Справа № 1-307/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
жовтня 2008 року

Новозаводський
районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого КУЗЬМІНА М .В.

при секретарі
ТРАЛО О.М.

за участю прокурора БАСАЛИКА
В.О.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки м. Чернігова,
українки, громадянки України, освіта середня, не працююча, студентка
Чернігівського державного інституту економіки і управління, раніше не судима,
проживає за адресою: АДРЕСА_1 - в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2
КК України;

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженки
с. Ладан, Прилуцького району, Чернігівської області, українки, громадянки
України, освіта середня, студентка
Чернігівського державного інституту економіки і управління, раніше не
судима, проживає за адресою: АДРЕСА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.
198, 185 ч. 2 КК України

ВСТАНОВИВ:

03.08.2008 року, близько 03.00
години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у квартирі
АДРЕСА_3 ОСОБА_1 таємно викрала мобільний телефон «Нокіа Н-70», вартістю
1374,98 грн. з флеш-картою, вартістю 165 грн., сім-картою мобільного оператора
«Лайф», вартістю 25 грн., а всього майна на загальну суму 1564,98 грн., що
належить потерпілому ОСОБА_4

Після цього, 03.08.2008 року близько 04.00
год., ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у кв.АДРЕСА_3, з метою викрадення
чужого майна вступила в попередню змову з ОСОБА_2після чого таємно викрали
золотий ланцюжок, вартістю 1272 грн. з золотим підвіском, вартістю 412 грн., а
всього на загальну суму 1684 грн., що належить потерпілому ОСОБА_3

ОСОБА_2 03.08.2008 року, близько
03.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі
АДРЕСА_3заздалегідь не обіцявши ОСОБА_1 та достовірно знаючи про те, що цього ж
дня, близько 03.00 год. останньою був таємно викрадений мобільний телефон
«Нокіа Н 70», вартістю 1374,98 грн. з сім-картою «Лайф», вартістю 25 грн. та
флеш-картою, вартістю 165 грн., що належить ОСОБА_4, отримала його на тимчасове
зберігання. Цього ж дня, близько 04.30 год., ОСОБА_2 передала сім-карту «Лайф»
та флеш карту з вищевказаного мобільного телефону ОСОБА_1, а сам мобільний
телефон продовжила зберігати при собі до його реалізації ОСОБА_1

В судовому засіданні підсудні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даних злочинів визнали повністю.

Так, підсудна ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що 03.08.2008 року, вночі, разом з ОСОБА_2 вони були в
квартирі, де мешкає ОСОБА_4, також там був ОСОБА_3. та ще один хлопець на ім'я
ОСОБА_5. До цього вони вживали спиртні напої, а в квартирі ОСОБА_4продовжували
пити пиво. Потім ОСОБА_3 пішов в іншу кімнату, а вона, ОСОБА_2 та хлопець на
ім'я ОСОБА_5продовжували спілкуватись в кімнаті. Під час розмови ОСОБА_4поклав
свій мобільний телефон на полицю біля дивану і коли повертався, то телефон упав
на диван їй за спину, і вона вирішили цей телефон забрати. Забравши мобільний
телефон, позвала ОСОБА_2 в туалет і там показала їй мобільний телефон, а після
цього віддала його ОСОБА_2 тому, що вважала, що її будуть обшукувати.
Повернувшись до кімнати поспілкувались з хлопцями, потім ОСОБА_2 покликала її
до туалету та повідомила, що у ОСОБА_3а, який спав в іншій кімнаті, є золотий
ланцюжок з підвіскою і щоб вона повернулась до хлопців і розмовою відволікала
останніх, а вона піде в кімнату, де був ОСОБА_3 і зніме з нього ланцюжок. Коли
вони повернулись до кімнати, де були хлопці, вона почала з ними спілкуватись, а
ОСОБА_2 пішла в кімнату, де лежав ОСОБА_3. Через деякий час ОСОБА_2 повернулась
і вона зрозуміла, що остання зняла з ОСОБА_3а золотий ланцюжок з підвіскою
після цього вони викликали таксі і в
таксі ОСОБА_2 показала їй викрадений золотий ланцюжок, який зняла з ОСОБА_3а.
Вона взяла у ОСОБА_2 мобільний телефон і викинула з нього сім-карту. Наступного
дня разом з ОСОБА_2 золотий ланцюжок вони здали в ломбард, за що отримали 600
грн., а мобільний телефон здали в магазин біля ринку «Нива» за 500 грн.
Отримані гроші поділили порівну між собою. Розкаялась в скоєному, просить
суворо не карати.

Підсудна ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтвердила покази ОСОБА_1 в частині того, що ОСОБА_1 в квартирі, де
мешкаєОСОБА_4, показала їй викрадений мобільний телефон, що належитьОСОБА_4, а
після цього вона запропонувала скоїти крадіжку золотого ланцюжка з підвіскою у
ОСОБА_3а, на що ОСОБА_1погодилась. З викраденими речами вони уїхали на таксі, а
наступного дня ланцюжок здали до ломбарду, а телефон до магазину. Розкаялась в скоєному, просить
суворо не карати.

Крім визнавальних
показів, вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в скоєнні даних злочинів також
підтверджується матеріалами справи, які
учасники судового засідання
не вважають за доцільне
досліджувати, але обставини та
факти скоєння даних злочинів
підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та іншими учасниками судового
засідання не оспорюються, і тому, оцінюючи отримані докази, суд дійшов
висновку, що дії ОСОБА_1 за фактом таємного викрадення майна, яке
належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою
осіб, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК
України; дії ОСОБА_2які виразились в заздалегідь не обіцяному отриманні та
зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, органами досудового
слідства вірно кваліфіковані за ст. 198 КК України; дії ОСОБА_2 за фактом
таємного викрадення майна, яке належить ОСОБА_3, вчиненого повторно, за
попередньою змовою групою осіб, органами досудового слідства вірно кваліфіковані
за ч. 2 ст. 185 КК України

Відповідно до ст. 66 КК України, за
обставини, які пом'якшують вину підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд визнає щире каяття підсудних, сприяння
розкриттю злочину та відшкодування
завданої шкоди потерпілим.

За обставини, що обтяжують відповідальність
підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочинів в стані
алкогольного сп'яніння.

Обговорюючи питання про обрання міри
покарання ОСОБА_1, суд приймає до уваги дані, характеризуючи особу підсудної,
ступінь та характер вчиненого злочину та те, що завдана потерпілим шкода відшкодована, та з врахуванням думки
потерпілих суд вважає за можливе обрати відносно ОСОБА_1 міру покарання в межах
санкції ст. 185 ч. 2 КК України, без
ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.
75 КК України.

Обговорюючи питання про обрання міри
покарання ОСОБА_2суд приймає до уваги дані, характеризуючи особу підсудної,
ступінь та характер вчинених злочинів та те, що завдана потерпілим шкода відшкодована, та з врахуванням думки
потерпілих суд вважає за можливе обрати відносно ОСОБА_2 міру покарання в межах
санкції ст.ст. 198, 185 ч. 2 КК України,
без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України.

Судові витрати по справі в сумі
938,40 грн. за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з
підсудних в дольовому порядку.

Речовий доказ по справі - мобільний
телефон «Нокіа Н 70», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 слід залишити в його розпорядженні.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у
вигляді двох років обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання за вироком суду, встановивши їй
іспитовий строк терміном на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти
на ОСОБА_1 такі обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання;

·
періодично з'являтись на відмітку до
органів кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_2 визнати винною та призначити покарання:

- за ст. 198 КК України у вигляді одного року обмеження
волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш судового покарання більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_2 покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України та
звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання за вироком суду,
встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_2 такі обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання;

·
періодично з'являтись на відмітку до органів
кримінально - виконавчої системи.

Стягнути на користь держави судові витрати з ОСОБА_1 в сумі 469, 20 грн, з
ОСОБА_2 в сумі 469, 20 грн.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон
«Нокіа Н 70», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити в його розпорядженні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироку законної
сили залишити - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів.

СУДДЯ: М.В.КУЗЬМІН