УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні 10 квітня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду Сумської області від 8 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ковпаківського районного суду Сумської області від

8 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні подання в. о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області (№116), та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та звільнити його умовно-достроково, у зв'язку з незаконністю та необґрунтованістю їх висновків про відсутність підстав для застосування ст. 81 КК України. Зазначає, що відбуваючи покарання у Сумській виправній колонії, він є працевлаштованим на виробництві, має п'ять заохочень, погашені стягнення, чим довів своє виправлення у вчиненні злочину.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про відсутність підстав для задоволення подання в. о. начальника Сумської виправної колонії у Сумській області (№116), та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 ґрунтується на сукупності ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Як убачається з копій судових рішень, судом при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, враховано, що він з часу відбування покарання на шлях виправлення не став, негативно характеризувався та тричі отримував дисциплінарні стягнення. Крім того, зважаючи на позитивну характеристику від 5 травня 2014 року, в ній було зазначено й те, що

ОСОБА_4 участі в суспільному житті установи та програмах диференційованого впливу на засуджених не приймав.

В березні 2014 року комісією установи було відмовлено в умовно-достроковому звільненні по відбуттю 2/3 строку покарання.

Оскільки виправлення засудженого передбачає його сумлінну поведінку під час строку відбування покарання, а не лише безпосередньо перед настанням строку можливого умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4, не довів свого виправлення, а тому ухвала суду є законною і обґрунтованою, а підстав для її скасування не вбачається.

Зі змісту скарги убачається, що засудженим не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, наведені засудженим в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам

ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду Сумської області від 8 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 30 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3