АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.01.2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду встановлено, що у ОСОБА_6 06.11.2014, близько 14 год. 10 хв., який перебував в приміщенні магазину «Рошен», що належить ДП «Ізюмінка» та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 14-а, виник умисел направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 таємно, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв п`ять шоколадок «Рошен», загальною вартістю 61 (шістдесят одна) гривня 80 коп., та поклав до себе в пакет, після чого останній пройшов повз лінію кас та направився до виходу з магазину. Однак, коли працівник магазину, який побачив протиправні дії ОСОБА_6 , намагався його затримати та запропонував повернути викрадений товар, останній вирвався, та діючи відкрито, з місця злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Однак, через деякий час, був затриманий працівниками магазину, які в подальшому викликали працівників міліції.

Прокурор прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить апеляційний суд вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, звільнивши останнього від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, а також на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у необґрунтуванні судом застосування положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття у вчиненому правопорушенні, відсутності у справі обставин, які обтяжують покарання, а також враховуючи розмір матеріальної шкоди, стан здоров`я обвинуваченого (а.с. 77-78), суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 186 КК України та про можливість його виправлення та перевиховання без відбування покарання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік на підставі ст.75 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано, за достатніх підстав застосував до ОСОБА_6 положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування вироку відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.01.2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________