Справа № 496/6020/13-к
Провадження № 1-кп/496/331/13
Біляївський районний суд Одеської
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря - Шубинської А.Ю.,
прокурора - Атрощенко С.О.,
представника потерпілого - ОСОБА_1,
обвинуваченого - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Біляївка
матеріали кримінального провадження
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Яски,
Біляївського району Одеської області,
громадянина України, українця, освіта
середня, не одруженого, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 190 КК України, -
31.07.2012 року ОСОБА_2 особисто склав та
подав заяву до районного центру
зайнятості про надання допомоги по
безробіттю в якій зазначив, що на
момент подання заяви він не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує, не має права на пенсію за
віком, у тому числі на пільгових умовах
та за вислугу років.
Крім того, за заявою ОСОБА_2 від 31.07.2012
року між Біляївським районним центром
зайнятості та ОСОБА_2 було укладено
договір №1507/172/12 про направлення ОСОБА_2
на підготовку до Державного
навчального закладу «Одеський центр
професійно технічної освіти державної
служби зайнятості» за професією,
спеціальністю, навчальною програмою
«бармен» зі строком навчання з 22.10.2012
року по 29.03.2013 року - 5.3 місяців з метою
сприяння подальшому працевлаштування.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
чи інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Відповідно до ст. 1
Закону України «Про зайнятість
населення» в Україні до зайнятого
населення належать, зокрема, громадяни,
працюючі по найму на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня на
підприємствах) в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном у
Разом з тим, ОСОБА_2 з 20.06.2012 року був
прийнятий на роботу до ПП «Торгівельна
компанія «Укр-Петроль»» на посаду
помічника оператора АЗС № 9 м. Одеса на
підставі наказу №223 від 20.06.2012 року, з
якої був звільнений за власним
бажанням з 14.08.2012 року наказом №289, та за
період роботи на зазначеній посаді
отримав дохід у вигляді заробітної
плати у загальному розмірі 2084,51
Відповідно до ч. 2 ст. Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Виходячи з вищевказаного
ОСОБА_2 на день отримання статусу
безробітного та призначення допомоги
по безробіттю, відносився до категорії
зайнятого населення та одночасно
перебував на обліку у центрі
зайнятості та отримував допомогу по
безробіттю. В період перебування на
обліку в Біляївському районному центрі
зайнятості ОСОБА_2 отримав допомогу по
безробіттю в сумі 4677,82 гривні, крім того
Біляївським РЦЗ було витрачено на
професійне навчання та проживання
кошти у розмірі 7743,27 гривень.
Таким чином, ОСОБА_2 зловживаючи
довірою службових осіб Біляївського
зайнятості заволодів державними
коштами - допомогою по безробіттю на
В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 визнав себе винним, при цьому
зазначив, що з 20.06.2012 року по 14.08.2012 року
він працював на приватному
підприємстві «Торгівельна компанія
«Укр-Петроль» АЗС №9 на посаді -
помічник оператора, при цьому трудової
книжки не надавав. З даного місця
роботи він був звільнений за власним
бажанням. 24.07.2012 року ОСОБА_2 звернувся
до Біляївського районного центру
зайнятості та виявив бажання оволодіти
професією «бармен». Потім ОСОБА_2 був
направлений до «Одеського центру
професійно-технічної освіти державної
служби зайнятості» для оволодіння
професією «бармен». Також пояснив, що
коли він звернувся до центру
зайнятості 24.07.2013 року, то він працював
на ПП «Укр-Петроль» АЗС №9, на посаді
«помічник оператора», де отримував
заробітну плату. При цьому також
зазначив, що зобов'язується виплатити
кошти, які були затрачені Біляївським
центром зайнятості. У скоєному щиро
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за
згодою учасників процесу, судом
визнано недоцільним дослідження
доказів по справі, стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким з
учасників процесу не оспорюються. При
цьому з'ясовано, чи правильно розуміють
зазначені особи зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності їх
позицій, а також роз'яснює, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оскаржити ці обставини в апеляційному
За таких обставин, суд вважає, що
винність ОСОБА_2 у вчиненні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення доведена у повному
обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст.
190 КК України по ознаці - шахрайство
шляхом обману та зловживання довірою.
Призначаючи покарання обвинуваченому,
у відповідності зі ст. 65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.
Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_2, згідно ст. 66 КК України, суд
визнає щире каяття обвинуваченого та
активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання
обвинуваченому, згідно ст. 67 КК
України, судом не встановлено.
При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує
характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєного кримінального
правопорушення, конкретні обставини
справи, особу обвинуваченого та його
відношення до вчиненого - визнання
своєї вини, активне сприяння розкриттю
злочину, той факт, що він раніше не
судимий, позитивно характеризується за
місцем проживання, також звертає увагу
на позицію представника потерпілого,
та на той факт, що постановою Одеського
окружного адміністративного суду з
грн., проти відшкодування яких ОСОБА_2
не заперечував, та приймає до уваги
пом'якшуючі та обтяжуючі обставини,
зазначені вище і вважає що, виправлення
та перевиховання обвинуваченого
ОСОБА_2 можливе без ізоляції від
суспільства, суд вважає за можливе
призначити обвинуваченому ОСОБА_2
покарання у вигляді штрафу в межах
санкції статті за якою кваліфіковані
Цивільний позов по справі заявлений не
був, арешт на майно обвинуваченого не
накладався, речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
штрафу у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят)
Запобіжний захід не обирався. Речові
докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Одеської області через
Біляївський районний суд Одеської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

довому засіданні

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області

Горяєв І.М.