ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-35/2007 рік

№1-46/2007
рік

17 травня 2007 року Малинський
районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді Збицької
К.Д.

з участю секретаря Гузікової
І.І,

прокурора Гойдало
О.Є.

захисника ОСОБА_6

представника
служби у справах

неповнолітніх Комарчук
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Малина
Житомирської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою,
нежонатого, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1, судимого
Малинським районним судом Житомирської області 03 жовтня 2006 року за ст.ст. 185 ч.2, 263 ч.2 КК України
на два роки позбавлення волі із
застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки за ст.15ч.2
ст.289 ч.1, ст.ст.289 ч.2,185
ч.2,304 Кримінального
кодексу України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця села Мірча Радомишльського району Житомирської області, українця,
громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, нежонатого,
непрацюючого, учня 3-го курсу
Малинського ПТУ №36, який
проживає в АДРЕСА_2, судимого Малинським районним судом Житомирської області 14 жовтня 2005 року за ст.289
ч.2 КК України на 5 (п'ять)
років позбавлення волі із застосуванням ст. 104 КК з іспитовим строком 2 роки за ст. 15ч.2 ч.2 ст.289 ч.2, ст.289 ч.2
Кримінального кодексу України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця села Меделівка Радомишльського району Житомирської області, українця,
громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, нежонатого,
непрацюючого, учня 2-го курсу
Малинського ПТУ №36, мешканця
АДРЕСА_3, не
судимого

за
ст.15ч.2 ст.289 ч.2, ст.289 ч.2 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця міста Малина Житомирської області, українця, громадянина України, з
базовою загальною середньою освітою, нежонатого, який не працює і не
навчається, мешкає в АДРЕСА_4,
судимого Малинським районним судом Житомирської області 03 жовтня 2006 року за ст. 185 ч.2 КК України
на три роки позбавлення волі із застосуванням ст. 104 КК України з
іспитовим строком два роки за ст.289 ч.2 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця міста Малина Житомирської області, українця, громадянина України,
з професійно-технічною
освітою, нежонатого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_5, не судимого

за
ст.198 Кримінального кодексу України;

2

встановив :

09 грудня 2006 року ОСОБА_1,
завідомо знаючи, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, втягнув його у злочинну
діяльність.

Близько 00
год. 30хв. за пропозицією ОСОБА_1 та попередньою змовою з ОСОБА_2 та
неповнолітням ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом
підсудні по мобільному телефону викликали знайомого водія таксі ОСОБА_7 та
приїхали разом на вулицю Гагаріна в місті Малині. Залишивши ОСОБА_7 з
автомобілем біля будинку №16, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підійшли до
автомобіля ВАЗ-2103 з державним номером НОМЕР_1, який знаходився біля одного з
під'їздів цього будинку і належав ОСОБА_8. ОСОБА_1 залишив ОСОБА_4 спостерігати
за обстановкою, а сам вдавив вітрове скло передніх лівих дверей автомобіля
всередину салону, відкрив дверцята, після чого покликав на допомогу ОСОБА_4 та
ОСОБА_2. Спільними зусиллями ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 викотили автомобіль на
дорогу, завели його шляхом з'єднання проводів запалення, пошкодивши замок,
поїхали за територію лісозаводу, де розукомлектували викрадений автомобіль,
знявши чотири колеса „Новая копейка" вартістю 310грн., акумулятор
„Исток" вартістю 120грн., дві музичні колонки „PROAUDIO" PR-6985
вартістю 150грн., розбили заднє скло вартістю 170грн., опускне скло вартістю
45грн., вітрове поворотне скло передніх дверцят вартістю 30грн., пошкодили
склоочищувач вартістю 180грн., кришку багажника вартістю 330грн., розподільник
запалення вартістю 100грн Викрадені частини з автомобіля погрузили в автомобіль
ОСОБА_7, який чекав їх на дорозі, та поїхали в село Мірча Радомишльського
району. Незаконним заволодіння транспортним засобом вони завдали ОСОБА_8
майнової шкоди з врахуванням відновлювальних робіт на суму 1753 грн.

Вранці 9
грудня 2006 року
викраденими частинами з автомобіля ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розрахувалися з
водієм таксі ОСОБА_7 за поїздку.

ОСОБА_5, достовірно знаючи про те, що автомобільні
колеса, акумулятор та музичні колонки здобуто завідомо злочинним шляхом,
придбав їх у ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу за поїздки
на його автомобілі по місту Малину і в село Мірча, та обладнав ними свій
автомобіль.

11 грудня 2006 року близько 17-ї години, ОСОБА_1,
достовірно знаючи, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, втягнув його у злочинну
діяльність, запропонувавши йому та повнолітньому ОСОБА_2 незаконно заволодіти
транспортним засобом.

Біля 23-ї години з метою реалізації свого наміру ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння
транспортним засобом підійшли до приміщення гаража №4 гаражного
кооперативу „Черемушки",
що знаходиться по вулиці Дорошок в місті Малині, де ОСОБА_2 та ОСОБА_3
залишились спостерігати за обстановкою, а ОСОБА_1 за допомогою заздалегідь
приготовленого розвідного ключа зірвав навісний замок гаража та відкрив його. В
гаражі зберігалися належні ОСОБА_9,
автомобіль „Москвич 412",
мотоцикл „Мінськ" НОМЕР_4 та два
велосипеди марки „ЗИФ" та „Україна". Маючи намір викрасти мотоцикл
„Мінськ" вартістю 660 гривень внаслідок відсутності пального в баках
автомобіля та мотоцикла, тобто від обставин, що від них не залежали, не змогли
довести свій злочинний намір до кінця. За пропозицією ОСОБА_1 вони взяли два
велосипеди та поїхали в пошуках бензину.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та
неповнолітнім ОСОБА_3, якого втягнув у злочинну діяльність, близько 1-ї години ночі 12 грудня 2006 року повторно
вчинили замах на незаконне заволодіння транспортним засобом за наступних
обставин. На викрадених велосипедах вони приїхали до гаражів, що знаходяться на
вулиці Лисенка в місті Малині. ОСОБА_1, розподіливши ролі, залишив ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 спостерігати, щоб ніхто їх не помітив, сам зірвав заздалегідь приготовленим
розвідним ключем

3

навісний замок гаража, який належить ОСОБА_10 ньому
зберігався автомобіль ЗАЗ 1102
з реєстраційним номером НОМЕР_2
вартістю 6010грн., який належний ОСОБА_11. З метою незаконного заволодіння
транспортним засобом ОСОБА_1 за допомогою ножа вийняв заднє праве бокове скло,
пошкодивши рамки ущільнювача вартістю 20грн., відкрив дверцята, проник в салон
автомобіля, розібрав замок запалення, вартість якого з захистом становить
115грн., почав з'єднувати дроти живлення з метою заведення автомобіля, однак
завести його не зміг. Перевіряючи наявність бензину, пошкодив кришку бензобаку
вартістю 20грн. та поверхню автомобіля на суму 25грн., завдавши майнової шкоди
ОСОБА_11. з врахуванням відновлювальних робіт на загальну суму 374грн. В цей час
у сусідньому будинку загорілося світло, що змусило всіх трьох втекти з місця
події. Таким чином виконавши всі дії, спрямовані на заволодіння транспортним
засобом, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не довели даний злочин до кінця від
обставин, що від них не залежали.

Продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на незаконне
заволодіння транспортним засобом, в цю ж ніч біля 2-ї години за
пропозицією ОСОБА_1 та попередньою змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_3 вони здійснили
замах на незаконне заволодіння належним ОСОБА_12 легковим автомобілем Москвич 2140 з реєстраційним
номером НОМЕР_3вартістю
2750 гривень.
Вони підійшли до сусіднього гаража по вулиці Лисенка, який належить ОСОБА_12
Розподіливши ролі, ОСОБА_1 залишив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спостерігати, сам
заздалегідь приготовленим розвідним ключем зламав навісний замок, відкрив
гараж, де знаходився належний ОСОБА_12 автомобіль, проник всередину гаража,
заліз в салон автомобіля, розібрав замок запалення, але завести автомобіль не
зміг. Виконавши всі дії для здійснення свого злочинного наміру на заволодіння
транспортним засобом та здійснивши дрібну крадіжку, в тому числі пального,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не довели свій злочинний намір до кінця від
обставин, що від них не залежали.

З метою доведення до кінця свого злочинного наміру,
направленого на незаконне заволодіння мотоциклом „Мінськ", близько 2-ї години 30 хвилин на
викрадених велосипедах ОСОБА_1 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3,
якого ОСОБА_1 втягнув у злочинну діяльність, завідомо знаючи, що він є
неповнолітнім, повернулися до гаража №4
гаражного кооперативу „Черемушки"
на вулицю Дорошок, викотили мотоцикл „Мінськ", що належить ОСОБА_9, накачали колеса,
залили пальне в бензобак та намагалися завести мотоцикл, але не змогли.
Намагаючись з'ясувати причину несправності, ОСОБА_1, підсвічуючи сірником, з
необережності підпалив мотоцикл. Злякавшись, вони залишили його на вулиці
Українських повстанців. Внаслідок термічної дії мотоцикл був пошкоджений і
відновленню не підлягає, чим ОСОБА_9, завдано майнової шкоди на суму 660
гривень.

Крім того 20
жовтня 2006 року
близько 21-ї години
ОСОБА_1, маючи судимість за крадіжку, повторно вчинив викрадення чужого майна.
Помітивши на вулиці Огієнка в місті Малині легковий автомобіль ЗАЗ-110307, який
був залишений володільцем ОСОБА_13 після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1
вийняв заднє скло, проник всередину автомобіля, звідки таємно викрав шкіряну
барсетку вартістю 12 грн., в
якій знаходилась кредитна картка, пін-код до неї, та документи на ім'я
ОСОБА_14.

21 жовтня 2006 року ОСОБА_1,
пересвідчившись, що на кредитній картці маються гроші, здійснив їх крадіжку з
рахунку, знявши в банкоматі, що знаходиться на площі Соборній, 12а в місті
Малині 4400 гривень,
в банкоматі на вулиці Гагаріна 100
гривень та на вулиці Приходька 300
гривень. Наступного дня в банкоматі на площі Соборній, 12а в місті Малині
ОСОБА_1 зняв з рахунку ОСОБА_13 4285
гривень. Всього ОСОБА_1 таким чином заволодів коштами ОСОБА_13 в сумі 9085 гривень та
барсеткою вартістю 12 гривень,
спричинивши матеріальну шкоду в розмірі 9097
гривень.

4

Всі
підсудні визнали вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 показав, що 20 жовтня 2006 року ввечері,
прямуючи до ОСОБА_4, він побачив біля автобусної зупинки на вулиці Огієнка
легковий автомобіль „Славута" з механічними пошкодженнями. В ньому нікого
не було. З метою крадіжки він вибив заднє скло, відкрив дверці, проник в салон,
звідки викрав барсетку, в якій була кредитна картка „Приватбанку",
пін-код, документи. Вранці наступного дня пішов до банкомату, перевірив
наявність грошей. їх було більше 9тисяч гривень. За кілька разів в різних банкоматах він зняв всі
гроші, які програв на гральних автоматах та витратив на власні потреби.

9 грудня
минулого року біля 22-ї години в ході розмови запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_3
викрасти легковий автомобіль та покататись на ньому. Вони погодились. Тоді він
викликав по телефону знайомого таксиста ОСОБА_7, поїхали в район паперової
фабрики та зупинились біля будинку №16
по вулиці Гагаріна. Водія залишили в автомобілі, а самі пішли на пошуки.
Побачили біля одного з під'їздів автомобіль ВАЗ-2103. Щоб не звертати на себе
увагу, залишив ОСОБА_4 неподалік від під'їзду. Сам підійшов до машини, ключем
відкрив замок дверцят, розібрав замок запалення, намагався завести автомобіль,
але не вийшло. Покликав ОСОБА_4 та ОСОБА_2, виштовхали разом автомобіль на
дорогу, де шляхом з'єднання проводів живлення завів автомобіль і разом з
ОСОБА_2 поїхали в напрямку лісозаводу, де автомобіль зупинився, бо з ладу
вийшов стартер. ОСОБА_5 з ОСОБА_4 їхали за ними. Після зупинки вирішили
розібрати автомобіль: відкрутили чотири колеса, зняли акумулятор, музичні
колонки, які перенесли в автомобіль ОСОБА_5. Погнули багажник, побили скло,
залишили викрадений автомобіль в лісі, а з ОСОБА_7 поїхали в село Мірчу до баби
ОСОБА_4. Вранці викрадені колеса, акумулятор та музичні колонки поставили на
автомобіль ОСОБА_7 в рахунок оплати за поїздки.

