Провадження №1-кп/761/813/2015
В И Р О К
іменем України
02 липня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт та угоду про примирення від 18 травня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005141 від 06 травня 2015 року, відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20 лютого 2012 року Ленінським районним судом м.Луганська, за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_8 06 травня 2015 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з автомобіля, о 18:00 годині, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Жилянська, 85, проходячи повз припаркований на узбіччі дороги автомобіль «Пежо 301», д.н.з. НОМЕР_1 , помітив, що переднє пасажирське скло автомобіля повністю не зачинено. Підійшовши до вказаного автомобіля, обвинувачений ОСОБА_8 впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою вчинення крадіжки майна з автомобіля, охопив скло руками та під тиском власного тіла опустив його, після чого безперешкодно відчинив двері та оглянувши салон автомобіля виявив та викрав окуляри марки «Вавілон» вартістю 200 гривень та футляр до окулярів «Вавілон» вартістю 100 гривень, які належали ОСОБА_4 .Після цього ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. Всього обвинувачений ОСОБА_8 таємно викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму 300 (триста) гривень.
Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та одночасно з угодою про примирення від 18 травня 2015 року, укладеною між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_4 . Відповідно до умов вищевказаної угоди від 18 травня 2015 року потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні №0005141 від 06 травня 2015 року виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення: обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, - є щире розкаяння та усунення заподіяної шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі з призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України один рік. Також у даній угоді зазначено, що обвинуваченому та потерпілій роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинуваченому роз`яснені в суді всі обмеження щодо права оскарження угоди, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обвинуваченим обов`язків.

При проведенні підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він повністю згоден з підписаною угодою, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду. Потерпіла ОСОБА_4 також просила затвердити укладену угоду, з якою повністю згодна, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. Прокурор не заперечує проти затвердження угоди.

Суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, вважає, що укладена угода відповідає вимогам КПК України, оскільки містить усі необхідні реквізити, визначені статтею 371 КПК України, наслідки укладення угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що дана угода між потерпілою та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачений відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_4 , може виконати взяті на себе зобов`язання за угодою, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 18 травня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_9 - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена; обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, нероз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України; потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1