Справа № 1-33/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 19
квітня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
- судді: Остапука
В.І.

за
участю секретаря: Раковець
A.M.

прокурора: Вознюк М.А.

захисника-адвоката: ОСОБА_1

потерпілої: ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Луцьку
справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого,
раніше не судимого, -- за ст. 121 ч.2
КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_4 24 квітня 2006 року, близько 23 год., в с.Радомшль Луцького району
Волинської області, знаходячись біля будинку культури, умисно, на грунті
особистих неприязних стосунків, наніс чисельні удари рукою та ногою в область
голови та тулуба ОСОБА_5, від чого останній отримав тілесні ушкодження у
вигляді забою м'яких тканин голови на рівні скронево-тім"яної ділянки,
вдавлений перелом кісток склепіння черепа на рівні цієї ділянки, який
супроводжувався крововиливами над та під оболонки головного мозку, вогнище
геморагічного забою головного мозку на рівні тім"яної долі лівої півкулі
головного мозку, підшкірну гематому потиличної ділянки справа, вогнище
геморагічного забою головного мозку на рівні полюсів обох лобних доль, синці
обличчя, тулуба, внаслідок яких ОСОБА_5 01 травня 2006 року помер. Дані тілесні
ушкодження, згідно висновку експерта, відносяться до тяжких, як небезпечних для
життя в момент спричинення, і перебувають в прямому причинному зв'язку з
причиною смерті ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в
інкримінованому злочині визнав частково та пояснив, що, дійсно, 24 квітня 2006
року близько 23 год. біля
будинку культури в с.Радомишль, перебуваючи в неприязних відносинах з
потерпілим ОСОБА_5, наніс удари по голові та

тілу останнього, однак після отриманих ударів потерпілий вільно
пересувався. Вважає, що від його ударів ОСОБА_5 не міг померти.

Однак, винність ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю
стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

·
показаннями потерпілої ОСОБА_2 про те, що її брата
ОСОБА_5 побив ОСОБА_4, від чого ОСОБА_5 01 травня 2006 року в лікарні помер;

·
показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що він, на прохання
ОСОБА_4, викликав з будинку культури на вулицю ОСОБА_5 і бачив, як ОСОБА_4 на
вулиці підійшов до ОСОБА_5 та вдарив його в голову, від чого останній впав. При
цьому, в руках ОСОБА_4 ніякого предмету він не бачив;

·
висновком комісійної судово-медичної експертизи №17 від
29.03.2007 року про те, що на ОСОБА_5 були тілесні ушкодження у вигляді забою
м'яких тканин голови на рівні скронево-тім'яної ділянки, вдавлений перелом
кісток склепіння черепа на рівні цієї ділянки, який супроводжувався крововиливами
над та під оболонки головного мозку, вогнище геморагічного забою головного
мозку на рівні тім'яної долі лівої півкулі головного мозку, підшкірна гематома
потиличної ділянки справа, вогнище геморагічного забою головного мозку на рівні
полюсів обох лобних доль, синці обличчя, тулуба. Дані тілесні ушкодження можна
заподіяти в результаті ударів рук (кулаків) чи взутих ніг сторонньої особи і
від цих тілесних ушкоджень саме і наступила смерть ОСОБА_5 (а.с.145-157).

З показань експерта ОСОБА_7, який підтвердив висновок комісійної
судово-медичної експертизи, вбачається, що після таких отриманих тілесних
ушкоджень, враховуючи їх характер, ОСОБА_5 міг рухатися.

Суд вважає, що вдавлений перелом кісток склепіння черепа стався саме від
ударів кулаками і ногами в голову, а не від кидання дерев'яною палицею, тим
більше, з показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що палиці в руках ОСОБА_4 він не
бачив.

Показання свідків про те, що ОСОБА_5 після отриманих тілесних ушкоджень
пересувався та був без тілесних ушкоджень суд оцінює критично, оскільки дані
свідки (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13) є родичами та
близькими знайомими самого підсудного і його родичів. Крім того, з показань
експерта ОСОБА_7, вбачається, що після отриманих тілесних ушкоджень, враховуючи
їх характер локалізації, ступінь алкогольного сп'яніння потерпілий ОСОБА_5 міг
пересуватися.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 навмисно заподіяв ОСОБА_5
тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого, тобто вчинив
злочин, передбачений ст. 121 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, всі
обставини по справі та дані про особу винного.

Обставин, які пом'якшують чи обтяжують покарання, суд по справі не
знаходить.

Підсудний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, наслідком якого є смерть людини,
тобто, наслідки невідворотні, а тому йому слід обрати покарання у вигляді
ізоляції від суспільства. Підсудний раніше не судимий, одружений, має малолітню
дитину (а.с.161), позитивно характеризується (а.с.160), матеріальні збитки
відшкодовані (а.с.162), а тому, при таких обставинах, суд вважає за можливе
обрати підсудному ОСОБА_4 мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 121
ч.2 КК України, але у вигляді позбавлення волі.

Речові докази:
два дерев'яні бруски - слід знищити.

Медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 №7147/520 повернути в Луцьку
міську клінічну лікарню.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України
та обрати покарання - 7 ( сім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому залишити попередній - тримання під вартою.

Строк тримання
під вартою рахувати з 02 травня 2006 року.

Речові докази:
два дерев'яні бруски - знищити.

Медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 №7147/520 повернути в Луцьку
міську клінічну лікарню.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської
області протягом 15 діб з моменту його оголошення, а засудженим в цей же термін
з дня отримання копії вироку суду.