Справа №1-538/2006р., №1-61/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року Крюківський районний суд М.Кременчука Полтавської
області в складі: головуючого судді - Сьоря С.І.,при секретарі - Бокатюк Ю.В.,
за участю прокурора Рябих СВ., захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в М.Кременчуці Полтавської області кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.Комсомольськ
Полтавської області, росіянина, громадянина України, освіта неповна - середня,
не працюючого, не одруженого, проживаючого Полтавська область АДРЕСА_3, в силу
ст..89 КК України не судимого,

у вчиненні
злочинів передбачених ст.ст.15 ч.2,156 ч.2, ст..156 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочини проти статевої свободи
та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2
року близько 13 години ОСОБА_1
маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних
дій відносно малолітньої особи, перебуваючи у під»їзді АДРЕСА_2 Полтавської області, на сходах, між першим та другим поверхом, зустрів
малолітню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження після чого реалізуючи свій
злочинний умисел підняв її плаття і приспустивши останній трусики почав
торкатися до її статевих органів та тіла, тим самим вчинив розпусні дії
відносно малолітньої особи.

Він же, в цей же день, ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 14
год. 40 хв. біля АДРЕСА_4 і зустрів малолітню ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, після чого у нього виник умисел на задоволення
своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій відносно неї. З метою
реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_1 зайшов у під»їзд НОМЕР_1 вказаного
будинку, куди в свою чергу зайшла і малолітня ОСОБА_3 Догнавши останню на
третьому поверсі четвертого під»їзду цього будинку, ОСОБА_1 намагався вчинити
розпусні дії відносно малолітньої ОСОБА_3, однак не довів свій злочинний умисел
до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 вирвалась та
втекла, а ОСОБА_1, безпосередньо після замаху на вчинення розпусних дій,
затримали громадяни.

Свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів
підсудний ОСОБА_1 фактично не визнав, та пояснив, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 року
близько 14 год. 40 хв. в під»їзді АДРЕСА_1 зустрів малолітню дівчину, як згодом
встановлено ОСОБА_3, та зупинивши її хотів у неї спитати про номер будинку,
однак остання злякалась та втекла. Розпусних дій відносно неї не вчиняв та не
намагався вчинити. Відразу ж після виходу із будинку був затриманий
громадянами, а згодом доставлений до Крюківського РВ КМУ УМВС України в
Полтавській області. Щодо вчинення розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_2.
вину не визнав повністю та пояснив, що розпусних дій не вчиняв, її взагалі не
знає і в АДРЕСА_5 в цей день не був.

Також пояснив, що при проведенні дізнання працівниками
Крюківського РВ до нього застосовувалось психічне та фізичне насильство, в
зв»язку з чим він був змушений підписати пояснення, щодо вчинення ним злочинів
відносно малолітніх, яких насправді не вчиняв.

В ході досудового слідства ОСОБА_1 при допиті в якості
підозрюваного (а.с.24) від дачі показань в силу ст..63 Конституції України
відмовився, при допитах в якості обвинуваченого (а.с. а.с. 54, 112) вину не
визнав та також від дачі показань в силу ст..63 Конституції України відмовився.

Не зважаючи на те, що підсудний свою вину у вчиненні
встановлених судом злочинів фактично не визнав, його вина повністю доведена
належними, допустимими та достатніми доказами, що були повно, всесторонньо,
об»єктивно та неупереджено перевірені судом в ході судового слідства.

Так, малолітня потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 13
години вона піднімалась до своєї квартири, і в під»їзді
на сходинковій площадці, між першим та другим поверхом, до неї підійшов
незнайомий чоловік, затримав її, підняв їй сукню, зняв її трусики, після чого
почав торкатись руками до її тіла та статевих органів. Вона почала плакати,
після чого цей чоловік втік. Впевнена, що це був саме підсудний ОСОБА_1

Малолітня потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 14
год. 40 хв. поверталася додому і бачила, що за нею слідом йде
який чоловік, як згодом взнала підсудний по справі. Цей чоловік зайшов до
під»їзду будинку де вона проживає. Коли вона зайшла до під»їзду то між 2 та 3
поверхом цей чоловік затримав її, взяв за руки та намагався доторкнутися до її
спини, однак вона вдарила його по нозі та побігла вниз по сходах, після чого на
її прохання сусід із першого поверху затримав цього чоловіка..

