Справа №11-63
інстанції суддя Малюк Т.О.
Доповідач апеляційної інстанції суддя Гребенюк В.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого
2007 р. Колегія суддів судової палати
по кримінальних

справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючої: Погорєлової Г.М.

Суддів: Куценко
О.В.

Гребенюк В.І.

За участю: прокурора Осипенко О.М.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від 24 листопада 2006
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Вознесенська Миколаївської області, громадянин України,
українець, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений,
проживаючий по АДРЕСА_1, раніше судимий:

1) 8.08.1990 року
Миколаївським обласним судом за п. п. "є", "г" ст. 93 КК до 15 років
позбавлення волі;

2) 18.04.1991 року Богунським райсудом м. Житомира за ст.
ст. 102, 190 ч. 2, 43 КК України до 15 років
позбавлення волі, звільнився 18.04.2006
року у зв'язку з відбуттям строку покарання; -

- засуджений
за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Вознесенського
міського фінансового управління Вознесенської міської ради 280 грн. 20 коп.

2

Згідно вироку ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за
умисне спричинення потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень за
таких обставин.

12.08.2006
р. близько 14.00 год. по
АДРЕСА_1 ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті
особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_2 два удари палкою в обличчя
та по правій руці, рукою в обличчя. Внаслідок цього ОСОБА_2 заподіяні тілесні
ушкодження середньої тяжкості у вигляді крововиливів з набряком м'яких тканин в
області обличчя, саден в області ключиці, тильної поверхні правої кисті,
закритої черепно - мозкової травми, що супроводжувалася струсом головного
мозку, перелом щелепової дуги зліва.

Засуджений ОСОБА_1 в апеляції просить перевірити
законність та обґрунтованість вироку. Стверджує, що спричинив тілесні
ушкодження потерпілій захищаючись. Посилається на упередженість суду, на
відмову суду у виклику свідка, яка могла свідчити на його користь. Вважає
пояснення потерпшої та всіх свідків по справі, в тому числі і його матері та
рідного брата, неправдивими і суперечливими. Також посилається на не взяття судом
до уваги його стану здоров'я при вирішенні питання можливості застосування
положень ст. 75 КК
України.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, який підтримав
апеляцію і просив про пом'якшення покарання, прокурора Осипенко О.М. про залишення
вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що висновки суду про
доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості
ОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам справи, і ґрунтуються на зібраних у
справі доказах. Зокрема, вони підтверджені потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, даними акту судово - медичного дослідження, висновків
експерта та іншими доказами.

3

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що
ОСОБА_1 - рідний брат її чоловіка. В квітні 2006 року він повернувся з місць
позбавлення волі. Відбувши адміністративне покарання (арешт) у травні він
ображав її, виганяв з дому, погрожував. З того часу між ними встановилися
неприязні стосунки і вона почала його уникати. 12.08.2006 року в денний час
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, безпричинно вчинив з нею
сварку, ображаючи її нецензурною лайкою та погрожуючи. Вона викликали
працівників міліції і його забрали у райвідділ міліції. Близько 14.00 години цього ж
дня вона вийшла у двір і побачила ОСОБА_1, що йшов в її напрямку з палкою.
Пройшовши повз нього, вона обернулася і в цей час одержала удар палкою по голові,
а потім ще два - три
удари. Вона втекла до сусідки, викликала міліцію. Також зателефонувала на
роботу до чоловіка, який приїхав і відвіз її у лікарню, де у неї виявили струс
головного мозку, перелом щелепи та проблеми з ключицею. Близько двох тижнів
вона знаходилася на стаціонарному лікуванні, а також була на обстеженні у
Миколаївській обласній .лікарні.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 - її син. Протягом 16
років він відбував покарання в місцях позбавлення волі і повернувся сім
місяців тому. Після повернення вів аморальний спосіб життя: не працював,
зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, ображав її і погрожував їй,
внаслідок чого вона боялася його та вимушена була іноді ночувати у сусідки, або
в гаражі. 12.08.2006 року в
денний час ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вчинив сварку з
нею, схопивши и за шию
та погрожуючи за виклик міліції. Злякавшись, покликала на допомогу сусідку
ОСОБА_5, а потім втекла до неї. Хвилин через п'ять туди ж прибігла невістка -ОСОБА_2. На голові
у неї була рублена рана, по обличчю та рукам текла кров. Невістка сказала, що
ОСОБА_1 вдарив її палкою по голові та по рукам. Вони викликали працівників
міліції і ОСОБА_1 забрали. Чоловік ОСОБА_2 відвіз її в лікарню.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 його рідний брат.
Після повернення з місць позбавлення волі, де брат протягом 16 років відбував
покарання, намагався допомогти йому працевлаштуватися, але брат наміру
працювати не мав, почав зловживати спиртними напоями. Його дружина намагалася
уникати брата. 12.08.2006 року йому зателефонувала дружина.

4

Приїхавши додому, знайшов матір та дружину у сусідки. У
дружини були розбиті обличчя та голова, руки були в крові і він відразу відвіз
її до лікарні. Викликали міліцію. Він був дуже схвильований і хотів поговорити
з братом, але того не було вдома. Коли вдруге приїхав додому, то поговорив з
братом, намагаючись з'ясувати як це сталося. У дружини виявили струс головного
мозку та перелом щелепи, вона лікувалася у лікарні, а потім проходила обстеження
в м. Миколаєві.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що родина
ОСОБА_1 - її
сусіди. ОСОБА_1 після повернення з місць позбавлення волі весь час ображає свою
матір, пиячить та дебоширить, внаслідок чого його матір змушена іноді ночувати
у неї, а іноді їй доводилося спати в сараї і в гаражі. 12.08.2006 року,
знаходячись у своєму дворі, почула крик ОСОБА_3 про допомогу. її син ОСОБА_1
знаходився біля неї, можливо намірявся бити, але вона вирвалася і прибігла до
неї у двір. ОСОБА_1 витягнув велику палку, до якої були прив'язані помідори, і
пішов у свій двір. Майже одразу у її двір прибігла і ОСОБА_2. У неї на обличчі,
на голові був великий рубець і текла кров, руки були в крові. Приїхав чоловік
ОСОБА_2 і відвіз її у лікарню.

Дані довідок Вознесенської ЦРЛ (без номера та дати, №
1384/06 від 13.10.2006 року) свідчать, що потерпіла ОСОБА_2 12.08.2006 року о
16.00 год. була госпіталізована в хірургічне відділення з діагнозом: закрита
черепно - мозкова травма, струс головного мозку, крововиливи на обличчі, садна
на правій кисті, і з 12.08.2006 року по 22.08.2006 року знаходилася на
стаціонарному лікуванні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, закритий перелом скроневого відростку щелепової кістки зліва
(а. с. 11, 37 - 38).

Згідно даних акту судово-медичного обстеження № 61/1 від
29.08.2006 року, висновку судово - медичної експертизи № 246 м/д від 03.10.2006
року у потерпілої ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з
набряком м'яких тканин в області обличчя, садна в області ключиці, тильної
поверхні правої кисті, закрита черепно - мозкова травма, що супроводжувалася
струсом головного мозку, перелому щелепової кістки зліва, які утворилися від
дії тупих предметів, не виключена можливість їх утворення від ударів рукою,
ногою, дерев'янкою

5

палкою.
Перелом щелепової дуги
з набряком м'яких тканин і крововиливом в області обличчя, закрита черепно - мозкова травма,
що супроводжувалася струсом головного мозку, відносяться до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я (а. с. 13-14, 17).

Пояснення потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
частині місця та часу події, локалізації тілесних ушкоджень узгоджуються з
даними вищевказаних медичних довідок та даних судово - медичної експертизи,
а також з поясненнями засудженого ОСОБА_1 в судовому засіданні, згідно яких він
не заперечував, що наносив удари потерпілій (а. с. 89).

Зауважень на протокол судового засідання у встановленому
законом порядку від засудженого не надходило.

Таким чином, по справі встановлено, що засуджений ОСОБА_1
застосував таке насильство, яке призвело до спричинення потерпілій середньої
тяжкості тілесних ушкоджень. Цей наслідок перебуває в безпосередньому
причинному зв'язку з діями ОСОБА_1

Доводи апелянта про спричинення тілесних ушкоджень
потерпшій при захисті неспроможні, оскільки спростовуються, окрім пояснень
потерпілої, поясненнями самого засудженого, що потерпіла тільки замахнулася на
нього, у відповідь на що він спричинив їй тілесні ушкодження.

Вказане свідчить про те, що потерпша не вчиняла таких дій
відносно засудженого ОСОБА_1, від яких останній мав би захищатися із
застосуванням інкримінованого насильства, внаслідок якого потерпілій спричинені
вищезазначені тілесні ушкодження.

Безпідставними є і твердження апелянта про не
достовірність пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки
в матеріалах справи відсутні дані про наявність підстав у зазначених свідків для
обмови засудженого. Крім того, засуджений в судовому засіданні пояснював, що
брат ОСОБА_4 намагався йому допомогти "стати на ноги", але він так
жити не
зміг і почав зловживати
алкогольними напоями. Свідок

6

ОСОБА_6 в цій частині дав суду аналогічні пояснення,
згідно протоколу судового засідання.

Також, пояснення потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5
відносно аморальної поведінки засудженого після повернення з місць позбавлення
волі узгоджуються з негативними характеристиками відносно нього ДІМ
Вознесенського МРВ УМВС від 16.10.2006
року та голови квартального комітету від 17.10.2006 року (а. с.
45, 47).

Що стосується твердження засудженого про упередженість
суду безпідставною відмовою судом у виклику свідка, то вони є неспроможними,
оскільки з протоколу судового засідання вбачається, що ОСОБА_1 заявляв клопотання
про виклик в якості свідка його подруги ОСОБА_7 (а. с. 83 із звороту - 84), і судом
обґрунтовано відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки
потерпіла і всі допитані по справі свідки заперечували перебування ОСОБА_7 під
час події вдома у ОСОБА_1 (а. с.
89 із звороту - 90).

Таким чином, висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1 в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпшій
є обґрунтованим, відповідає сукупності досліджених по справі доказів і його дії
судом вірно кваліфіковані за ч. 1
ст. 122 КК
України.

Не встановлено процесуальних порушень при збиранні,
дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість
висновків суду щодо винності засудженого та правильності кваліфікації його дій.

Покарання засудженому ОСОБА_1, як вбачається з вироку,
призначено відповідно до вимог ст. ст. 65,
66, 67 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого
злочину, особи винного, який негативно характеризується за місцем проживання,
пом'якшуючих покарання обставин -
визнання ним своєї вини та стан його здоров'я, а також обтяжуючих його
покарання обставин - рецидив
злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

7

Призначене йому покарання є справедливим, призначено в
межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України не є
максимальним, а тому вважати його надмірно суворим суд підстав не находить.
Підстав для застосування ст. ст. 69,
75 КК України колегія суддів також не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 листопада 2006 року відносно
ОСОБА_1 - без
змін.

Головуючий: