Справа № 477/2182/14-к
Провадження № 1-кп/477/22/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2015 року Жовтневий районний суд
Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Першотравневе Бережанського району Тернопільської області, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
30 липня 2014 року близько 19-00 години обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись на АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше неприязних відносин, в ході раптово виниклої сварки, умисно нанесла ОСОБА_5 два удари держаком від лопати по правій руці, чим спричинила останній тілесні ушкодження середньої тяжкості.
В результаті цих дій, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 227 від 28 серпня 2014 року, обвинувачена ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді перелому ліктьової кістки правої руки, яке належить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознаками тривалості розладу здоров`я.
Відповідальність за вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 діяння передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення вину не визнала. Заперечувала щодо вчинення нею злочину, наполягаючи на тому, що від нанесеного нею удару потерпілій не міг бути спричинений перелом. Суду пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 . По сусідству проживає родина Скавінських, з якими протягом останніх 20 років знаходиться у неприязних стосунках. 30 липня 2014 року в денний час, її дочка ОСОБА_6 знайшла біля паркану поруч із будівлею туалету згорілу свічку. Після чого, її чоловік, вона та дочка віднесли цю свічку на лопаті у двір до ОСОБА_5 . Між ними сталася сварка. Посварившись, вони пішли додому. Того ж дня, близько 19-20 години вона була у дворі, а її чоловік стояв на вулиці біля дороги. Вона помітила, що до нього підійшла потерпіла, її дочка та чоловік. Бачила як ОСОБА_5 підбігла до ОСОБА_7 та натягнула йому на очі його кепку. Потім, ОСОБА_5 тримала її чоловіка за шию, ОСОБА_8 за голову, а ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_7 по обличчю. Після чого, її чоловік та потерпіла впали на землю. Тоді, вона крикнула дочці, що б`ють батька, схопила дерев`яну палку та вибігла, щоб захистити ОСОБА_7 . Коли вона підбігла до них, то ОСОБА_5 кинула їй в обличчя пісок, на що вона вдарила дерев`яною палкою її по правому плечу. Удар був не сильний. Після цього, ОСОБА_5 пішла додому, а ОСОБА_8 дочка потерпілої намагалася її вдарити. тоді вона дочку потерпілої теж вдарила палкою по плечу. Після цього, всі розійшлися по домам У ОСОБА_7 були тілесні ушкодження у вигляді розбитої губи та подряпин на обличчі, але в міліцію вони не звертались. Вказувала, що била потерпілу не держаком від лопати а маленькою паличкою, якою підпирає хвіртку. Вважає себе невинною.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою у вчиненому її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона проживає по сусідству із родиною ОСОБА_10 більше 20 років. Між родинами часто виникають сварки, склалися неприязні стосунки. 30 липня 2014 року в денний час вона була вдома, у неї в гостях знаходилася її знайома ОСОБА_11 .. Почувши крики, вийшли у двір де вже знаходились обвинувачена, її чоловік та дочка. ОСОБА_7 тримав у руці лопату на якій була свічка. Вони почали звинувачувати її в тім, що вона ніби-то зурочує їх господарство. Родина ОСОБА_10 кричала на неї, погрожувала фізичною розправою. ОСОБА_11 запропонувала їй викликати дільничного, щоб він прийняв відповідні заходи до родини ОСОБА_10 . Про ці події було повідомлено дільничного.
Увечері того ж дня, коли приїхав її чоловік з роботи, у вона пожалілася йому на поведінку сусідів. ОСОБА_7 в цей час стояв неподалік від них на дорозі. Тоді її чоловік, підійшов до ОСОБА_7 , намагався з`ясувати коли скінчиться цей конфлікт між ними та штовхнув останнього. ОСОБА_7 впав на землю. Вона з чоловіком та донькою хотіли повернутися до дому, як в цей час помітила, що обвинувачена ОСОБА_3 біжіть на неї з держаком від лопати. Вона схопила рукою пісок та кинула на ОСОБА_3 . Обвинувачена замахнулася на неї палкою, тоді їй нічого не залишалося, як підняти праву руку вгору, щоб уникнути удару по голові. ОСОБА_3 декілька разів нанесла їй удар палкою по правій руці. Крім того, обвинувачена вдарила палкою її дочку ОСОБА_8 31 липня 2014 року вона звернулася до лікарні, оскільки рука опухла та боліла. Також пояснила, що в лютому 2014 року у неї був перелом правої променевої кістки. Вказувала, що окрім ліктьової кістки, обвинувачена, ще заподіяла їй перелом мізинця.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 30 липня 2014 року він приїхав близько 19-00 години з роботи. Його дружина - ОСОБА_5 розповіла про конфлікт з родиною ОСОБА_10 , який стався вдень у них у дворі. Він помітив що на дорозі за метрів 35-40 від них стоїть ОСОБА_7 , підійшов до нього та намагався з`ясувати з якого приводу стався конфлікт. Коли ОСОБА_7 став звинувачувати в усьому ОСОБА_5 , він штовхнув ОСОБА_7 , після чого останній впав. Він разом з дружиною та дочкою пішов до свого двору. В цей час з двору вибігла ОСОБА_3 з держаком від лопати та замахнулася на дружину. Остання виставила праву руку вперед, щоб уникнути удару по голові і ОСОБА_3 нанесла їй 2-3 рази удари палкою по руці. Після цього, він з дружиною та дочкою пішли додому. Оскільки рука від удару опухла, він 31 липня 2014 року відвіз дружину до БСМП, де їй наклала гіпс та повідомили, що у неї зламана кістка правої руки. ОСОБА_3 та її чоловік неодноразово погрожували їм, що спалять їх будинок.
Свідок ОСОБА_8 дала суду показання аналогічні показанням ОСОБА_9 . Підтвердила нанесення ударів палицею обвинуваченою потерпілій. Пояснила, що в момент удару мати прикрилась правою рукою, аби уникнути удару по голові. Також вказувала, що обвинувачена її також вдарила палицею по плечу.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона 30 липня 2014 року в денний час була в гостях у ОСОБА_5 . Сім`я ОСОБА_10 вдерлась до двору потерпілої з свічкою на лопаті та з державками від лопат. Вони погрожували ОСОБА_5 фізичною розправою, лаялися на неї. На її прохання, потерпіла викликала дільничного, щоб він провів бесіду із родиною ОСОБА_10 . Дільничний приїхав, відібрав у них із потерпілою та у родини ОСОБА_10 пояснення та пішов. Бійку, яка сталася увечері, вона не бачила, але зі слів ОСОБА_5 їй стало відомо, що ОСОБА_3 двічі вдарила її по руці держаком від лопати. Бачила, що рука у потерпілої була опухла.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що проживає по сусідству з обвинуваченою. 30 липня 2014 року в вечірній час вона поверталася до дому та бачила, як ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_7 , свідком нанесення ударів обвинуваченою ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 не була
Нанесення потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченою ОСОБА_3 ударів держаком від лопати підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_13 , яка знаходилася на відстані 100 метрів та бачила, як ОСОБА_3 нанесла два удари потерпілій палкою по руці, поясненнями свідка ОСОБА_14 , яка бачила, як обвинувачена вдарила ОСОБА_5 палицею по руці.
З показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 також вбачається, що обвинувачена наносила удари потерпілій ОСОБА_5 . Показання цих свідків в частині щодо розміру палиці, кількості нанесених ударів та локалізації цих ударів суд сприймає критично та не приймає до уваги, оскільки їх показання в цій частині протирічать іншим доказам (показанням свідків та письмовим доказам), які узгоджуються між собою. Ці показання суд розцінює як спробу допомогти обвинуваченій уникнути відповідальності за вчинене, оскільки свідки є членами сім`ї обвинуваченої.
Таким чином, аналізуючи показання потерпілої, обвинуваченої та свідків, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 нанесла потерпілій ОСОБА_5 два удари палицею по правій руці, якою остання прикрилась, щоб уникнути удару палицею по голові. Твердження обвинуваченої, що вона вдарила потерпілу по плечу суд сприймає критично, оскільки, як було встановлено під час судового розгляду, потерпіла бачила, що до неї з палицею біжить обвинувачена і намагається її вдарити, заподіяння удару не було неочікуваним і потерпіла не стояла і не чекала поки її по плечу вдарить обвинувачена, а намагалась оборонятись.
Вина обвинуваченої у вчиненому підтверджується також змістом документів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні.
Протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_5 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень (а.с. 30).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 227 від 28.08.2014 року потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки, які належать до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознаками тривалості розладу здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по механізму удару, можливо в строк і при обставинах, вказаних в постанові (а.с. 34-36).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що потерпілій було заподіяне тілесне ушкодження перелом правої ліктьової кістки, який належить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за тривалістю розладу здоров`я. Це тілесне ушкодження могло утворитись від удару палицею. Також пояснив, що твердження у висновку «Не виключається утворення цих тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту» є відповіддю на некоректно сформульоване слідчим питання та означає, що тіло має знаходитись в горизонтальному положенні на висоті власного зросту. Вважає, що коректним було б формулювати «з положення стоячи». При цьому, пояснив, що при падінні з положення стоячи неможливо отримати тілесне ушкодження, яке мало місце у потерпілої. Також пояснив, що в висновку досить зрозуміло викладено щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між ударами палицею та переломом правої променевої кістки, оскільки цей перелом мав місце в лютому 2014 року.
Довідкою Миколаївського травматичного пункту № 1351 від 31.07.2014 року, відповідно до змісту якої ОСОБА_5 звернулася до невідкладної медичної допомоги у травматичний пункт з переломом ліктьової кістки (а.с. 33) та копією витягу з журналу запису рентгенологічних досліджень (а.с. 50-54).
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 , під час якого остання показала та пояснила як обвинувачена їй наносила удари (а.с. 37) та фототаблицею до нього (а.с. 38).
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_3 , під час якого остання показала та пояснила як нею наносились удари потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 39) та фототаблицею до нього (а.с. 40).
В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження спричинення обвинуваченою ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді перелому променевої кістки правої руки, оскільки як вбачається з висновку експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи та з допиту експерта в судовому засіданні, що причинно-наслідковий зв`язок між ударами палицею та переломом правої променевої кістки відсутній, оскільки вказані переломи отримані в різний проміжок часу (різниця не менше одного місця).
Твердження потерпілої ОСОБА_5 , що обвинувачена ОСОБА_3 під час нанесення ударів їй також зламала палець мізинець, суд не приймає до уваги, оскільки щодо цієї обставини обвинувачення ОСОБА_3 не висувалось, а судовий розгляд, відповідно до ст.. 337 КПК України, проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків встановлених законом
Твердження захисника щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченою ОСОБА_3 під час перебування у стані необхідної оборони, здійснення захисту свого чоловіка ОСОБА_7 , суд не приймає до уваги, оскільки особа, яка захищається, повинна заподіювати тому, хто посягає, шкоду необхідну і достатню в обстановці, що склалася, для негайного відвернення або припинення посягання. Одними з критеріїв, яким має відповідати необхідна оборона, є своєчасність захисту та його співмірність. Як вбачається з показань потерпілої, обвинуваченої, свідків обвинувачена прибігла та вдарила палицею потерпілу після того як сварка закінчилась і сторони конфлікту вже направлялись до своїх домівок. Також, у жодного з учасників конфлікту не було палиць чи будь-яких інших предметів, які застосовувались ними для нанесення ударів під час бійки. Таким чином, дії обвинуваченої не відповідають вищезазначеним критеріям та не можуть бути визнані необхідною обороною.
Твердження обвинуваченої щодо відсутності її вини у вчиненні злочину, оскільки, як на її думку з пояснень експерта вбачається, що в результаті нанесеного нею удару не міг бути заподіяний перелом, суд розцінює, як спосіб захисту від обвинувачення та невірне тлумачення пояснень експерта, а також як спробу уникнути покарання за вчинене.
Таким чином, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачена ОСОБА_3 умисно нанесла середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя потерпілої і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та її дії за частиною 1 статті 122 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Обставини, які пом`якшують покарання, судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлені.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 є пенсіонеркою і до неї не можуть бути застосовані покарання у вигляді виправних робіт та обмеження волі, які передбачені санкцією частини 1 статті 122 КК України.
Враховуючи, обставини справи, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, вчинення обвинуваченою злочину вперше, пенсійний вік, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченої без ізолювання від суспільства і вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням, на підставі статті 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначити їй покарання у вигляді двох позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Зобов`язати засуджену ОСОБА_3 на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Міра запобіжного заходу засудженій ОСОБА_3 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Потерпілій надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1