НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2203/15-к
Провадження № 1-кп/0182/411/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0000417 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, не працюючого, не одруженого, громадянина України, освіта середня, зареєстрованому в пункті обліку бездомних громадян за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 23.01.2009 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

2. 25.01.2010 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.ст. 309 ч.1, 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 18 березня 2013 року згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 11 березня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 29 січня 2015 року приблизно о 20 год. 30 хв., знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_5 та шляхом ривка, з руки останнього відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Самсунг Е2252» вартістю 700 грн., в якому знаходились флеш накопичувач «Трансценд» об`ємом пам`яті 16 Гб, вартістю 128 грн., дві сім-картки оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн. кожна, який належить ОСОБА_5 , спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 848 грн. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння злочину і суду показав, що дійсно 29 січня 2015 року він шляхом ривку заволодів мобільним телефоном потерпілого, та з місця злочину втік. В скоєному щиро кається. Мобільний телефон він повернув ОСОБА_7 . Раніше він потерпілого знав, та злочин вчинив стосовно нього, оскільки між ними деякий час склалися не добрі стосунки. Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що дійсно він знайомий з обвинуваченим більше 10 років. 29 січня 2015 року у вечірній час він знаходився біля житлового будинку АДРЕСА_2 де розмовляв із знайомим. При цьому він тримав мобільний телефон у руці. До нього підійшов ОСОБА_8 та шляхом ривка з руки викрав мобільний телефон «Самсунг» загальною вартістю 848 грн. Павлов втік, а він йому крикнув, щоб той повернув йому телефон. Оскільки обвинувачений тривалий час не повертав телефон, він звернувся до міліції. Через деякий час ОСОБА_8 йому повернув його телефон. Претензій до останнього він не має та просить не застосовувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі. Суд, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України за ознакою відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, його щире каяття, добровільне повернення викраденого майна, думку потерпілого і вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, а тому необхідно до нього застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням терміном два роки, якщо він не вчинить нового злочину, та не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання, залишити до набрання чинності вироком.

Речові докази по справі залишити в користуванні власника.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: