У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2015 Справа №607/21643/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0002654 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 12 жовтня 2014 року о 13 год. 00 хв. керуючи технічно-справним автомобілем марки «Opel Combo» р.н. НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю близько 5 км/год. з одним пасажиром по вулиці Шептицького в м. Тернопіль в напрямку вул. Живова. Під час руху водій ОСОБА_3 в порушення вимог пунктів 1.5 ч. 1; 1.7 та 1.10 (у частині визначення поняття «дорожні умови», «дорожня обстановка») ПДР України, не враховував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, не був особливо уважним до категорії учасників дорожнього руху як діти.

Продовжуючи подальший такий рух по вул. Шептицького в м. Тернопіль водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну. Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 , який стояв на правому краю проїзної частини дороги у попутному автомобілю «Opel Combo» р.н. НОМЕР_1 напрямку, водій ОСОБА_3 , в порушення п.п 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» і виконання його вимог) та 12.3 ПДР України, виявивши перешкоду для руху - неповнолітнього пішохода, який стоїть на правому краю проїзної частини дороги, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку можливість, а продовжував рух. Внаслідок цього, водій ОСОБА_3 поставив себе в такі умови, що несвоєчасно застосував гальмування, чим позбавив себе технічної можливості зупинити керований автомобіль та скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Струсів Теребовлянського району Тернопільської області отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток лівої гомілки (велико- і малогомілкової) у нижній третині, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого (більш ніж 21 день) розладу здоров`я.

Порушення водієм автомобіля «Opel Combo» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5; 1.7; 1.10 (у частині визначення поняття «дорожні умови», «дорожня обстановка», «перешкода для руху»); п. 2.3 б); та 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, визнав повністю, та показав, що 12 жовтня 2014 року о 13 год. 00 хв. він на автомобілі «Opel Combo» р.н. НОМЕР_1 рухався по вул. Шептицького в м. Тернопіль в напрямку вул. Живова. Під час руху, він побачив, що з права від його автомобіля йшов хлопець. В якийсь момент хлопець ніби впав. Він відразу ж зупинив свій автомобіль і вийшов з автомобіля і побачив молодого хлопця, який сидів на дорозі біля правого переднього колеса та скаржився на біль у нозі і як в подальшому виявилось, що він наїхав йому на ногу. Надалі, він запропонував завести хлопця в лікарню, на що він та його мама погодились і вони всі на його автомобілі поїхали в Тернопільську обласну лікарню, де хлопцю наклали гіпс.

З потерпілим він примирився, він повністю відшкодував завдані збитки і на даний час будь яких претензій з боку потерпілого до нього не має. Цивільний позов, заявлений прокуратурою м. Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, визнав в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , показав, що12 жовтня 2014 року о 13 год. 00 хв. він разом із мамою, татом, бабусею та сестрою перебували на міському ринку Тернополя, що по вул. Шептицького. Чекаючи на маму і тата, які переходили дорогу на його сторону, він відчув удар, від якого він впав на землю. Він побачив як автомобіль чорного кольору правим переднім колесом переїхав йому ліву стопу і зупинився. Вийшовши із автомобіля, водій запропонував відвезти його у лікарню, на що останній погодився разом із мамою. Крім цього, на даний час, він будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має та із ним примирився.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 та законний представник потерпілого ОСОБА_7 звернулися до суду із заявою про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, претензій матеріального та морального характеру вони не мають.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 .

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, та просить суд, цивільний позов заявлений прокуратурою м. Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, залишити без розгляду, обвинувачений визнавши позовні вимоги, добровільно сплатив на користь обласного бюджету для перерахування Департатменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації кошти, витрачені на лікування ОСОБА_6 , потерпілого від злочину в сумі 6732 грн. 50 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.344949370.1 від 04 лютого 2015 року.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження №0002654, вважає можливим клопотання потерпілого ОСОБА_6 задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0002654 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 286 КК України закрити.

Цивільний позов заявлений прокуратурою м. Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1