11 грудня 2006 року він знову
запропонував ОСОБА_3 та ОСОБА_2 викрасти якийсь транспорт щоб на ньому покататись.
Близько 23-ї години вони прийшли до гаражів на вулицю Дорошок, він розвідним
ключем зламав замок, всі зайшли в гараж. Там стояв автомобіль „Москвич",
мотоцикл „Мінськ", два велосипеди. Через відсутність бензину викрасти
транспортні засоби не змогли і з метою викрадення бензину чи іншого
транспортного засобу взяли з гаража два велосипеди та поїхали на них до гаражів
на вулицю Лисенка. Там хлопці залишились спостерігати неподалік, а він за
допомогою того ж розвідного ключа зірвав замок, побачив автомобіль
„Таврія", зняв бокове скло, відкрив дверцята, розібрав замок запалення.
Йому присвічував ОСОБА_3. Завести автомобіль не виходило. В цей час в одному з
сусідніх будинків загорілося світло і вони почали втікати. Через деякий час
повернулись та за його пропозицією вирішили відкрити сусідній гараж. Таким же
чином він зірвав замок, зайшов в гараж, де стояв автомобіль „Москвич"
темного кольору. Його вирішили взяти за умови, що є ключ в замку запалення, але
ключа не було, тому вирішили цей автомобіль не брати. В гаражі взяли ще один
велосипед, каністру з пальним та каністру з маслом, щось брали хлопці. Він
запропонував повернутись до гаража на вулицю Дорошок, заправити бензином
мотоцикл „Мінськ" та викрасти його. ОСОБА_2 відмовився від його пропозиції
та поїхав додому, а вони з ОСОБА_3 після 2-ї
години ночі повернулися до гаража, викотили мотоцикл, заправили його
бензином, накачали колеса, але він не заводився. Пробували штовхати, але теж
безрезультатно. Тоді він вирішив подивитися двигун, присвітив сірником, підніс
до карбюраторної трубки і мотоцикл спалахнув вогнем. Вони злякалися, залишили
мотоцикл на дорозі, а самі пішли до ОСОБА_4.

Визнав,
що йому достовірно було відомо про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не досягли
повноліття.

5

Аналогічні показання в межах пред'явлених обвинувачень
дали підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5. Розбіжностей між ними немає.
Всі вони ствердили, що ініціатором викрадення транспортних засобів був ОСОБА_1.
ОСОБА_5 показав, що про наміри підсудних йому не було відомо, але коли йому
запропонували взяти як плату за поїздки колеса, акумулятор та музичні колонки,
то йому вже було відомо, що вони викрадені.

Такі ж показання підсудні давали при відтворенні
обстановки та обставин події (т.1 справи №1-35,
а.с.177-183, 186-187,
215-218, т.2 а.с.56-60, т.1 справи №1-146 а.с.40-41).

Крім визнавальних показань підсудних їх винуватість у
вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується показаннями потерпілих,
письмовими доказами.

З показань потерпілого ОСОБА_13. 20 жовтня 2006 року на вулиці Огієнка
на власному автомобілі він скоїв дорожню-транспортну пригоду та залишив
автомобіль на місці пригоди. Після оформлення документів працівниками ДАІ та
проходження медичного огляду поставив автомобіль в гараж, де виявив пропажу з
салону автомобіля чорної шкіряної барсетки, в якій знаходилася кредитна картка
„Приватбанку", пін-код до неї, документи на ім'я ОСОБА_14. Після звернення
в банк дізнався, що всі гроші, яких було біля 9000 гривень, зняті.

Потерпілий ОСОБА_15
ствердив, що 8 грудня
біля 16-ї години
він залишив автомобіль ВАЗ-2103 біля під'їзду свого будинку, а вранці
наступного дня виявив, що його немає. Працівники міліції знайшли його
автомобіль пошкодженим та розукомплектованим в лісному масиві за лісозаводом.

