СFвFаFлFяFвFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF ЗFаFкFаFрFпFаFтFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF вF оFсFоFбFіF:
гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF - сFуFдFдFіF ЖFиFгFаFнFсFьFкFоFїF НF.МF.
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF ГFаFвFрFоFшF ЛF.ПF.
зF уFчFаFсFтFюF пFрFеFдFсFтFаFвFнFиFкFаF ДFВFСF
мF .УFжFгFоFрFоFдFаF ХFвFаFсFтFаF СF.ВF.
рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF вF мF. СFвFаFлFяFвFаF, пFоFдFаFнFнFяF нFаFчFаFлFьFнFиFкFаF ДFеFрFжFаFвFнFоFїF вFиFкFоFнFаFвFчFоFїF сFлFуFжFбFиF вF мF. УFжFгFоFрFоFдF пFрFоF вFиFрFіFшFеFнFнFяF пFиFтFаFнFьF, пFоFвF»зFаFнFиFхF зF вFиFкFоFнFаFнFнFяFмF вFиFрFоFкFуF СFвFаFлFяFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF вFіFдF 3 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2003 рFоFкFуF,
НFаFчFаFлFьFнFиFкF дFеFрFжFаFвFнFоFїF вFиFкFоFнFаFвFчFоFїF сFлFуFжFбFиF уF мF. УFжFгFоFрFоFдF зFвFеFрFнFуFвFсFяF вF сFуFдF іFзF пFоFдFаFнFнFяFмF пFрFоF вFиFрFіFшFеFнFнFяF пFиFтFаFнFнFяF, щFоF вFиFнFиFкFлFиF пFрFиF вFиFкFоFнFаFнFнFіF вFиFрFоFкFуF СFвFаFлFяFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF вFіFдF 3 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2003 рFоFкFуF, сFаFмFеF, пFрFоFсFиFтFьF вFиFнFеFсFтFиF пFоFсFтFаFнFоFвFуF, яFкFоFюF вFкFаFзFаFтFиF, яFкFиFйF сFаFмFеF тFрFаFнFсFпFоFрFтFнFиFйF зFаFсFіFбF пFіFдFлFяFгFаFєF кFоFнFфFіFсFкFаFцFіFїF зF уFкFаFзFаFнFиFяFмF йFоFгFоF іFдFеFнFтFиFфFіFкFаFцFіFйFнFиFхF нFоFмFеFрFіFвF (нFоFмFеFрF кFуFзFоFвFуF, нFоFмFеFрF дFвFиFгFуFнFаF, рFеFєFсFтFрFаFцFіFйFнFоFгFоF нFоFмFеFрFнFоFгFоF зFнFаFкFуF) тFаF рFоFкFуF вFиFпFуFсFкFуF.
ВFіFдFпFоFвFіFдFнFоF дFоF сFтF. 409 КFПFКF УFкFрFаFїFнFиF - пFиFтFаFнFнFяF пFрFоF вFсFяFкFоFгFоF рFоFкFуF сFуFмFнFіFвFиF , щFоF вFиFнFиFкFаFюFтFьF пFрFиF вFиFкFоFнFаFнFнFіF вFиFрFоFкFуF вFиFрFіFшFуFюFтFьFсFяF сFуFдFоFмF, щFоF пFоFсFтFаFнFоFвFиFвF вFиFрFоFкF.
ВFіFдFпFоFвFіFдFнFоF дFоF вFиFрFоFкFуF СFвFаFлFяFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF вFіFдF 3 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2003 рFоFкFуF - кFоFнFфFіFсFкFоFвFаFнFоF зFаFсFоFбFиF вFчFиFнFеFнFнFяF зFлFоFчFиFнFуF, тFоFбFтFоF аFвFтFоFмFоFбFіFлFьF, нFаF яFкFоFмFуF бFуFлFоF вFчFиFнFеFнFоF зFлFоFчFиFнF «НFиFвFаF».
ВFрFаFхFоFвFуFюFчFиF, щFоF дFлFяF вFиFкFоFнFаFнFнFяF вFиFрFоFкFуF сFуFдFуF сFлFіFдF уFтFоFчFнFиFтFиF іFдFеFнFтFиFфFіFкFаFцFіFйFнFіF нFоFмFеFрFиF аFвFтFоFмFоFбFіFлFяF, аF тFаFкFіF дFаFнFнFіF нFеF бFуFлFиF зFаFзFнFаFчFеFнFіF уF вFиFрFоFкFоFвFіF сFуFдFуF, тFоF сFуFдF вFвFаFжFаFєF, щFоF їFхF мFеFтFоFюF уFсFуFнFеFнFнFяF пFрFоFтFиFрFіFчF пFрFиF вFиFкFоFнFаFнFнFіF вFиFрFоFкFуF сFуFдFуF, сFлFіFдF вFкFаFзFаFтFиF яFкFиFйF сFаFмFеF тFрFаFнFсFпFоFрFтFнFиFйF зFаFсFіFбF сFлFіFдF кFоFнFфFіFсFкFуFвFаFтFиF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. сFтF. 409 КFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFуFдF,
ПFОFСFТFАFНFОFВFИFВF:
НFаF пFоFсFтFаFнFоFвFуF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF аFпFеFлFяFцFіFюF пFрFоFтFяFгFоFмF 15 дFіFбF дFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFгFоF сFуFдFуF ЗFаFкFаFрFпFаFтFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF СFвFаFлFяFвFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF.