Справа № 487/2095/15-к
Провадження № 1-кп/487/273/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №1кп/487/273/15 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, не досяг пенсійного віку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 скоїв умисний злочин проти громадської безпеки при наступних обставинах.

26.01.2015 року у невстановлений час ОСОБА_8 , знаходячись у районі Варварівка в м. Миколаєві, у невстановленої особи незаконно, без мети подальшого збуту, придбав боєприпаси, а саме: гранати «РГД-5» у кількості 2 штуки та два підривачі типу «УЗРГМ-2» у кількості 2 штуки, які до внутрішніх кишень своєї куртки. Після вчинення зазначених дій, ОСОБА_8 на автомобілі марки «ЗАЗ Ланос», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 направився до ринку «Штрасе», який знаходиться по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві.

26.01.2015 року о 14 години 40 хвилин біля будинку 15-Б по вул. Червоних Майовщиків в місті Миколаєві співробітниками ДПС Миколаївської області зупинено ОСОБА_8 та ОСОБА_10 для перевірки документів, так як останні знаходились у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці та вели себе підозріло. В ході встановлення анкетних даних останніх, на запитання співробітників міліції, чи є заборонені речі, ОСОБА_8 повідомив, що є гранати. Після чого в ході проведення огляду місця події з дозволу ОСОБА_8 з внутрішніх кишень його куртки було виявлено та вилучено гранати «РГД-5» у кількості 2 штуки, та підривачі типу «УЗРГМ-2» у кількості 2 штуки.

Згідно висновку експерта № 17 від 27.01.2015 року об`єкти №1, №2 є уніфікованими модернізованими запалами ручних гранат, призначеними для детонації основного заряду вибухової речовини ручних осколкових гранат марок Ф-1, РГД-5, РГ-42, споряджені зарядом ініціюючих (ТНРС+азид свинцю - 0,10+0,20 грам) і бризантної (ТЕН або гексоген - 1,0 грам) вибухових речовин. Об`єкти №3, №4 є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини тротил вагою 100-115 г, розміщеними у стандартному корпусі ручної наступальної гранати «РГД-5». При конструктивному з`єднанні між собою об`єкти № 1, № 2, №3, №4 є двома наступальними осколочними гранатами «РГД-5», які відноситься до категорії боєприпасів (вибухових пристроїв промислового виготовлення).

Після повідомлення ОСОБА_8 про підозру, 18 березня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_8 та прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_11 була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_12 зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 ч. 1 КК України (незаконне поводження з боєприпасами, а саме: придбання, носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу), істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_8 за ст. 263 ч. 1 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки та покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ст. 263 ч. 1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним, віднесений згідно з положеннями ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів, шкода від яких завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України між прокурором та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати з проведення вибухотехнічної експертизи №17 від 27.01.2015р. у сумі 393 гривні 12 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Речові докази:

- диск DVD-R, на якому знаходиться запис з відео реєстратора автомобілю марки «ЗАЗ Ланос», державний номер НОМЕР_1 , зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- вибухові пристрої промислового виготовлення, а саме: два уніфіковані модернізовані запали ручних гранат, поміщенні у сейф-пакет №2917252, дві ручні наступальні гранати «РГД-5», поміщенні у сейф-пакет №2917251, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області, підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370-371, 373,-374, 468-476 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.03.2015р. між прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000424 від 26.01.2015р.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний щодо ОСОБА_8 , скасувати.

Речові докази:

- диск DVD-R, на якому знаходиться запис з відео реєстратора автомобілю марки «ЗАЗ Ланос», державний номер НОМЕР_1 , зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- вибухові пристрої промислового виготовлення, а саме: два уніфіковані модернізовані запали ручних гранат, поміщенні у сейф-пакет №2917252, дві ручні наступальні гранати «РГД-5», поміщенні у сейф-пакет №2917251, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у сумі 393 гривні 12 копійок за проведення вибухотехнічної експертизи №17 від 27.01.2015 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_13