У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Канигіної Г.В., Мороза М.А.,

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула
у судовому засіданні 6 грудня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Сумської області на вирок
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2005 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця с. Шаповалівки Конотопського району,

раніше неодноразово судимого, останній раз

19 квітня 2004 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 1 рік

1 місяць обмеження волі, звільнився 9 березня 2005

року умовно-достроково на 3 місяця,

засуджено
за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 240 годин
громадських робіт.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

ОСОБА_1визнано винним у тому, що він 29 липня 2005 року, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, проник у будинок ОСОБА_2 у с. Шаповалівці Конотопського району,
звідки таємно викрав її майно вартістю 506 грн. 35 коп.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи доведеність винності ОСОБА_1у
вчиненні зазначеного злочину й правильності кваліфікації його дій, ставить
питання про скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд.
Посилається на те, що призначене ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. 69 КК
України не відповідає тяжкості злочину й особі засудженого.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити
основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті
Особливої частини цього Кодексу.

Застосовуючи до ОСОБА_1ст. 69 КК України, суд урахував пом'якшуючи його
вину обставини, які на думку суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину: щире каяття засудженого, сприяння розкриттю злочину, узяв до уваги те,
що потерпіла просила не позбавляти засудженого волі.

Разом із тим, судом не дана належна оцінка тому, що злочин, за який засуджено ОСОБА_1, відноситься до категорії
тяжких, він не працює, раніше 5 разів засуджувався за вчинення крадіжок, вчинив
злочин через 4 місяці після умовно-дострокового звільнення. Крім того, ОСОБА_1
учинив злочин у стані алкогольного сп'яніння, не вжив ніяких заходів до
відшкодування потерпілій збитків.

Тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання із
застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт не
відповідає тяжкості злочину та особі засудженого і є занадто м'якім.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що
вирок щодо ОСОБА_1необхідно скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд, під час якого слід врахувати наведене у даній ухвалі, перевірити
доводи, викладені у касаційному поданні прокурора, і
за умови підтвердження обсягу обвинувачення, визнаного доведеним судом першої
інстанції, прийняти рішення, яке б відповідало вимогам кримінального закону.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2005
року щодо ОСОБА_1 скасувати й направити справу на новий судовий розгляд.

С у д д і :

Пивовар В.Ф.
Канигіна Г.В.
Мороз М.А.