Справа № 740/2247/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/620/2015
Категорія - ст.186 ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02 квітня 2015 року за № 0000550, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року,-

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, учня ДНЗ «Ніжинського професійного аграрного ліцею Чернігівської області», раніше судимого: 05.02.2014 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.289, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік 3 місяці, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до знову призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання 1 (один) рік і 1 (один) місяць позбавлення волі призначеного по вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2014 року і остаточно призначити до відбуття 3 (три) роки і 1 (один) місяць позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 не обиралась.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Ніжина, громадянин України, учня ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області», проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Міра запобіжного заходу вироком суду ОСОБА_11 не обиралась.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 245 грн.52 коп..

По кримінальному провадженню вирішено питання речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 20 березня 2015 року о 08 годині ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 проходили поблизу буд. № 96-Б по вулиці Шевченка, де помітили ОСОБА_12 , котрий рухався їм назустріч. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_11 підійшли до ОСОБА_12 та з метою заволодіння його майном, ОСОБА_11 завдав удару ногою в область обличчя ОСОБА_12 та спільними діями, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 відкрито заволоділи у ОСОБА_12 належними йому грошима в сумі 20 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди.

02 квітня 2015 року близько 08 год. ОСОБА_6 із ОСОБА_11 проходили поблизу буд. № 96-Б по вул. Шевченка, де знову помітили ОСОБА_12 , котрий рухався назустріч їм.

Маючи умисел на відкрите заволодіння чужого майна та доводячи свої злочинні наміри до кінця, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 спільними діями повторно, відкрито заволоділи особистими речами ОСОБА_12 , а саме: грошима в сумі 8 грн., мобільним телефоном марки «Samsung GT-S5250 HKJ», вартістю 527 грн. 06 коп., після чого утримуючи при собі викрадене, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 535 грн. 06 коп.

На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок відносно нього змінити та визнати його винним за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в сумі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

Доводи апеляційної скарги обвинувачений обґрунтовує тим, що суд при ухваленні рішення, не врахував загальних засад призначення покарання, викладених у ст. 65-67 КК України, а саме: умови його життя та виховання, вплив дорослих та інші особливості його особи. На його думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, призначивши йому реальну міру покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В засідання апеляційного суду неповнолітній обвинувачений підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив пом`якшити призначене місцевим судом покарання.

Заслухавши доповідача, думку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 його захисника та представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу неповнолітнього обвинуваченого, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та наполягав на законності та обґрунтованості прийнятого судом рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Міра покарання судом першої інстанції призначена ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особи винного, а саме його віку, матеріального стану та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім, а також враховано обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Проте, судом першої інстанції також враховано тяжкість вчиненого правопорушення, та те, що ОСОБА_6 раніше судимий, та вчинив новий корисливий злочин в період відбуття іспитового строку, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 у виді позбавлення волі, повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі засудженого і є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання, про що просить обвинувачений ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.

А тому вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим та скасуванню чи зміні він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4