Справа № 357/6072/15-к
1-кп/357/474/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2015р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 28.04.2015 року від старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква Київської області у кримінальному провадженні №0000773 від 29.01.2013р. щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
Починаючи з 12.04.2002р. ОСОБА_5 , будучи згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2 1799 від 12 квітня 2002 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку починаючи з 3 квітня 2002 року до виповнення повноліття дитині,ознайомленим з обов`язком сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина, перебуваючи на обліку в Білоцерківській об`єднай державній податковій інспекції Головного управління міндоходів у Київській області як фізична особа-підприємець з 28.08.2000 року по теперішній час, займався тимчасовими підробітками у різних місцях, за що отримував грошові кошти в різних сумах, однак аліменти на утримання сина ОСОБА_7 не сплачував, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав внаслідок чого заборгованість за період часу з 03.04.2002 по 30.04.2014 склалася в сумі 2153 грн. з розрахунку в квітні 2002 року в сумі 56 грн., в травні 2002 року в сумі 61 грн. , з червня по вересень 2002 року в сумі 67 грн. щомісячно, з жовтня по грудень - по 69 грн. щомісячно, з січня по березень 2003 року - по 74 грн. щомісячно, з квітня по грудень 2003 року - 96 грн. щомісячно, з січня по березень 2004 року по 115 грн. щомісячно, в квітня 2004 року 130 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 усвідомлюючи свій обов`язок щодо виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина, офіційно на роботу не влаштувався, на облік в центр зайнятості не став, а продовжуючи займатись тимчасовими підробітками та отримуючи грошові кошти в різних сумах, аліменти на утримання сина сплачував не постійно, з затримками в часі та не в повному обсязі, внаслідок чого заборгованість склалася наступним чином: в травні 2004 року з встановлених рішенням суду суми аліментів в розмірі 130 грн. сплатив 105 грн., у червні аліменти в сумі 130 грн. не сплачував, у липні із встановлених 136 грн. сплатив 105 грн., у серпні та вересні із встановленої суми в розмірі 136 грн. щомісячно аліменти не сплачував. в жовтні із встановленої суми в 136 грн. сплатив 50 грн., у листопаді та грудні із встановленої суми аліментів в розмірі 136 грн. аліменти не сплатив. Як наслідок за вказаний період часу з 01 травня 2004 року по 31 грудня 2004 року, що становить 8 місяців, заборгованість по виплаті аліментів склалася в сумі 1291 грн.

В період часу з 01.01.2005 року по 31 квітня 2012 року ОСОБА_5 продовжував свідомо та злісно ухилятися від виконання покладеного на нього обов`язку по виплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання сина, будучи офіційно працевлаштованим в АТ «Софія-цінні папери» за 2007 рік отримав дохід в розмірі 326, 25 грн. В другий квартал 2009 року ОСОБА_5 , будучи офіційно працевлаштованим в ТОВ «Авто-груп» отримав дохід в сумі 900 грн., за третій квартал 2009 року працюючи в ТОВ «Авто-груп» в сумі 900 грн., за четвертий квартал 2009 року працюючи в ТОВ «Авто-груп» отримав дохід в сумі 900 грн., за 2010 рік працюючи в ТОВ «Авто-груп» отримав сукупний дохід за рік в сумі 3600 грн. та за 2011 рік працюючи в ТОВ «Авто-груп», в перший квартал-отримав дохід в розмірі 300 грн., що підтверджується довідкою з БОДПІ, аліменти сплачував частково та не в повному обсязі, а саме в березні 2005 року із встановленої суми в розмірі 161 грн. сплатив 100 грн., в липні 2005 року із встановленої суми в розмірі 161 гри сплатив 100 грн., в березні 2006 року із встановленої суми в розмірі 188 грн сплатив 100 грн., в квітні 2006 року із встановленої суми в розмірі 188 грн. сплатив 100 грн., в липні 2007 року із встановленої

суми в розмірі 313 грн сплатив 200 грн., в жовтні 2007 року із встановленої суми в розмірі 333 грн. сплатив 300 грн., в липні 2008 року із встановленої суми в розмірі 362 грн. сплатив 200 грн., в липні 2009 року із встановленої суми в розмірі 362 грн. сплатив - 300 грн., в липні 2010 року із встановленої суми в розмірі 398 грн. сплатив - 300 грн., в лютому 2011 року із встановленої суми в розмірі 398 грн. сплатив - 200 грн., в березні 2011 року із встановленої суми в розмірі грн сплатив - 200 грн., в травні 2011 року із встановленої суми в розмірі 398грн сплатив - 200 грн. в червні 2011 року із встановленої суми в розмірі 398 гоп. сплатив 200 грн., внаслідок чого заборгованість за період часу з 01.01.2005 по 31.04.2012 склалася в сумі 25090 грн. з розрахунку: з 01.01.2005 по 31.04 2005 - 161 грн. щомісячно, з 01.05.2005 по 31.12.2005 -142,50 грн. щомісячно з 01.01.2006 по 30.03.2007 по 188 грн. щомісячно, з 01 04.2007 року по 31.05.2007 по 262 грн. щомісячно, в червні 2007 року 309 грн., з 01.07.2007 по 31.08.2007 в сумі 313 грн. щомісячно, в вересні 2007 року в сумі 319 грн., в жовтні 2007 року в сумі 333 грн., в листопаді 2007 року в сумі 343 грн., в грудні 2007 року в сумі 369 грн., в січні 2008 року в сум! 337 грн., з 01.02.2008 року по 31.12.2009 в сумі 362 грн. щомісячно, з 01.01.2010 по 30.08.2011 по 398 грн. щомісячно, з 01.09.2011 по 30.04.2012 в сумі 480 грн. щомісячно.

В період часу з 01.05.2012 ОСОБА_5 будучи офіційно працевлаштованим в ТОВ «Київоблджолопром» на посаді експедитора водія, де отримував постійний дохід за період часу з 01.05.2012 по 30.09.2012 в сумі 1 305,20 грн. щомісячно, в жовтні 2012 року в сумі 1014, 48 грн., однак злісно свідомо ігноруючи свій обов`язок по виплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, аліменти сплачував не постійно та не в повному обсязі, а саме у травні 2012 року із встановленої сумі в розмірі 480 грн. сплатив 300 грн., у червні із встановленої суми в розмірі 480 грн. сплатив 300 грн., у липні із встановленої суми в розмірі 480 грн. сплатив 500 грн.,внаслідок чого заборгованість по виплаті аліментів за період часу з 01.01.2012 по 31.10.2012 року склалася в сумі 3700 грн., з розрахунку з 01.01.2012 по 31.12.2012 року в сумі 480 грн. щомісячно.

В період часу з 01.11.2012 по 30.09.2013 ОСОБА_5 будучи офіційно не працевлаштованим, здоровим, на облік до центра зайнятості не став, займався тимчасовими підробітками за що отримував грошові кошти в різних сумах та свідомо розуміючи, що за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини настає кримінальна відповідальність продовжував ухилятися від виконання рішення суду, аліменти сплатив лише 1-ин раз, а саме із встановленої суми в розмірі 644 грн. в травні 2013 року сплатив 400 грн., внаслідок чого заборгованість за період часу з 01.11.2012 по 30.09.2013 склалася в сумі 6377 грн., з розрахунку з 01. 11.2012 по 31.12.2012 в сумі 480 грн. щомісячно, з 01.01.2013 по 31.03. 2013 по 624 грн. щомісячно, з 01.04.2013 по 30.06.2013 по 644 грн. щомісячно , з 01.07.2013 по 30.09.2013 по 671 грн. щомісячно.

Будучи працевлаштованим в ПП «Агробудтранс» на посаді водія, за період часу з 01.10.2013 по 08.11.2013 та отримавши дохід в сумі 1200 грн. в жовтні 2013 року та в листопаді 2013 року в сумі 461,54 коп., ОСОБА_5 злісно ухилився від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , внаслідок чого заборгованість за період часу з 01.10.2013 по 30.11.2013 склалася в сумі 1366 грн., з розрахунку 683 грн. щомісячно, в грудні 2013 року ОСОБА_5 аліменти не сплачував, внаслідок чого заборгованість за грудень 2013 року склалась в сумі 683 грн.

Будучи не працевлаштованим за період часу з 01.01.2014 по 01.02.2015р., ОСОБА_5 не доклав зусиль до пошуку роботи, на облік до центру зайнятості не став, життям, здоров`ям, вихованням дитини не займався, займався тимчасовими підробітками та аліменти на утримання дитини сплатив лише в березні 2014 року в сумі 210 грн., в квітні 2014 року в сумі 150 грн., в травні 2014 року 150 грн., серпні 2014 року та в лютому 2015 року 200 грн.

28.02.2012, 08.05.2012, 10.10.2012р. ОСОБА_5 попереджався державним виконавцем міського відділу ДВС БЦМРУЮ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_5 на вказані попередження не відреагував, а навпаки віднісся до цього вкрай байдуже та продовжив свідомо, умисно ухилятися від сплати аліментів.

Таким чином заборгованість по аліментам ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період часу з 03.04 .2002 по 25.02.2015, тобто за 154 місяці і 22 дні склала 54024 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, визнав цивільний позов, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що дійсно попереджувався неодноразово про необхідність сплати аліментів на утримання сина на користь потерпілої, умисно приховував свої заробітки, щоб в повному обсязі не сплачувати аліменти за рішенням суду в повному обсязі, періодично сплачував незначні суми протягом тривалого часу, внаслідок чого допустив таку заборгованість з аліментів. У вчиненому розкаюється, зобов`язується більше не вчиняти злочинів та відшкодувати завдані збитки потерпілій, виплатити борги по аліментам.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд з врахуванням позиції обвинуваченого прийшов до висновку щодо недоцільності д

ослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги до обвинуваченого, суду показала, що від спільного проживання у шлюбі з обвинуваченим у ниє є неповнолітній син ОСОБА_7 , на користь якого обвинувачений повинен був сплачувати аліменти, однак обвинувачений ухилявся від сплати аліментів протягом тривалого часу, приховував свої доходи, неодноразово звільнявся з роботи, а тому допустив таку заборгованість.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, заслухавши обвинувальну промову прокурора, оглянувши та дослідивши характеризуючі обвинуваченого матеріали справи, суд прийшов до висновку та вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 раніше не судимий, розлучений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Білоцерківському психоневрологічному диспансері не перебуває.

Обставин, які б пом"якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5

судом не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.164 ч.1 КК України у виді громадських робіт, позов підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 5000 грн. з врахуванням визнання позову обвинуваченим.

Речові докази у справі, судові витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України і призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт, вид яких визначає орган місцевого самоврядування.

Цивільний позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 5000 грн. завданої моральної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10 Закаблук