Потерпілий ОСОБА_9, зберігав свій автомобіль Москвич-412,
мотоцикл „Мінськ", велосипеди в гаражі на вулиці Дорошок. 12 грудня 2006 року виявив, що
замок гаража зірваний, двері відчинені, не стало мотоцикла „Мінськ" та
велосипеда „ЗИФ", ручного насосу. Мотоцикл знайшли обгорілим на вулиці неподалік
від гаража. Відновленню він не підлягає.

Як показав потерпілий ОСОБА_11 про проникнення до
орендованого ним гаража на вулиці Лисенка, де зберігався його автомобіль ЗАЗ-1102, він дізнався від
працівників міліції 12 грудня 2006 року. При огляді
побачив, що навісний замок був зірваний, в автомобілі відсутнє праве бокове
скло, відкриті дверцята, повністю розукомплектований замок запалення
автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_12 також підтвердив факт проникнення в
ніч з 11 на 12 грудня 2006 року сторонніх
осіб до належного йому гаража по вулиці Лисенка, де зберігався належний йому
автомобіль Москвич -
2140. За його показаннями з приміщення гаража було зірвано навісний замок,
відчинені ворота, відчинені дверцята автомобіля, що свідчило про намір його
угону. Викрадені належні йому речі на суму біля 402 гривень.

Винуватість підсудних у незаконному заволодінні та замаху
на незаконне заволодіння транспортними засобами підтверджена протоколами огляду
місця події, які знаходяться в томі 1
справи №1-35:

·
від 12.12.2006р., в ході якого було оглянуто гараж по
вулиці Лисенка та автомобіль Млсквич 2140
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_12 ( а.с. 6-8),

·
від 09.12.2006р., в ході якого за лісозаводом в місті
Малині було оглянуто та вилучено автомобіль ВАЗ-2103 реєстраційний номер НОМЕР_4, належний
ОСОБА_8. (а.с. 44-48)

від
23.12.2006р., в ході якого на площадці Малинського МРВ було оглянуто автомобіль
ВАЗ-2101 реєстраційний
номер НОМЕР_5, який
належить ОСОБА_5., на який були поставлені викрадені з автомобіля ОСОБА_15
колеса, акумулятор та музичні колонки (а.с. 59-62),

6

·
від 13.12.2006р., в ході якого було оглянуто гараж по
вулиці Лисенка в місті Малині, який орендує ОСОБА_11 та його автомобіль ЗАЗ-1102 реєстраційний
номер НОМЕР_2 (а.с.112-116),

·
від 12.12.2006р., в ході якого було оглянуто гараж по
вулиці Дорошок в місті Малині, який належить ОСОБА_9, (а.с. 139-144),

·
від 12.12.2006р., в ході якого в місті Малині по вулиці
Українських повстанців було виявлено та оглянуто пошкоджений вогнем мотоцикл
„Мінськ" реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 145-146);

·
протоколами огляду речових доказів та постановою про
приєднання їх до справи (справа №1-35
т.2 а.с.246,247).

По факту викрадення ОСОБА_1 майна, належного ОСОБА_13,
винуватість ОСОБА_1 підтверджена протоколами огляду місця події, в ході якого в
квартирі ОСОБА_4 були вилучені викрадені ОСОБА_1 документи на ім'я ОСОБА_14
(справа №1-46 т.1
а.с.22-23);

- довідкою та копією основної картки
на ім'я ОСОБА_13., виданими Малинським

відділенням ПриватБанку, інформацією про зняття коштів з
комп'ютерними знімками (справа

№1-46
т.1 а.с.64-66, а.с.6-13).

Вартість викрадених транспортних засобів визначена актами
товарознавчих експертиз (том 1
справи №1-35 а.с. 18, 74, 128,154), розмір
завданої потерпілим шкоди визначений висновками експерта (том 2 справи №1-35
а.с.373,375,385,389,393).

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази у їх
сукупності суд дійшов висновку про доведеність вини підсудних у вчиненні
інкримінованих їм діянь та кваліфікує їх наступним чином:

дії
ОСОБА_1, що полягають в таємному викраденні належного потерпілому ОСОБА_13

майна,
вчинені повторно після засудження за
крадіжку 03 жовтня 2006 року, суд

кваліфікує
за ч.2 ст. 185 Кримінального
кодексу України;

дії
ОСОБА_1, які виразилися у втягненні неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у

злочинну
діяльність, суд кваліфікує за ст.304 Кримінального кодексу України;

дії
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які
виразилися у незаконному
заволодінні

транспортними
засобами - автомобілем
ВАЗ-2103, належним потерпілому ОСОБА_8,

вчинені
за попередньою змовою групою осіб з проникненням у сховище, суд кваліфікує

за
ст.289 ч.2 Кримінального кодексу України;

дії
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які виразилися у незакінченому замаху на

незаконне
заволодіння транспортними засобами за
попередньою змовою групою осіб з

проникненням
у сховище, а саме належними потерпілим ОСОБА_9 мотоциклом
„Мінськ",

ОСОБА_11автомобілем
ЗАЗ 1102, ОСОБА_12
автомобілем Москвич 2140, суд кваліфікує за

ст.ст. 15 ч.2 та 289 ч.2
Кримінального кодексу України;

дії
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які виразилися у незаконному заволодінні належним

потерпілому ОСОБА_9 транспортним засобом
- мотоциклом „Мінськ", вчинені
за

попередньою
змовою групою осіб з проникненням у сховище,
суд кваліфікує за ст.289

ч.2
Кримінального кодексу України;

дії
ОСОБА_7, які виразилися у заздалегідь не обіцяному придбанні майна, завідомо

здобутого
злочинним шляхом, суд кваліфікує за ст. 198
Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про призначення підсудним міри та виду
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних,
обставини, що пом'якшують та обтяжують

покарання.

7

Підсудний ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності
не притягувався, вперше вчинив злочини, які класифікуються як тяжкі.
Характеризується позитивно. Свою вину визнав, щиро розкаявся, вчинив злочин у
неповнолітньому віці. На обліку в ГКМСН Радомишльського РВ УМВС України в
Житомирській області не перебуває. Ці обставини відповідно до ст.66 КК України
пом'якшують покарання.

Підсудний ОСОБА_5 також вперше вчинив злочин середньої
тяжкості, характеризується позитивно, вину визнав, щиро розкаявся, є потерпілим
від аварії на ЧАЕС, що пом'якшує покарання.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують
покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_7, судом не встановлено.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав, щиро розкаявся,
вчинив злочин у неповнолітньому віці. Він є сиротою та потерпілим від аварії на
ЧАЕС, що суд визнає обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом'якшують
покарання.

Обставиною, яка пом'якшує відповідальність підсудних
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, є визнання вини та щире каяття.

Разом з тим ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 раніше вчиняли
тяжкі умисні злочини, за які засуджувались до позбавлення волі і знову після
постановления вироків, за якими були звільнені від відбування покарання з
випробуванням, вчинили умисні злочини в період іспитового строку, на шлях
виправлення не стали. В їхніх діях мається рецидив злочинів, що є обставиною,
яка обтяжує покарання.

З огляду на наведене суд визнає за необхідне й достатнє
для виправлення підсудних та попередження вчинення ними нових злочинів
призначити покарання в межах санкції статей, за якими вони засуджуються, у виді
позбавлення волі. При цьому з врахуванням пом'якшуючих покарання обставин суд
визнає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.69 КК та призначити більш м'яке
покарання ніж передбачене законом і на підставі ст. 104 КК України, а до
ОСОБА_7 на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнити їх від відбування покарання
з випробуванням та іспитовим строком. Покарання ОСОБА_4, засудженому 03.10.2006 року за ст. 185 ч.І КК України
на 3 роки
позбавлення волі з іспитовим строком 2
роки, ОСОБА_1, засудженому 03.10.2006
року за ст.ст. 185 ч.2, 263 ч.2 КК України
на 2 роки
позбавлення волі з іспитовим строком 2
роки, та ОСОБА_2, засудженому 14.10.2005
року за ст.289 ч.2 КК України на 5
років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, суд призначає за правилами ст. 71 Кримінального
кодексу України та частково приєднує до призначеного покарання за новим вироком
невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові
докази підлягають поверненню потерпілим за належністю.

Потерпілими як цивільними позивачами заявлені цивільні
позови про відшкодування майнової та моральної шкоди. Вони визнані підсудними.

ОСОБА_13 заявлений цивільний позов в розмірі 12050грн. до
ОСОБА_1, в тому числі на суму 9050грн. на відшкодування майнової шкоди і 3000 гривень на
відшкодування моральної шкоди. Суд визнає, що його позов підлягає до повного
задоволення, оскільки розмір майнової шкоди, завданої неправомірними діями
підсудного ОСОБА_1, який і повинен її відшкодувати, знайшов підтвердження у
судовому засіданні. Підсудним також заподіяна ОСОБА_13 моральна шкода, яка
полягає в порушенні сталого пливу життя, він зазнав моральних страждань, не
зміг скористатися грошима, виникла заборгованість, яку має сплачувати.

ОСОБА_15
заявлений цивільний позов до ОСОБА_4.,
його законного представника, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 у розмірі 1670грн.
майнової, яка завдана розукомплектуванням та пошкодженням належного йому
автомобіля та 5000грн. моральної,

8

спричиненої душевними стражданнями внаслідок пошкодження
майна, позбавлення можливості тривалий час користуватися транспортним засобом з
врахуванням того, що син є інвалідом дитинства, не може самостійно пересуватись,
потрібні додаткові кошти на поїздки до лікарні, в тому числі в м. Київ. Суд
визнає, що з врахуванням вартості повернутих речей та відповідно до висновку
товарознавчої експертизи відшкодуванню підсудними підлягає майнова шкода в сумі
1228грн., що становить витрати по відновлювальному ремонту автомобіля, а також
2000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_9 пред'явив позов до підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у розмірі 770 грн. на відшкодування майнової шкоди та 2000 грн. на
відшкодування моральної, пов'язаної з порушенням права власності. Цей позов
підлягає частковому задоволенню в сумі 685 грн., що становлять 660грн. вартості
мотоцикла, який не підлягає відновленню, та 25грн. вартості замка та в розмірі
500 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_11 заявлений цивільний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на суму 11010грн., в тому числі 6010грн. майнової шкоди, що становить
вартість автомобіля, та 5000грн. моральної шкоди, оскільки внаслідок
пошкодження він тривалий час не міг користуватися транспортом, що порушило
сталий плин його життя, відчував негативні наслідки - хвилювався, відчував
нервові перевантаження. Враховуючи, що ОСОБА_11завдано згідно з висновком
експерта збитків, пов'язаних з ремонтом пошкодженого автомобіля на суму 347 грн., то до
задоволення підлягає ця сума. Частково в розмірі 400 гривень суд задовольняє позов в частині відшкодування
моральної шкоди.

ОСОБА_12 також заявлений цивільний позов до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на суму 2401,95грн., в тому числі 401,95грн.
майнової шкоди, завданої викраденням майна згідно закупівельного акту, та
2000грн. моральної шкоди, при визначенні якої позивач виходив з характеру
незаконних дій по відношенню до нього, глибини душевних страждань. Суд визнає,
що позов в частині відшкодування майнової шкоди задоволенню не підлягає,
оскільки крадіжка визнана дрібною і в порушенні кримінальної справи по цьому
факту відмовлено. Згідно висновку експерта майнової шкоди замахом на
заволодіння автомобілем не завдано. Крадіжка не охоплюється злочинними діями підсудних,
за які вони засуджуються. В частині моральної шкоди суд визнає, що потерпілий
зазнав душевних страждань внаслідок незаконного проникнення в гараж, нервував,
однак визначений ним розмір вважає завищеним та задовольняє його частково в
сумі 200грн. Шкода підлягає до відшкодування підсудними ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. Підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 причетності до даного злочину не мають і є
неналежними відповідачами

Керуючись
ст.ст.323,324,327 Кримінально-процесуального
кодексу України,

засудив :

визнати винним ОСОБА_1 за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, 15ч.2 та 289 ч.2,304
Кримінального кодексу України та призначити покарання:

за ст. 185 ч.2 КК - три роки
позбавлення волі,

за ст. 289 ч.2 КК - шість років
позбавлення волі,

за
ст.304 КК - два роки
позбавлення волі,

за
ст.ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК- п'ять
років і шість місяців позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначити шість років позбавлення волі.

9

За
правилами ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків
визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за
попереднім вироком і остаточно призначити сім років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_2 за ст.ст. 289 ч.2, 15ч.2 та 289 ч.2,
Кримінального кодексу України та призначити покарання:

за ст. 289 ч.2 КК - шість років
позбавлення волі,

за
ст.ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК - п'ять років і
шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити шість
років позбавлення волі.

За правилами ст.71 КК України остаточне покарання за
сукупністю вироків визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання за попереднім вироком і остаточно призначити сім років позбавлення
волі.

Визнати винним ОСОБА_4 за ст. 289 ч.2
Кримінального кодексу України та призначити покарання п'ять років позбавлення волі.

За правилами ст.71 КК України остаточне покарання за
сукупністю вироків визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання за попереднім вироком і остаточно призначити п'ять років і шість
місяців позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_3 за ст.ст. 289 ч.2, 15ч.2 та 289 ч.2,
Кримінального кодексу України та призначити покарання:

за ст. 289 ч.2 КК - п'ять років
позбавлення волі,

за ст.ст. 15
ч.2, 289 ч.2 КК
із застосуванням ст.69 цього Кодексу -
чотири роки і шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити п'ять
років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 104
Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання за умови, що він протягом іспитового строку два роки не
вчинить нового злочину та виконає покладений на нього відповідно до п.3 ч.1
ст.76 цього кодексу обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та навчання.

Визнати
винним ОСОБА_5 за ст. 198 Кримінального кодексу

України
та призначити два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за умови, що він протягом
визначеного судом іспитового строку один рік і шість місяців не вчинить нового
злочину та виконає покладений на нього відповідно до п.3 ч.1 ст.76 КК обов'язок
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили
засудженим ОСОБА_3. та ОСОБА_5. залишити підписку про невиїзд, ОСОБА_1, ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. - взяття
під варту.

Рахувати строк покарання з часу затримання : ОСОБА_2. з 26
грудня 2006 року, ОСОБА_4. з 1 січня 2007 року, ОСОБА_1. - з 30 січня 2007
року.

Речові
докази, передані на зберігання потерпілим, повернути їм: автомобіль ВАЗ-2103
реєстраційний номер НОМЕР_4, чотири автомобільні колеса „Новая копейка",
акумулятор „Істок", музичні колонки - ОСОБА_8., автомобіль Москвич 2140
реєстраційний номер НОМЕР_3
та велосипед „Аіст" ОСОБА_12,
автомобіль ЗАЗ-1102 реєстраційний
номер НОМЕР_2 -ОСОБА_11., мотоцикл „Мінськ"
реєстраційний номер
НОМЕР_4 та велосипед „ЗИФ" -ОСОБА_9.

Речові докази, які знаходяться в кімнаті речових доказів - розвідний ключ,
залишки обгорілого паперу, два деформовані навісні замки - знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_13 9050грн. на
відшкодування майнової шкоди і 3000
гривень на відшкодування моральної шкоди, всього 12050
(дванадцять тисяч п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_15
у солідарному порядку 1228грн. на відшкодування майнової шкоди та 2000 гривень на
відшкодування моральної шкоди.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_4. майна,
достатнього для відшкодування завданої шкоди, до набуття ним цивільної
дієздатності завдану шкоду у частці, якої не вистачає, або у повному обсязі
стягувати з опікуна ОСОБА_16, виходячи із частки завданої майнової шкоди в сумі
409 гривень
та 650 гривень
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному
порядку:

- на користь ОСОБА_11 347
гривень на відшкодування майнової

шкоди та 400 гривень
на відшкодування моральної шкоди;

на користь
ОСОБА_12 200
гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у солідарному порядку:

на
користь ОСОБА_9 685 гривень на
відшкодування майнової шкоди та 500

гривень
на відшкодування моральної шкоди.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_3. майна,
достатнього для відшкодування завданої шкоди, до набуття ним цивільної
дієздатності завдану шкоду у частці, якої не вистачає, або у повному обсязі
стягувати з матері - законного
представника ОСОБА_17, виходячи із частки завданої шкоди:

- на користь ОСОБА_11 155
гривень на відшкодування майнової

шкоди та 133 гривні
на відшкодування моральної шкоди;

на
користь ОСОБА_12 67 гривень
на відшкодування моральної шкоди.

на користь ОСОБА_9
342,5грн. на відшкодування майнової та 250
грн. на відшкодування моральної шкоди.

На вирок
суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через
Малинський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а
засудженими ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 -
з моменту отримання копії вироку.