АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1694/14 ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваної - ОСОБА_7 ,
при секретарі - ОСОБА_8 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Дзержинського району м.Харкова ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області області ОСОБА_10 та застосування до підозрюваної ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області області ОСОБА_10 ; до підозрюваної ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваній залишати житло за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби.
На підозрювану слідчим суддею покладені обов*язки :
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду ;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи ;
Строк дії ухвали визначений до 04 лютого 2015 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав:
На підставі ст.208 КПК України 04 грудня 2014 року затримано ОСОБА_7 (а.с.30-31), якій в порядку ст.ст.276-278 КПК України 05 грудня 2014 року слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України (а.с.21-22).

В клопотанні про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 ; наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.184 КПК України, слідчий лише зазначив про неможливість запобігання вказаних ризиків шляхом застосування більш м*яких запобіжних заходів, проте, будь-якого обґрунтування, з посиланням на матеріали кримінального провадження, обставин, які дають підстави вважати неможливим застосування до ОСОБА_7 іншого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, клопотання взагалі не містить (а.с.1-3).
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов*язково має бути розглянута можливість застосування інших(альтернативних) запобіжних заходів.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з*ясовані обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та встановлено, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України є недостатньо обґрунтованою, оскільки відсутній висновок судово-хімічної експертизи про те, що вилучена у ОСОБА_7 речовина є наркотичним засобом. Проте, колегія суддів вважає такий висновок слідчого судді невірним, оскільки матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, в тому числі висновки експерта №2520, №2530 від 05 грудня 2014 року (а.с.24-29) свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та їх обсяг, доведеність її вини, підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду справи.
Слідчим суддею встановлена доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на який посилався у клопотанні слідчий. Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність прокурором обставин, які б свідчили про існування ризиків, передбачених п.п.4-5 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування до підозрюваної більш м*якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, що зазначені у клопотанні, та необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу (а.с.40-41).
Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м*яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м*який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов*язки, передбачені ч.5 ст.195 КПК України. Слідчий суддя, посилаючись на недоведеність прокурором обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м*яких запобіжних заходів, застосував до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з покладенням на неї обов*язків, передбачених п.п.1-3,8 ч.5 ст.194 КПК України, що відповідає вимогам ч.4 ст.194 КПК України.
Зі змісту клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора вбачається, що стороною обвинувачення лише зазначено про існування ризиків, передбачених п.п.4-5 ч.1 ст.177 КПК України, проте відсутній виклад обставин, з посиланням на матеріали, що їх підтверджують, на підставі яких слідчий чи прокурор дійшов висновку про наявність саме цих ризиків.
Окрім того, посилаючись на необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор в апеляційній скарзі не навів переконливих доказів та не обгрунтував обставин, які б свідчили про недостатність для запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, та для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрювану відповідних обов*язків, як це вчинив суд першої інстанції.
Натомість, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, де зареєстрована, не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною сином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого годує материнським молоком. В судовому засіданні апеляційного суду підозрювана пояснила, що має двох дітей: 2-х та 3-х років, проте на старшу дитину не має можливості надати свідоцтво про народження, оскільки воно знаходиться у бабусі в іншому регіоні. ОСОБА_7 також зазначила, що перебуває у стані вагітності. Натомість, на обліку у лікаря не перебуває, тому не має медичної довідки на підтвердження стану вагітності.
Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що на даний час ОСОБА_7 сумлінно виконує обов*язки, покладені на неї ухвалою слідчого судді, жодних нарікань з боку органу досудового розслідування на її процесуальну поведінку не має.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на підозрювану обов*язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов*язків та запобіганню спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 06 грудня 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора старшого прокурора прокуратури Дзержинського району м.Харкова ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області області ОСОБА_10 та застосування до підозрюваної ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :