Справа № 357/4550/15-к
1-кп/357/373/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000057 від 05.01.2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северинівки, Таращанського району Київської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, несудимого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
29 грудня 2014 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_7 за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , котрий перебував у цей час в гостях у його знайомого ОСОБА_8 , умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в обличчя в область нижньої щелепи, заподіявши останньому середньої тяжкості тілесне ушкордження у виді синців в області тіла нижньої щелепи справа та козелка лівої вушної раковини, переломів нижньої щелепи тіла справа та кута зліва.

Допитаний судом ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненому і в повному обсязі підтвердив факт умисного, за встановлених досудовим слідством обставин, заподіяння потерпілому ОСОБА_4 29.12.2014 року, близько 21 год. 30 хв., під час перебування за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Ствердив, що потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, влаштував сварку зі своєю дівчиною і він, заступившись за останню, умисно наніс ОСОБА_4 удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи, від чого той упав на крісло. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши свою винність у вчиненому, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого йому злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_7 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості у вчиненому.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров?я потерпілого.

При обранні покарання для ОСОБА_9 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі відповідальність останнього обставини, як то повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, враховує особу обвинуваченого, котрий уперше притягується до кримінальної відповідальності, вцілому позитивно характеризується за місцем проживання, а також відсутність будь-яких обтяжуючих відповідальність останнього обставин, і вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства.

Зогляду на викладене суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши йому покарання у виді обмеження волі в смежах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, звільнити від відбування указаного покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Заявлений прокурором цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 1067 грн. 60 коп. врахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого у стаціонарі БЦ МЛ № 1 обвинувачений визнав. Тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання за ст. 122 ч. 1 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, зобов?язавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та регулярно з?являтись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід Білоцерківсь4кого місцевого бюджету 1067 грн. 60 коп. врахунок відшкодування витрат на лікування протерпілого ОСОБА_4 у міській лікарні № 1 в умовах стаціонару.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1