Справа № 495/597/15-к

ВИРОК
12.02.2015року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі: головуючого одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, руського, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , техніка групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », військової частини НОМЕР_1 , сержанта,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 405 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Виконуючого обов`язки Президента України - Голови Верховної Ради України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації.
На виконання зазначеного Указу, 03квітня 2014 року сержант ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої у АДРЕСА_2 .
Того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2014 року № 137-ос сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду техніка групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Разом з тим, у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого інспектора прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проходить військову службу лейтенант ОСОБА_6 .
Відповідно до вимог ст.ст. 23, 32, 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України лейтенант ОСОБА_6 за своїми військовим званням по відношенню до сержанта ОСОБА_5 є начальником.
В свою чергу сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог, ст.ст. 9, 11, 33, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний з повагою ставитись до військових начальників, беззастережно виконувати накази командирів, додержуватись правил військової ввічливості, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.
Разом з тим, діючи на порушення наведених вимог законодавства, сержант ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:
19 січня 2015 року лейтенант ОСОБА_6 виконував наказ на охорону Державного кордону України у прикордонному наряді «старший зміни прикордонних нарядів» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Той же наказ виконував і сержант ОСОБА_5 у прикордонному наряді « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Після цього, 20 січня 2015 року о 8 годині 30 хвилин лейтенантом ОСОБА_6 був відданий наказ підлеглому прикордонному наряду «прикордонний патруль» у складі сержанта ОСОБА_8 змінити сержанта ОСОБА_5 та приступити до охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Надалі, 20 січня 2015 року сержант ОСОБА_5 о 10 годині 20 хвилин, у місці для паління відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи незадоволеним виконанням службових обов`язків, пов`язаних з несвоєчасною зміною з наряду та, виражаючи з цього приводу претензії лейтенанту ОСОБА_6 , наніс останньому один удар головою в область носу, заподіявши лейтенанту ОСОБА_6 фізичний біль та приниження.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість, допитом потерпілого ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість, допитом потерпілого ОСОБА_6 . Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що дійсно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2014 року № 137-ос його призначено на посаду техніка групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Лейтенант ОСОБА_6 за своїми військовим званням по відношенню до нього є начальником.20 січня 2015 року він о 10 годині 20 хвилин, у місці для паління відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи незадоволеним виконанням службових обов`язків, пов`язаних з несвоєчасною зміною з наряду та, виражаючи з цього приводу претензії лейтенанту ОСОБА_6 , наніс останньому один удар головою в область носу. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що дійсно він, у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого інспектора прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проходить військову службу. Відповідно до вимог ст.ст. 23, 32, 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України він за своїми військовим званням по відношенню до сержанта ОСОБА_5 є начальником.19 січня 2015 року він виконував наказ на охорону Державного кордону України у прикордонному наряді «старший зміни прикордонних нарядів» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Той же наказ виконував і сержант ОСОБА_5 у прикордонному наряді « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».20 січня 2015 року о 8 годині 30 хвилин ним був відданий наказ підлеглому прикордонному наряду «прикордонний патруль» у складі сержанта ОСОБА_8 змінити сержанта ОСОБА_5 та приступити до охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Однак 20 січня 2015 року сержант ОСОБА_5 о 10 годині 20 хвилин, у місці для паління відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи незадоволеним виконанням службових обов`язків, пов`язаних з несвоєчасною зміною з наряду та, виражаючи з цього приводу претензії до нього, наніс останньому один удар головою в область носу. Просив обвинуваченого не карати суворо та не позбавляти свободи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ст. 405 ч.2 КК України тобто вчинення інші насильницькі дії щодо начальника у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, задовільну характеристику, вчинив кримінальне правопорушення яке, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює військовослужбовцем, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 405 ч.2 КК України, і на підставі санкції даної статі призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Суддя : ОСОБА_1