Справа № 4-7/2011 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2011 року смт. Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Басової В.І., за участю: секретаря Авраменко О.Є., прокурора Бречка В.Д., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області скаргу ОСОБА_2- законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 на постанову стажиста на посаді слідчого прокуратури Краснопільського району ОСОБА_4 від 31 грудня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою стажиста на посаді слідчого прокуратури Краснопільського району ОСОБА_4 від 31 грудня 2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно співробітників Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області: дільничного інспектора Капустіна А.М., заступника начальника Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5, начальника СКР ОСОБА_6 за відсутністю у їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст.126, 127,146, 365 КК України.

12 січня 2011 року законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати цю постанову, як незаконну.

У скарзі, вимоги якої були підтримані скаржником, неповнолітнім підсудним ОСОБА_3 та його захисником в судовому засіданні, вказує на те, що висновок службової перевірки затверджений керівником осіб, законність дій яких перевірялась, вищевказана постанова ухвалена виключно на підставі висновків службового розслідування і запереченнях зазначеними особами факту застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 незаконних методів слідства. Проведенням огляду місця події нічого не могло бути підтверджено, оскільки він проводився майже після спливу восьми місяців і при інших погодних умовах /ділянка була вкрита товстим шаром снігу/. Зазначала, що в постанові також невірно зазначено місце, де відносно її сина застосовувався психологічний тиск, а допити працівників паспортного столу були абсолютно не потрібні та недоцільні. Це свідчить про поверховість проведення перевірки, оскільки навіть з пояснень помічника оперативного чергового ОСОБА_7 видно, що до паспортного столу син не заходив. Крім цього залишився абсолютно неперевіреним той факт, що 18 квітня 2010 року вона неодноразово телефонувала дільничному інспектору Капустіну А.М. на його мобільний телефон, після того, як побачила сина в автомобілі. Посилалась також на порушення працівниками міліції права на захист її сина при відібранні явки з повинною, оскільки вона була написана під тиском та під диктовку працівників міліції, не розяснювався зміст ст.63 Конституції України, а підписи її син поставив в тих місцях, на які вказали працівники РВ. Крім того не був допитаний старший син ОСОБА_8, якому ОСОБА_3 першому розповів про застосування фізичного та психічного насильства. Також була порушена ст.121 КПК України, тобто таємниця слідства, оскільки ОСОБА_9 в присутності багатьох осіб 17 квітня 2010 року розповідала за яких обставин була зґвалтована. Тому вважає, що рішення про відмову у порушенні кримінальної справи не відповідає вимогам закону, перевірка проведена поверхово, неповно і формально, постанова не відповідає фактичним обставинам справи, у звязку з чим просила її скасувати як незаконну.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали наглядового провадження № 46-пр-10, на підставі яких було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, заслухавши пояснення сторони скаржника, думку прокурора про законність постанови, суд дійшов висновку про те, що скаргу потрібно залишити без задоволення.

Так, згідно вимог ст. 4 КПК України, слідчий і орган дізнання зобовязані в межах своєї компетенції порушити кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак злочину, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події злочину, осіб, винних у вчиненому злочині, і до їх покарання.

Статтею 94 КПК України передбачено, що приводом для порушення кримінальної справи є, зокрема, заява або повідомлення від підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, а справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину

Відповідно до вимог ст. 99 КПК України, при відсутності підстав, тобто даних, що вказують на ознаки конкретного вчиненого або підготовленого злочину, а також обставин, що виключають порушення справи, слідчий відмовляє у порушенні кримінальної справи.

Суд, розглядаючи скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи у відповідності до вимог ст.236-2 КПК України перевіряє дотримання відповідною особою при відмові в порушенні кримінальної справи вимог ст.99 КПК України щодо відсутності підстав для порушення кримінальної справи. Висновок про відсутність підстав для порушення кримінальної справи може ґрунтуватися лише на результатах достатньо повної та об'єктивної перевірки.

В матеріалах наглядового провадження № 46-пр-10 міститься скасована прокурором Краснопільського району (а.с.86-88) постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 13 грудня 2010 року (а.с.78-82), згідно якої слідчому, крім проведених раніше заходів, необхідно було провести огляд місця події, опитати працівників паспортного столу та чергової частини, отримати необхідну інформацію в Краснопільській ЦРЛ стосовно звернень ОСОБА_3 за наданням медичної допомоги, тобто провести додаткову перевірку.

З скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, видно, що скаржник перелічуючи дії, які на її думку треба було б вчинити при проведенні перевірки, та оцінюючі проведені слідчім дії, фактично намагається навязати свої умови.

Між тим, чинний Кримінально-процесуальний кодекс України і, зокрема його ст. 97 говорить про необхідність проведення перевірки шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів. Конкретний круг осіб чи документів у статті не міститься, і отже особа, що здійснює перевірку сама їх визначає виходячи з необхідної доцільності. Стажистом на посаді слідчого прокуратури ці заходи були здійснені і їх цілком вистачило для прийняття відповідного рішення.

Так, було проведено огляд місця події (а.с.н.п.114-123), опитані працівники паспортного столу та чергової частини (а.с.н.п.93-97, 100), отримана інформація з Краснопільської ЦРЛ (а.с.н.п.101-113) стосовно звернень ОСОБА_3 за наданням медичної допомоги.

Про те, чи доцільно було проводити інші дії, спрямовані на перевірку фактів, вирішував сам стажист на посаді слідчого прокуратури.

Оскільки під час розгляду справи судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства при проведенні зазначеної перевірки стажистом на посаді слідчого прокуратури Краснопільського району Сумської області, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 31.12.2010 року відповідає вимогам ст. 99 КПК України, під час перевірки дотримано вимоги ст. 22 КПК України, прийнято всі необхідні, передбачені законом заходи для повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин справи, дано належну оцінку наявним доказам та фактичним обставинам і належним чином обґрунтовано висновок про відмову в порушенні кримінальної справи, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у задоволені скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 236-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 Григорівни- законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 на постанову стажиста на посаді слідчого прокуратури Краснопільського району Сумської області про відмову в порушенні кримінальної справи від 31 грудня 2010 року залишити без задоволення.

На постанову може бути подана апеляція протягом 7 діб з дня її винесення до апеляційного суду Сумської області.

Суддя В.І.Басова