Справа № 401/1643/15-к
№1-кп/401/118/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000446 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Путивльського району Сумської області, громадянина України, учня 10 класу загальноосвітньої вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів м. Світловодська, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за наступних обставин.
08 березня 2015 року близько 20 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись на вул. Чайковського м. Світловодська Кіровоградської області на відстані близько 50 м від магазину «Рагу» , побачив ОСОБА_4 , який лежав на землі через нанесення йому ударів іншою особою, при чому в нього виник умисел на відкрите викрадення будь-якого майна, належного потерпілому. Діючи з корисливих мотивів, користуючись безпорадним станом ОСОБА_4 , обвинувачений оглянув одяг потерпілого та виявив в кишені його кофти грошові кошти у сумі 34 грн. і мобільний телефон марки «Nokia 1280», вартістю 192 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку абонента «Київстар» , вартістю 14 грн., які відкрито викрав. Розуміючи, що його злочинні дії викриті потерпілим та утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 240 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна.
До підготовчого судового засідання 07 травня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.
Згідно угоди ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК України у виді громадських робіт тривалістю 120 годин.
Відповідно до вказаної угоди, матеріальна та моральна шкода, завдана обвинуваченим потерпілому ОСОБА_4 на момент укладення угоди відшкодована в повному обсязі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, має постійне місце проживання, проживає з матір`ю та малолітніми братами і сестрою, сім`я має статус багатодітної, взаємовідносини в сім`ї добрі, мати приділяє увагу вихованню сина, за місцем проживання характеризується позитивно, навчається у 10 класі загальноосвітньої вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів м. Світловодська, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку в службі у справах дітей Світловодської районної державної адміністрації та у відділі кримінальної міліції у справах дітей Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області не перебуває, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не значиться, має хвороби гіпертрофічний астигматизм, енурез, під час проходження медичної комісії визнаний непридатним до військової служби та буде переданий на облік військовозобов`язаних.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєному та сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст.100 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення , укладену 07 травня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон «Nokia 1280», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 залишити йому ж, як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення та набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1