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_2. - ОСОБА_4 суду пояснила, що потерпіла є її дочкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона
разом з чоловіком була вдома і близько 13 год. 15 хв. додому прийшла дочка,
вона плаката та розповіла, що невідомий чоловік приставав до неї в під»їзді
будинку, піднімав їй сукню та торкався до її статевих органів.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_5
суду пояснив, що потерпіла є його дочкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 року він був на роботі. Подзвонила дочка та попросила приїхати додому. Коли
приїхав додому, дочка нічого не могла пояснити, лише взяла його за руку і
повела до сусідів знизу, які в свою чергу йому розповіли, що відбулося. Згодом
сама дочка також розповіла йому, що до неї в під»їзді будинку пристав чоловік.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що в
ІНФОРМАЦІЯ_5
року, точної дати не пам»ятає, почув крик та стук у
двері, коли відкрив то побачив там ОСОБА_3, яка плакала та казала, що її хочуть
зґвалтувати. Зайшла дружина та сказала, щоб він ловив того чоловіка, після чого
він затримав вказаного чоловіка, як згодом взнав ОСОБА_1, при цьому сам ОСОБА_1
після затримання нічого про те, що відбулося не поясняв.

Свідок ОСОБА_7
дала в суді аналогічні покази.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 в суді пояснила, що
ОСОБА_2. її онука. ІНФОРМАЦІЯ_2
року близько 13 год. вона поверталася додому і бачила як із під»їзду вийшов незнайомий чоловік,
який на вигляд був трохи дивний. Коли повернулась додому то онука плакала та
сказала, що в під»їзді будинку невідомий чоловік вчиняв відносно неї розпусні
дії. Чоловік та зять вибігли на вулицю, однак цього чоловіка не знайшли, та
після цього викликали працівників міліції. Згодом приїхали працівники міліції
та привезли ОСОБА_1, якого вона впізнала як особу, що виходила із будинку.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що нею та іншими
працівниками міліції проводились перевірки заяв громадян щодо вчинення
розпусних дій відносно дівчат 4 та 10 річного віку. ОСОБА_1 був затриманий і дав свідчення про обставини злочинів
без будь -
якого тиску на нього. Причетність визнавав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10суду пояснила, що в
кінці ІНФОРМАЦІЯ_5 року був затриманий
ОСОБА_1 При проведенні перевірки вона опитувала дружину чоловіка, що затримав
ОСОБА_1. Інших дій не проводила. Щоб хтось застосовував до ОСОБА_1 насильство
вона не бачила.

СвідокОСОБА_11 в судовому засідання пояснив, що при
проведенні перевірки відбирав пояснення у ОСОБА_1. Всі пояснення були записані
зі слів останнього без будь - якого тиску на нього.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12. суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року був на чергуванні. Надійшов виклик, що якийсь невідомий чоловік вчиняє
непристойні дії щодо малолітніх. За вказаною заявою виїхали на
вул..Першотравневу. Там була дівчинка років чотирьох, яка розповіла, що
відбулося. Згодом виїхали на вул..Халаменюка за аналогічною заявою, де громадянами
був вже затриманий ОСОБА_1 Там була дівчина років дванадцяти, яка вказала на
ОСОБА_1 як на особу, що вчиняла відносно неї непристойні дії. Згодом повезли
ОСОБА_1 за адресою по першому виклику на вул..Пролетарську в м.Кременчуці, де
громадяни, в тому числі і дівчинка, впізнали ОСОБА_1, при цьому пояснивши, що саме останній вчинив розпусні дії відносно неї.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_13 (а.с.42) вбачається,
що у неї є онука ОСОБА_3. Наприкінці серпня від онуки вона дізналася, що в
під»їзді будинку до неї чіплявся невідомий чоловік.

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується заявою ОСОБА_5
(а.с.4) про притягнення до відповідальності невідомого чоловіка, за вчинення
неправомірних дій відносно його дочки; протоколами огляду місця події від
ІНФОРМАЦІЯ_6року (ах. 11, 20); заявою ОСОБА_14 (а.с. 15) при притягнення до
кримінальної відповідальності невідомої особи, що чіплялась до її дочки та
іншими матеріалами кримінальної справи у їх сукупності.

Відповідно до постанови заступника прокурора м.Кременчука
від ІНФОРМАЦІЯ_7 року, прийнятої за результатами перевірки заяви ОСОБА_1 про
застосування відносно нього недозволених методів дізнання, в порушенні
кримінальної справи відносно працівників Крюківського РВ КМУ УМВС України в
Полтавській області за ст..ст.364, 365 КК України - відмовлено, на підставі
ст..6 п.2 КПК України.

Враховуючи викладене суд критично оцінює та не приймає до
уваги покази, що дав підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні, згідно яких
останній свою вину фактично не визнав, та пояснив, що оговорив себе при дачі
пояснень ІНФОРМАЦІЯ_2
року під тиском працівників міліції і суд вважає дані
покази способом уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вони повністю
спростовуються перевіреними судом доказами та не відповідають фактичним
обставинам справи, що встановлені судом.

В свою чергу суд приймає до уваги свідчення підсудного,
що викладені в його поясненнях від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 12),
в яких останній зазначив як і при яких обставинах та по
яким мотивам вчинив злочини і вказані покази не суперечать встановленим судом
обставинам вчинення злочинів та доказам що були зібрані та досліджені по
справі.

Підсудний вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, а тому його дії суд кваліфікує за ст..156 ч.2 КК України.

Підсудний вчинив закінчений замах на вчинення розпусних
дій щодо малолітньої ОСОБА_3, а тому суд кваліфікує його дії за ст.15
ч.2,ст..156 ч.2 КК України.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд в повній мірі враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що це є злочини середньої тяжкості, всі
конкретні обставини по справі, дані про особу підсудного, який примусового
лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує, по місцю останнього
відбування покарання характеризується посередньо, раніше засуджувався за
вчинення аналогічних злочинів, судимість за які погашена в установленому
законом порядку.

Відповідно до висновку амбулаторної психолого - психіатричної
експертизи НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_1
яким небуть психічним захворюванням не страждав та не страждає, а виявляє
ознаки вродженої розумової відсталості в формі легкої розумової відсталості з
емоційно -вольовими
порушеннями в формі сексуального збочення у вигляді педофілії /олігофренія в
легкому ступені дебільності/. В період часу, до якого відноситься інкриміноване
йому діяння, якими небуть психічними захворюваннями не страждав, як і не
знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. Під
дію ст.. 19, 20 КК
України не підпадає, може постати перед слідством та судом, примусових заходів
медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом'якшують чи
обтяжують покарання підсудного суд не знаходить.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 потрібно
призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за
вчинений злочин у виді позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій
установі.

Керуючись ст..ст.323,324 КПК
України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів передбачених ст.. 156 ч.2, ст..ст.15
ч.2 ,156 ч.2 КК
України та призначити йому покарання за ст.хт. 15 ч.2, 156
ч.2 КК України у вигляді 1
(одного) року 6 (шести)
місяців позбавлення волі, за ст..
156 ч.2 КК України у вигляді 2
років позбавлення волі.

На підставі ч.І, ч.2 ст..70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_1
остаточне покарання у вигляді 2
( двох) років 2 (двох)
місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій
установі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно
засудженого ОСОБА_1 залишити без змін -
утримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з ІНФОРМАЦІЯ_9 року з моменту
фактичного затримання в порядку ст.115
КПК України.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а засудженим, що тримається під вартою на протязі 15 діб з моменту
отримання копії вироку.