Справа № 1-124/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - ТОВСТИКИ І.В.

при секретарі - СТАРОВЕЦЬКІЙ Ю.В.

за участю прокурора - БАРБАШОВОЇ О.В.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Сарни справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з освітою середньою, раніше судимого вироком Сарненського районного суду від 17.12.2008 року за ч.1 ст.240 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України ;

В С Т А Н О В И В :

16.11.2009 року о 19 год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходячись на автобусній зупинці по вул.Довгера в с.Вири Сарненського району, шляхом витягування з лівої кишені штанів неповнолітнього ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрито викрав в останнього мобільний телефон марки «Нокіа 3120» вартістю 800 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Діджус» вартістю 20 грн., а всього майна, належного потерпілому, на загальну суму 820 грн., яким розпорядився у власних потребах.

Допитаний як підсудний ОСОБА_2 вину за ч.1 ст.186 КК України визнав повністю і дав показання про те, що 16.11.2009 року о 19 годині, проїжджаючи мопедом з друзями по вул.Довгера в с.Вири, на автобусній зупинці побачив потерпілого і вирішив вчинити викрадення майна у останнього, після чого підійшов до ОСОБА_1 і відкрито витягнув у нього мобільний телефон марки «Нокіа 3120» із сім-карткою, тримаючи його за руку. У скоєному злочині щиро розкаявся.

Крім повного визнання вини ОСОБА_2, його винність у вчиненні інкримінованого злочину підтвердилась іншими обєктивними доказами, дослідженими в судовому слідстві.

Потерпілий ОСОБА_1 дав показання про те, що 16.11.2009 року о 19 годині чекав на автобусній зупинці в с.Вири матір ОСОБА_3, коли до нього підійшов ОСОБА_2 і шляхом витягування з кишені штанів викрав належний йому мобільний телефон марки «Нокіа 3120» з сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Діджус».

Свідок ОСОБА_4 підтвердив факт перебування з ОСОБА_2 і ОСОБА_5 16.11.2009 року в с.Федорівка Сарненського району, де проїжджаючи мопедом біля автобусної зупинки, виявили потерпілого, до якого підійшов ОСОБА_2 і перевіряв у нього кишені, а згодом розповів, що викрав у неповнолітнього мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що 16.11.2009 року о 19 годині на автобусній зупинці в с.Вири ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1, в якого почав перевіряти одяг, після чого з»ясувалось, що ним у потерпілого був викрадений мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила факт наявності у ОСОБА_2 мобільного телефону марки «Нокіа» чорного кольору, якого побачила у нього 16.11.2009 року по місцю проживання.

Показання ОСОБА_2, потерпілого і свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 співпадають з обєктивними даними, добутими при огляді місця події частини автодороги по вулиці Довгера в с.Вири Сарненського району ( а.с.9-11), де відбулась подія злочину.

Протоколом ( а.с.23-24) був оглянутий мопед марки «Дельта», що надав ОСОБА_7, на якому ОСОБА_2 під»їхав до автобусної зупинки в с.Вири 16.11.2009 року.

Протоколом (а.с.39-40) був оглянутий мобільний телефон марки «Нокіа 3120», належний потерпілому, якого добровільно видав ОСОБА_2

Згідно довідки КП «Ринок» ( а.с.14) станом на 16.11.2009 року вартість мобільного телефону марки «Нокіа 3120» складала 800 грн., вартість сім-картки мобільного оператора «Діджус» складала 20 грн.

При відтворенні обстановки і обставин події (а.с.47-52) ОСОБА_2 добровільно розказав і показав про обставини вчинення грабежу чужого майна, які не суперечать його показанням в судовому слідстві та встановленим судом обставинам вчинення злочину.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину при викладених у вироку обставинах.

Злочинні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Згідно ч.3 ст.12 КК України ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставини, які обтяжують покарання - це вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння, рецидив злочину.

Обставини, які помякшують покарання, це щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків.

По місцю проживання ОСОБА_2 характеризується посередньо.

Враховуючи тяжкість злочину та його наслідки, дані про особу винного ОСОБА_2, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість, яка не погашена і не знята у встановленому законом порядку, знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи, суд вважає, що виправлення можливе лише в ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі ближче до нижчої межі санкції статті, що буде відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного, сприяти його виправленню в подальшому, оскільки менш суворі види покарання, передбачені санкцією ч.1 ст.186 КК України, будуть недостатніми для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

Строк покарання рахувати з 25 березня 2010 року з дня взяття під варту.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу змінити із підписки про невиїзд на взяття під варту із залу суду.

Вирок Сарненського районного суду від 17.12.2008 року підлягає до самостійного виконання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 3120» - залишити власнику ОСОБА_1; мопед марки «Дельта» - залишити власнику ОСОБА_7

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 15-ти діб з дня його проголошення, а засудженим в цей же строк з моменту отримання копії вироку через Сарненський райсуд.

Суддя .