НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/9175/14-к
Провадження № 1-кп/0182/91/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0003953 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сусуман,Магаданської області, РФ, росіянина,гр..України, освіта середня, не одруженого, не працює,інвалід 3 групи, раніш судимого :
· 03.09.2014 року Нікопольським міськрайсудом за ст..190 ч.1 КК України до 2 років о/в., із застосуванням ст..75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік,;
· 18.12.2014 року Заводським райсудом м. Дніпродзержинська за ст..ст.186 ч.2,71 КК України до 4 років 1 місяця п/в., під вартою з 21 листопада 2014
за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 186 КК України ,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
потерпіла ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 25.09.2014 року близько о 23.00 годин знаходився в районі Нікопольського професійного ліцею на пр.. Трубників в м. Нікополі, Дніпропетровської області. В цей час до ОСОБА_3 підійшов неповнолітній ОСОБА_6 та попросив допомогти знайти його рюкзак, який напередодні у нього викрали невідомі, ОСОБА_3 погодився. Він разом з ОСОБА_6 знайшли викрадений рюкзак., який знаходився неподалік будинку № 6 по пр.. Трубників в м.Нікополі. Потім побачивши у руках ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokia 925 DUOS», у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 умисно, відкрито, шляхом ривку з руки, повторно викрав мобільний телефон «Nokia 925 DUOS» вартістю 799 грн., з сім.-картою мобільного оператора «МТС» на рахунку якої знаходились грошів сумі 10 грн., та з сім-картою мобільного оператора «Лайф» на рахунку якої знаходились гроші в сумі 3 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 813 грн.
З місця скоєння злочину втік, викрадений телефон продав на центральному ринку, гроші виручені від продажу, потратив на власні потреби.
Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і суду пояснив, що 25 вересня 2014 року у вечері він знаходився біля універмагу. До нього підійшов незнайомий хлопець, який сказав що у нього вкрали рюкзак. Він пішов з цим хлопцем в сторону 42-го училища і там вихватив з рук хлопця мобільний телефон і втік. Вину визнає повністю у скоєному щиросердечно кається.
Вина ОСОБА_3 , крім його особистого визнання також підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що її внук розповів, що коли він 25 вересня 2014 року йшов до старшого брата, щоб на наступний день від нього йти в школу на нього напали і забрали портфель із підручниками. Внук попросив незнайомого допомогти знайти портфель. Але він забрав у внука мобільний телефон. І втік. Ніяких претензій до ОСОБА_3 не має.
Суд враховуючи те, що ОСОБА_3 вину свою в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованого за ч.2 ст. 186 КК України визнає повністю, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також прокурор не заперечує щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим його кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужим майном (грабіж), вчинене повторно.
Відповідно до ст.. 66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 являється його щире каяття.
Відповідно до ст.. 67 КК України обставинами що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховую характер і ступінь суспільної небезпеки ним скоєного злочину,тяжкості скоєного ним злочину відповідно до вимог ст..12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий та вчинив новий корисливий злочин під час знаходження на іспитовому терміні встановленого вироком Нікопольського місьрайсуду від 03.09.2014 року, а також визнання ним вини, каяття у скоєному, що він за місцем мешкання характеризується позитивно, думку потерпілої ОСОБА_5 яка просить суд не наказувати його сурово, тому враховую всі обставини по справі суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з його сторони є покарання у вигляді позбавлення волі з частковим приєднанням покарання за вироком Заводського райсуда м. Дніпродзержинська від 18.12.2014 року, з відбуттям ним міри покарання у виправно-трудовому закладі.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368,370,374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового у вигляді одного місяця позбавлення волі приєднати покарання за вироком Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 18.12.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі з відбуттям ним міри покарання у виправно-трудовому закладі.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою, обчислюючи строк відбуття ним міри покарання згідно протоколу його затримання, тобто з 21 листопада 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :