№ 207/5367/14-к
№ 1-кп/207/86/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ст.121 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 21 жовтня 2014 року, приблизно о 16 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп*яніння, за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 під час виниклої сварки, на грунті особистих неприязненних стосунків з батьком, потерпілим ОСОБА_5 , діючи навмисно, маючи за мету нанесення тяжких тілесних пошкоджень, наніс потерпілому два удари ножем у ділянку тулубу та нижніх кінцівок, чим завдав потерпілому, згідно висновку експерта № 1249-Е від 12 листопада 2014 року, пошкодження у вигляді сумісної травми тіла: проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, яке відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по ознаці небепеки для життя та пошкодження у вигляді рани правого стегна, яке відноситься до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що 21 жовтня 2014 року він був у нетверезому стані. Між ним та батьком у коридорі будинку виникла сварка. Він не стримався, взяв зі стола ніж, щоб налякати батька, і вийшов на подвір*я. Батько на подвір*ї вдарив його граблями та став виштовхувати його за хвіртку. Він лівою рукою, у якій знаходився ніж, двічі вдарив батька в ногу та тулуб. Після цього відразу вибіг з подвір*я і ніж, яким вдарив батька, викинув. В усьому винен він, у скоєному кається та просить суворо його не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також стверджується поясненнями потерпілого, свідка та матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що обвинувачений його син. 21 жовтня 2014 року, біля 15 години, син додому прийшов у нетверезому стані та став ображати його і матір. Він намагався заспокоїти сина, але той не слухав і між ними виник конфлікт у коридорі будинку. Син зі стола взяв ніж і став ним погрожувати. Він у нього відібрав ніж, поклав на стіл, виштовхав на вулицю і знову побачив у сина у його лівій руці ніж. Для захисту він взяв граблі і намагався із руки сина вибити ніж. Обвинувачений накинувся на нього і він відчув різкий біль у ділянці правого стегна. Обвинувачений продовжував розмахувати ножем у його сторону. Як син вдарив його ножем у тулуб він не бачив. Після цього обвинувачений із подвір*я втік і він виявив у себе тілесні пошкодження на стегні та животі. Дружина викликала карету швидкої допомоги і він був госпіталізований. Обвинуваченого він простив і просить суворо його не карати та призначити покарання, застосувавши ст. 69 КК України.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 21 жовтня 2014 року, біля 15 години, син прийшов додому у нетверезому стані та став її ображати. Батько намагався його заспокоїти, але син не реагував і між ними виник конфлікт. Вона побігла у другу половину будинку і, коли вийшла на ганок, побачила, що у сина в руках знаходився ніж, яким він погрожував батькові, а у чоловіка в руках були граблі, якими він від сина захищався. Як син спричинив батькові тілесні пошкодження вона не бачила. Після скоєного син із подвір*я втік. Чоловік попросив її викликати карету швидкої допомоги і чоловіка госпіталізували.
Вина обвинуваченого у скоєному також стверджується:
протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього /а.с.1-12/;
висновком експерта № 1249-Е від 12 листопада 2014 року, із якого вбачається, що виявлені у ОСОБА_5 пошкодження у вигляді сумісної травми тіла: проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по ознаці небепеки для життя та пошкодження у вигляді рани правого стегна, яке відноситься до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Пошкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою гострою контактуючою поверхнею. Давність утворення може відповідати терміну указаному в медичних документах. Пошкодження виникли від двох травматичних дій предмета, предметів з обмеженою гострою контактуючою поверхнею /а.с.62-63/;
протоколом проведення слідчого експерименту від 12 листопада 2014 року та фототаблицею до нього, із якого вбачається, що обвинувачений розказав і показав при яких обставинах ним були спричинені тілесні пошкодження потерпілому /а.с.64-69/
постановою про визнання речовими доказами: одягу потерпілого - спортивних штанів та светра, які мають плями темно-бурого кольору та які передані на зберігання до камери схову речових доказів Баглійського РВ /а.с.13/ та іншими доказами по справі.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ст. 121ч.1 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.
Суд вважає, що підлягає задоволенню заявлений позов та з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Комунального закладу "Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги" за знаходження на лікуванні потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненнню 3.714 гривень 24 копійки.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за скоєне, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, посередню характеристику за місцем мешкання, визнання ним своєї вини повністю, щире каяття, його відношення до скоєного, думку потерпілого. При таких обставинах суд вважає, що стосовно обвинуваченого необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення його волі. Однак, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає можливим застосувати стосовно ОСОБА_4 ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.1ст.121 КК України.
Речові доказі: одяг потерпілого - спортивні штани та светр, які мають плями темно-бурого кольору та які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Баглійського РВ /а.с.13/ --- повернути потерпілому.
Керуючись ст., ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ст.121ч.1 КК України та призначити покарання, застосувавши ст. 69 КК України, у вигляді 03 років позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального закладу "Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги": м. Дніпродзержинськ, вул. Щербицького 79-А, р/р 0491 у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО305012 - 3.714 гривень 24 копійки.
Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити попередню - тримання під вартою та строк відбуття покарання вираховувати з дня його затримання - 21 жовтня 2014 року.
Речові доказі: одяг потерпілого - спортивні штани та светр, які мають плями темно-бурого кольору та які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Баглійського РВ /а.с.13/ --- повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів обвинуваченим з дня отримання копії вироку та в той же строк іншими учасниками процесу з дня оголошення вироку.
Суддя: / ОСОБА_1 /