Ухвала

іменем україни

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів cудової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_17
суддів: за участю прокурора захисникаОСОБА_18., ОСОБА_19, ОСОБА_20., ОСОБА_5,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2011 року.

Зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,

засуджено за пунктами 4 та 6 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 41 824,40 грн та у рахунок моральної шкоди 50 000 грн.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в інтересах неповнолітньої сестри ОСОБА_8 709,5 грн щомісячного утримання у зв'язку з втратою годувальника до досягнення нею 18 - річного віку та 150 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 50 000 грн кожному у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також цим вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати у справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 14 листопада 2009 року о 12.00 год прибув до власного домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1, де у той же час перебувала його колишня дружина - потерпіла ОСОБА_11, яка перекопувала землю на ділянці штиковою лопатою. Побачивши ОСОБА_11, з якою тривалий час перебував у неприязних стосунках на ґрунті спірних питань пов'язаних з розподілом майна, з яких тривав і судовий розгляд, ОСОБА_6 розпочав з нею розмову щодо чергового судового засідання. Ця розмова переросла у сварку в ході якої ОСОБА_11 наполягала, що не буде змінювати своїх позовних вимог, а ще й вимагатиме розподілу будинку, який він побудував за останній час у смт. Глибока. Бажаючи зберегти свої майнові права на спірні з ОСОБА_11 об'єкти нерухомості, ОСОБА_6 вирішив вбити останню. Реалізуючи свій злочинний намір, він спочатку схопив потерпілу рукою за волосся та кулаком завдав їй удару в обличчя, від якого вона впала на землю.

Після цього ОСОБА_6 взяв штикову лопату, яка була поруч з потерпілою, і з особливою жорстокістю, усвідомлюючи, що своїми протиправними діями він завдає ОСОБА_11 особливих фізичних страждань, з достатньою силою став умисно завдавати їй лезом та руків'ям лопати, руками та ногами численних ударів по різним частинам тіла - тулубу, руках та по голові. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. При цьому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент їх заподіяння знаходяться в безпосередньому причинному зв'язку з фактом настання смерті ОСОБА_11, яка настала від відкритого перелому кісток склепіння черепа з руйнуванням речовини головного мозку.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить судові рішення змінити шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_6 з пунктів 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК на ч. 1 ст. 115 КК та призначити покарання в межах санкції цієї частини статті. Посилається на відсутність корисливого мотиву в діях свого підзахисного, оскільки він на момент вбивства колишньої дружини усвідомлював невідворотність покарання та у зв'язку з цим позбавлення його певних майнових прав. Крім того, заперечує наявність в діях ОСОБА_6 ознаки вчинення вбивства з особливою жорстокістю, оскільки численність спричинених потерпілій тілесних ушкоджень не може свідчити про його умисел завдати їй особливих страждань. Стверджує про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання, що обґрунтовує позитивними даними про його особу та рядом пом'якшуючих покарання обставин, а саме визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанції й перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року, не підлягають, а неповнота досудового та судового слідства і невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, чим обґрунтовується касаційна скарга захисника ОСОБА_5 в даній справі, самі по собі, згідно ст. 367 КПК 1960 року, є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень тільки в апеляційному порядку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства з особливою жорстокістю і з корисливих мотивів та кваліфікація його дій за пунктами 4 та 6 ч. 2 ст. 115 КК відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достатності й достовірності.

Зокрема, свої висновки щодо вчинення ОСОБА_6 умисного вбивства колишньої дружини з корисливих мотивів суд правильно обгрунтовав показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 після розлучення неодноразово виникали сварки з приводу розподілу спільного майна, в ході яких він застосовував фізичне насилля, погрожував вбити потерпілу, пошкоджував її особисті речі і спільне майно та показаннями безпосередньої очевидиці події злочину свідка ОСОБА_12, яка пояснила, що причиною конфлікту в ході якого засуджений вбив свою колишню дружину стало саме спірне майно. Крім того, як підтвердили свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, насилля в сім'ї ОСОБА_11 протягом останнього року відбувалося на грунті спору про поділ майна, оскільки засуджений не міг погодитися з розміром частки майна на яку претендувала потерпіла. Ці показання є послідовними та логічними, вони об'єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема явкою з повинною ОСОБА_6, в якій він конкретно вказав причину конфлікту, що передував події злочину, ухвалою Глибоцького районного суду від 17 лютого 2009 року про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_11 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна подружжя в натурі, запереченням ОСОБА_6 проти позову ОСОБА_11 в якому він заперечував факт спільного проживання та набуття ними цього майна, а також просив розділити тільки спільний будинок в с. Коровія без урахування інтересів неповнолітньої доньки, зверненнями ОСОБА_11 до правоохоронних органів з приводу вчинення насильства в сім'ї та погрозою її вбивства чоловіком, а також висновком комплексної судово-психіатричної експертизи, яким встановлено, що ОСОБА_6 жодним хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, а стан емоційної напруги у нього був викликаний самонакрученням та самопотуранням з приводу отримання бажаної долі спільного майна.

З огляду на зазначені обставини у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що протиправні дії ОСОБА_6, спрямовані на позбавлення життя колишньої дружини, були обумовлені виключно його бажанням збагатитися за рахунок частки майна на яке претендувала потерпіла, а тому кваліфікація його дій за ознакою вчинення злочину з корисливих мотивів є правильною.

Також, не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів справи доводи касаційної скарги захисника про необґрунтованість кваліфікації дій ОСОБА_6, як вбивства, вчиненого з особливою жорстокістю, оскільки цей висновок суд правильно зробив на підставі власноручно написаної засудженим явки з повинною, протоколу огляду місця події, акту та висновків судово - медичної та медико - криміналістичної експертиз, згідно яких кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, характеристика предметів, якими вони були спричинені, свідчать про особливо жорстоке вбивство та бажання ОСОБА_6 завдати їй особливого страждання та болю. Крім того, як достовірно встановлено, потерпіла увесь час до настання смерті перебувала у свідомості та відчувала передсмертні страждання від болісних відчуттів та намагалася чинити опір.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає не прийнятними твердження захисника про незаконність вироку у зв'язку з неправильною кваліфікацією дій засудженого ОСОБА_6 за ознаками вчинення вбивства з корисливих мотивів та з особливою жорстокістю.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за пунктами 4 та 6 ч. 2 ст. 115 КК є правильною.

Покарання засудженому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання, а тому є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року.

З огляду на те, що кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень кримінально-процесуального закону не встановлено, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2011 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

С у д д і:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19