Справа № 1/2218/36/11
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підсудного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, працюючого водієм у ПП Тукало, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України
В С Т А Н О В И В:
21.04.2006 року близько 3 год. 30 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, неподалік магазину „Келих", що по Проспекту Миру в м. Хмельницькому, з метою заволодіння чужим майном вчинили напад поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за наступних обставин.
Так, 21.04.2006 року близько 3 год. 30 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, неподалік магазину „Келих", що по Проспекту Миру в м. Хмельницькому, погрожуючи ОСОБА_8 застосуванням ножа, який вона сприйняла як реальну загрозу її життю та здоров`ю, примусив її сісти у автомобіль марки "Опель-Вектра", а інші двоє невідомих, також погрожуючи застосуванням ножа, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, примусили ОСОБА_7 сісти у той же автомобіль. Після чого, ОСОБА_6 разом з невстановленими особами на автомобілі «Опель-Вектра» під керуванням ОСОБА_6 в якому знаходились ОСОБА_7 і ОСОБА_8 поїхали в напрямку м. Вінниця. Неподалік смт. Меджибіж Летичівського району на автодорозі Стара Синява Деражня, зупинивши автомобіль на проїжджій частині, біля 5 год. ранку, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_6 разом з невстановленими особами з погрозою застосування фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вирвали з рук ОСОБА_7 матерчату сумку чорного кольору вартістю 45 грн., у якій знаходились жіноча косметика: помада світло-коричневого кольору вартістю 10 грн., пудра „Макс-Фактор" синього кольору вартістю 30 грн., туш для вій вартістю 48 грн., упаковка зволожуючих серветок вартістю 3 грн., упаковка серветок вартістю 50 коп., гребінець вартістю 6 грн., духи „Далгер" вартістю 50 грн., гаманець біло-зеленого кольору вартістю 30 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 300 грн., а також зірвали з шиї золотий ланцюжок (плетений) вартістю 800 грн., з рук зняли золотий ланцюжок вартістю 700 грн., золоту каблучку з камінчиками білого кольору (сіточкою) вартістю 500 грн., золоту каблучку з продовгуватим каменем зеленого кольору вартістю 800 грн., чим спричинили ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3 322,5 грн..
В свою чергу інша невстановлена особа, за попередньою з мовою з ОСОБА_6 , підійшовши до ОСОБА_8 та з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, відрито заволодів її шкіряним гаманцем коричневого кольору вартістю 110 грн., в якому знаходились гроші в сумі 2 000 грн., карточкою поповнення рахунку „Київ Стар " на 25 грн., проїзним квитком для громадського транспорту вартістю 27 грн., дисконтною карткою магазину «Дуглас» вартістю 30 грн., золотою каблучкою з камінчиками, вартістю 700 грн., золотою каблучкою вартістю 250 грн., внаслідок чого заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3 142 грн..
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Показаннями підсудного ОСОБА_6 , який не заперечуючи своєї причетності до протиправного вилучення у потерпілої ОСОБА_7 ланцюжка з її руки, в той час як інший невідомий йому нападник виривав у неї сумочку, коли вони знаходились обабіч дороги неподалік с. Меджибіж, куди приїхали всі разом на автомобілі під його керуванням, заперечив погрозу застосування та застосування насильства до потерпілих. Разом з тим, показав, що в автомобілі були: він, його знайомий на ім`я ОСОБА_9 та товариш останнього на ім`я ОСОБА_10 . В даний автомобіль на пропозицію ОСОБА_11 покататись та відпочити добровільно сіли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 біля клубу «СВ» в м. Хмельницькому та ще одна їх подруга, яку вони пізніше підвезли до дому. Будь-яких насильницьких дій до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 він не застосовував, та не погрожував ОСОБА_8 ножем, щоб остання сіла в автомобіль. Жодних намірів щодо пограбування потерпілих у нього не було, проте він зняв ланцюжок з руки ОСОБА_7 коли інший виривав у неї сумочку. Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, щодо стягнення моральної шкоди визнав в частині заподіяння на суму 5 000 грн. кожній з потерпілих.
Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, його вина доказується сукупністю зібраних у відповідності до вимог КПК України доказів.
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що повертаючись до дому з подругою ОСОБА_7 , близько 04 год. 21.04.2006р., до неї ззаду підійшов ОСОБА_6 та приклавши до шиї ножа наказав сісти в автомобіль, який стояв поблизу сміттєвих баків, поряд з магазином «Келих» по Проспекту Миру м. Хмельницького. В той же час до її подруги ОСОБА_7 підійшли двоє невідомих та під руки підвели та посадили її на заднє сидіння вказаного автомобіля. Після чого, невідомі сіли в автомобіль по боках від ОСОБА_7 а той, що погрожував їй ножем сів за кермо. Хтось з невідомих, що сиділи позаду, наказав ОСОБА_6 «їхати в село». Після чого вони виїхали з міста в напрямку м. Вінниці. Впродовж дороги вона просила у ОСОБА_6 зупинитись та відпустити її, так як у неї є маленька дитина та хвора мати. Проте, її ніхто не слухав. Однак, в с. Требухівці вони повернули в напрямку смт. Деражня та через 1 км. зупинились. Всі вийшли з автомобіля. Один з хлопців, підійшовши до неї та погрожуючи застосуванням сили наказав передати йому гаманець, що вона і зробила. В цей час вона побачила, як інший невідомий намагається вирвати у ОСОБА_7 її сумочку а ОСОБА_6 підбіг до них та намагаючись йому допомогти зірвав з руки ОСОБА_7 ланцюжок. Під час розгляду справи в суді батько ОСОБА_6 передав її на відшкодування матеріальної шкоди 2 500 грн.;
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , які повністю відповідають показанням ОСОБА_8 щодо обставин нападу на них невідомими поблизу магазину «Келих» по Проспекту Миру м. Хмельницького. Крім цього, ОСОБА_7 показала, що невідомі намагаючись посадити її в автомобіль, погрожували їй металевим предметом, швидше за все ножем. В той час коли вона вийшла з автомобіля до неї підійшов невідомий та намагався вирвати з рук сумочку, в цей час до неї підійшов ОСОБА_6 та зірвав ланцюжок. Під час розгляду справи в суді батько ОСОБА_6 передав її на відшкодування матеріальної шкоди 2 500 грн.;
- протоколами усних заяв потерпілих ОСОБА_7 (а.с. 4) та ОСОБА_8 (а.с. 6), про вчинений відносно них розбійний напад невідомими 21.04.2006р. о 04 год. 30 хв. поблизу магазину «Келих» в ході якого у них вилучили грошові кошти та золоті вироби;
- протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 (а.с. 16) та ОСОБА_8 (а.с. 20), які повністю узгоджуються з їх показаннями даними в ході судового розгляду;
- протоколом додаткового допиту ОСОБА_8 (а.с. 32), в ході якого вона показала, що знаходячись в Зарічанському ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області в одному з відвідувачів впізнала чоловіка, як одного з тих, що вчинив розбійний напад на неї та ОСОБА_7 , зокрема саме він погрожуючи їй ножем примусив сісти в автомобіль та в подальшому керував ним;
- протоколом додаткового допиту ОСОБА_7 (а.с. 32), в ході якого вона, показала, що впізнала у одному з відвідувачів Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області чоловіка, який вчинив розбійний напад щодо неї та ОСОБА_8 ;
- протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 33), яким підтверджуються показання потерпілої ОСОБА_7 дані нею в ході судового розгляду щодо обставин вчинення розбійного нападу та спростовують показання ОСОБА_6 щодо відсутності в його діях насильницьких дій по відношенню до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 21.04.2006р.;
- протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 33), яким підтверджуються показання потерпілої ОСОБА_8 дані нею в ході судового розгляду щодо обставин вчинення розбійного нападу та спростовують показання ОСОБА_6 щодо відсутності в його діях насильницьких дій по відношенню до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 21.04.2006р.;
- протоколами допиту ОСОБА_6 (а.с. 37, 55) в якості підозрюваного та обвинуваченого, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до насильницького викрадення у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в середині квітня 2006р., грошових коштів та золотих виробів;
- протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 60-61), в ході якого ОСОБА_7 підтвердила факт застосування насильства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 , а саме погроза ножем останній та примушування сісти у автомобіль а також реальне сприйняття погрози застосування насильства щодо ОСОБА_7 в разі відмови від виконання вимог з боку невідомих;
- протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 63-65), в ході якого потерпіла ОСОБА_8 підтвердила застосування щодо неї насильства ОСОБА_6 у вигляді погрози ножем та прикладанням його до горла з вимогою сісти у автомобіль та яким підтверджуються показання потерпілої ОСОБА_8 дані нею в ході судового розгляду.
Дії підсудного ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.
Разом з тим, судом критично оцінюються показання підсудного ОСОБА_6 щодо відсутності в його діях насильницьких дій по відношенню до потерпілих, оскільки дані показання спростовуються як матеріалами справи так і показаннями потерпілих, які є послідовними та ідентичними між собою обох потерпілих.
Разом з тим, показання підсудного ОСОБА_6 в частині пограбування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є послідовними. Однак, підсудний під час написання явки з повинною та допиту як підозрюваного вказує на знайомство з чотирма а в іншому випадку з трьома дівчатами, відповідно. Не беруться до уваги судом і показання ОСОБА_6 відносно застосування до нього фізичної сили та психологічного впливу з боку працівників міліції щодо дачі пізнавальних показань. Оскільки, показання дані підсудним в ході судового розгляду відповідають даним ним під час досудового слідства.
Проте, як потерпіла ОСОБА_8 так і потерпіла ОСОБА_7 , як на досудовому слідстві так в суді стверджували факт погрози ОСОБА_8 з боку ОСОБА_6 ножем та прикладанням його до горла потерпілої ОСОБА_8 з вимогою сісти у припаркований поряд автомобіль. Крім цього, на рахунок вірної кваліфікації дій ОСОБА_6 свідчить і той факт, що під час самого вилучення у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 золотих виробів та грошових коштів з боку ОСОБА_6 та невстановлених слідством осіб, застосовувались погрози застосування насильством та прикладення сили під час відібрання матеріальних цінностей у потерпілих.
На користь кваліфікації дій підсудного щодо вчинення розбою за попередньою змовою групою осіб свідчать узгодженість та послідовність дій ОСОБА_6 та невстановлених слідством особами під час примушування до посадки в автомобіль, а також наказ одного з невстановлених слідством осіб водієві автомобіля, а саме ОСОБА_6 , щодо напрямку їх руху. Разом з тим, щодо узгодженості дій невстановлених слідством осіб та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за попередньою змовою свідчить і той факт, що після зупинки автомобіля кожен з нападників без будь-якої метушні та перемовин вчиняли злагоджені дії по вилученню цінностей у потерпілих впродовж невеликого проміжку часу.
При призначенні покарання суд враховує, що злочини: за ч. 2 ст. 187 КК України, є тяжким злочином.
ОСОБА_6 по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, не судимий.
Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6 досудовим слідством не встановлено не надано таких і в суді.
З обставин, що обтяжують покарання підсудного слід виключити вчинення злочину в групі осіб, оскільки дана обставина є кваліфікуючою.
Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного є часткове відшкодування завданих збитків.
Позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , про стягнення матеріальної шкоди в сумі 822,5 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн., задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 822,5 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн., оскільки потерпілою не надано достатніх доказів щодо заподіяння моральної шкоди на суму заявлених позовних вимог.
Позов заявлений потерпілою ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , про стягнення матеріальної шкоди в сумі 642 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн., задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 642 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн., оскільки потерпілою не надано достатніх доказів щодо заподіяння моральної шкоди на суму заявлених позовних вимог.
Суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень та особу винного. Суд враховує, що ОСОБА_6 ухилявся від явки до суду та знаходився у розшуку з 2006р. по 2014р., за цей час притягувався до кримінальною відповідальності та був затриманий під час розгляду кримінального провадження щодо нього у Вінницькому міському суді Вінницької області. Разом з тим, підсудний зухвало поводив себе під час розгляду справи по відношенню до потерпілих, намагався спотворити їх показання та відверто знущався над їх почуттями гідності.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі передбаченій ч. 2 ст. 187 КК України.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (1960р.), суд
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла.
Строк відбування покарання рахувати з 13.02.2015 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 29.06.2006р. по 07.07.2006р., та з 14.11.2014р. по 12.02.2015р. включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити утримання під вартою.
Позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , про стягнення матеріальної шкоди в сумі 822,5 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн., задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 822,5 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн., в решті позову відмовити.
Позов заявлений потерпілою ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , про стягнення матеріальної шкоди в сумі 642 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн., задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 642 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн., в решті позову відмовити.
На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1