Справа № 1-40/2010 р.
П О С Т А Н О В А

про залишення скарги без розгляду

м. Семенівка 06 квітня 2010 року

Суддя Семенівського районного суду Чернігівської області Смага С. В., досудово розглянувши матеріали поданої ОСОБА_1 скарги з проханням порушити кримінальну справу щодо ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2010 року, ОСОБА_1 подала до Семенівського районного суду Чернігівської області скаргу з проханням порушити кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. В скарзі ОСОБА_1 зазначила про те, що «30 грудня 2009 року біля 20.00 години зайшовши до свого сусіда ОСОБА_3, вона зустріла в його будинку ОСОБА_4, яка була одягнена в куртку її доньки. Вона попросила віддати їй куртку, але вона почала ображати її і категорично відмовилась віддавати куртку. Після цього вона вийшла на вулиці і пішла в напрямку свого будинку, але на зустріч їй з гаражу вийшов співмешканець ОСОБА_4 - ОСОБА_2 і почав спочатку її ображати, а потім накинувся на неї і поваливши на сніг, почав наносити їй удари кулаками і ногами по її тілу та голові. В момент нанесення ОСОБА_2 їй тілесних ушкоджень, підбігла його співмешканка - ОСОБА_4, яка її тримала і теж наносила час від час удари. На крики вибігли сусіди, які визвали міліцію і швидку допомогу.

03 січня 2010 року вона звернулась до Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області із заявою про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.

Під час перевірки її заяви ОСОБА_2В винним себе не визнав в умисному заподіянні їй легких тілесних ушкоджень і дав неправдиві пояснення в яких зазначив, що нібито він взагалі їй не наносив тілесні ушкодження. У зв»язку з тим, що конфлікт між ними виник на ґрунті особистісних неприязних стосунків і справи тієї категорії порушуються і розглядаються не інакше як за скаргою потерпілого судом, у порушенні кримінальної справи проти нього було відмовлено і запропоновано їй звернутися до Семенівського районного суду із скаргою приватного обвинувачення.

Заявник вважає, що ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тому що він навмисно заподіяв їй легкі тілесні ушкодження. Його вина в цьому підтверджується матеріалами перевірки за її заявою, які зберігаються в Семенівському РВ УМВС України в Чернігівській області.

Також заявник вважає, що під час вчинення злочину ОСОБА_2 заподіяв їй матеріальну шкоду в сумі 475 гривень 54 копійки, яка підтверджується фіскальними чеками аптечних пунктів і моральну шкоду, яку вона оцінює в 2000 гривень. Вона полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням її здоров'я. Вона вимушена була проходить стаціонарне лікування в Семенівській ЦРЛ і взагалі вся ця ситуація є для неї стресовою.

Добровільно відшкодувати завдану їй майнову і моральну шкоду ОСОБА_2 відмовився».

Зазначена скарга ОСОБА_1 має бути залишена без розгляду за наступних обставин.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 Кримінально-процесуального кодексу України скарга потерпілої повинна відповідати вимогам, які Кримінально-процесуальним кодексом України встановлені щодо обвинувального висновку (ст. ст. 223 і 224 Кримінально-процесуального кодексу України).

Отже, у контексті вимог ст. 223 Кримінально-процесуального кодексу України, скарга потерпілої має складатися з описової і резолютивної частин. В описовій частині скарги зазначаються: обставини справи, які встановлені; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з осіб у відношенні яких подається скарга, а також докази, які зібрано потерпілою, відомості про потерпілу; пояснення кожної з осіб у відношенні яких подається скарга по суті обвинувачення потерпілої, доводи, наведені ними на свій захист, і результати їх перевірки потерпілою; наявність обставин, які обтяжують та помякшують покарання. В резолютивній частині скарги наводяться відомості про осіб у відношенні яких подається скарга, коротко викладається суть обвинувачення із зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин. Резолютивна частина скарги повинна логічно випливати з описової частини та відповідати їй.

Скарга ОСОБА_1 не відповідає всім вимогам, які кримінально-процесуальним кодексом України встановлені щодо обвинувального висновку, що є порушенням ч. 1 ст. 251 Кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 251 Кримінально-процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що скарга потерпілої не відповідає вимогам, зазначеним у ч. 1 ст. 251 Кримінально-процесуального кодексу України, залишає скаргу без розгляду та повертає її особі, яка подала скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 251, ст. 223 Кримінально-процесуального кодексу України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції від 30 травня 2008 року № 6,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 з проханням порушити кримінальну справу щодо ОСОБА_2 залишити без розгляду та повернути її разом з усіма додатками ОСОБА_1.

Розяснити ОСОБА_1, що після усунення усіх вищенаведених недоліків скарги вона може знову звернутися до Семенівського районного суду Чернігівської області з виправленою скаргою з проханням порушити кримінальну справу щодо ОСОБА_2 в межах строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Смага