Справа №666/106/15-к
Провадження № 1-кп/666/78/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0003901 від 18.10.2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18.10.2014 року близько 19.30 годин ОСОБА_4 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходячись на території санаторію профілакторію Чайка, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Придніпровський спуск, 8, переслідуючи прямий корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, намагався таємно, шляхом вільного доступу, викрасти металобрухт, вагою 300 кг., загальною вартістю 660 гривень, що належить ВАТ ХБК, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, не вчинивши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий з викраденим працівниками міліції на місці

злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю з підстав, викладених в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що 18 жовтня 2014 року близько 19.30год. на території санаторію профілакторію, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Придніпровський спуск, 8 він намагався разом із своїм знайомим викрасти металобрухт, що знаходився на території санаторія, однак не встиг, оскільки був затриманий з викраденим працівниками міліції.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що матеріальної шкоди злочином підприємству не завдано, претензій до обвинуваченого не має.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, а також доведеності обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ст.15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, який не доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд бере до уваги визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття у скоєному.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд міста Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1