АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 667/3810/14-к
Провадження №11-кп/791/394/15 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року травня місяця 13 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора: ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження 0001227 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від «26» червня 2014 року.

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

03.01.2013 року Комсомольським районним судом м.Херсона за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту, на підставі ст.71 КК України до 4 місяців 10 днів арешту

засуджено за ч.3 ст.15 ч. 2 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення;

Запобіжний захід залишено - тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислено з 29.03.2014 року.

Вирішено питання щодо стягнення витрат за проведення експертизи.

Вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, 29.03.2014 року, близько 14:10 год. знаходячись між будинком №21 по вул. Лавреньова та № 23 по вул. Димитрова у м.Херсоні, повторно, відкрито, шляхом ривка сумки, намагався заволодіти майном ОСОБА_9 гаманцем із грошовими коштами в сумі 500 грн., однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений потерпілою та затриманий сторонніми особами.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду І інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість. З цих підстав просить вирок в частині призначення покарання скасувати та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу, крім того зазначає, що помилково вказав обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 щире каяття, так як ОСОБА_8 вину не визнав й судом не враховано те, що ОСОБА_8 неодноразово раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, заслухавши аналогічні прохання в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, який залишився на своїй позиції, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд І інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України. Так згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж. Так ОСОБА_8 після виявлення його дій потерпілою ОСОБА_9 продовжував тримати сумку однією рукою, а іншою щось шукав всередині сумки, що підтверджується показами потерпілої та свідків.

Висновок суду про винність засудженого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджується його визнавальними показаннями, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_9 , даними протоколу слідчого експерименту, протоколами пред`явлення особи для впізнання, іншими матеріалами справи, які не оспорюються апелянтом.

Згідно постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженню від 10.05.2014 року старшим прокурором за вказаною справою призначено ОСОБА_13 .

Що стосується покарання, то при його призначенні, на думку колегії суддів суд в повній мірі врахував дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: вчинення злочину відносно особи похилого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, частково визнав свою вину, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, активно сприяв розкриттю злочину, його стан здоров`я має ряд тяжких захворювань і є інвалідом 3 групи згідно довідки спеціальної туберкульозної медико-соціальної експертної комісії від 19.03.2014 року, а також перебуває на обліку в Херсонському обласному центрі профілактики та боротьби зі СНІДом з 24.11.2011 року (ІV клінічна стадія за класифікацією ВООЗ), має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У Потерпілої відсутні будь-які претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого.

Між тим, суд призначивши ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, а потім за цим же законом із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді двох років позбавлення волі, фактично не призначив відповідно до вимог ст.374 ч.4 п.2 КПК України остаточне покарання, яке має особистий характер.

З врахуванням викладеного, особи засудженого, стадії вчиненого злочину, а також враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, та дають підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі встановленої у санкції ч.2 ст.186 КК України, колегія суддів вважає, що вирок в частині призначення покарання обвинуваченому підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,ч.1 п.2 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення. Вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від «26» червня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити. Виключити з резолютивної частини цього вироку рішення суду про призначення ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.15; ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст.15; ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк, але з дня отримання копії ухвали.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно,
Суддя: ОСОБА_2