Справа №
Головуючий у 1 інстанції : Гнип О.І.
: ст.121 ч.2 КК України
Доповідач : Григор'єва В.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області в
складі:

головуючого-судді -
Білоброва В.Д.

суддів - Григор'євої В.Ф., Борисенка
І.П.

з
участю прокурора -
Гапеєвої Н.П.

засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в
м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями: засудженого ОСОБА_2, прокурора Семенівського району на вирок
Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженка м. Чернігова, українка, громадянка
України, з освітою 7 класів, раніше не судима, незаміжня, непрацююча, інвалід 2
групи, мешканка АДРЕСА_1

засуджена за ст. 121 ч.2 КК
України на 7
років позбавлення волі;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
уродженець м.
Донецька, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою,
неодружений, непрацюючий, раніше
засуджений: 1) 02.06.1999 року Семенівським
районним судом Чернігівської області за ст.229-6 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі умовно з
іспитовим строком на 1 рік зі сплатою
штрафу у розмірі 200 гривень; 2) 02.07.2000 року Семенівським районним
судом Чернігівської області за ст.ст.140
ч.2, ст.43 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією 1/3 частини майна, згідно постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 07.09.2001 року на підставі ст. 52 КК України звільнений від відбуття
покарання умовно-достроково,
невідбута частина покарання при звільненні складала 1 рік 2 місяці 15 днів; 3) 25.01.2002 року Семенівським
районним судом Чернігівської області
за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 4) 07.12.2006
року Семенівським районним судом Чернігівської області за ст.ст.162 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років
обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік, з покладенням на нього відповідних обов'язків ; 5)
12.10.2007 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ст.ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років
позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6
місяців, з покладенням на нього відповідних обов'язків, судимості не зняті та не погашені, мешканець АДРЕСА_2

засуджений за ст.122 ч.1 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного
ОСОБА_2 за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Семенівського районного суду
Чернігівської області від 07 грудня
2006 року у виді позбавлення волі строком на 6 місяців і за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних витрат і моральної шкоди, завданих внаслідок злочину - задоволено
частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 2 278 грн. 30 коп. на відшкодування
матеріальних витрат.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 15 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_2 5 000 грн. на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави 54 грн. 92 коп.

судових витрат за проведення експертного
дослідження.

Доля речових доказів
вирішена відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Судом ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнані винними в наступному.

22 березня 2007 року,
після 21 години, ОСОБА_1, знаходячись в будинкуАДРЕСА_3, на
ґрунті особистих раптово виниклих неприязних стосунків умисно заподіла ОСОБА_4 металевою кочергою та металевим совком, а також руками та ногами
численних ударів по тулубу, голові та
кінцівкам, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної
клітки, переломів ребер зліва 6-9, справа 6-10 по передньо-пахвинній
лінії, зліва та справа по лопатковій, з пошкодженням
пристінкової плеври, двобічного гемотораксу, множинних саден, синців, ран обличчя, обох верхніх та нижніх
кінцівок.

22 березня 2007 року, в
вечірній час, ОСОБА_2, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння , також
знаходячись в будинкуАДРЕСА_3, на ґрунті особистих
раптово виниклих неприязних стосунків
умисно завдав двох ударів металевою кочергою по голені лівої ноги потерпілому ОСОБА_4, у результаті чого останній отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому
нижньої третини обох кісток лівої
гомілки.

Від отриманих тяжких тілесних
ушкоджень у вигляді: закритої травми грудної клітини з множинними переломами ребер,
плевро-пульмонального шоку ОСОБА_4 помер на місці події.

В апеляціях:

прокурор Семенівського району, не оспорюючи фактичних обставин вчинених злочинів,
доведеність вини, юридичну кваліфікацію дій засуджених та міру покарання,
просить вирок суду змінити щодо засудженого ОСОБА_2 у зв'язку з неправильним
застосуванням судом кримінального закону,
посилаючись на те, що у резолютивній частині вироку необхідно зазначити, що вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 12.10.2007 року,
яким ОСОБА_2 був засуджений за
ст.ст.185ч.3, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування
покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього відповідних
обов'язків, виконувати самостійно.

засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи фактичних обставин вчиненого
ним злочину, доведеність вини, юридичну кваліфікацію своїх дій
та міру покарання, просить вирок суду змінити щодо нього в частині
цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, зменшити суму відшкодування моральної шкоди, стягнутої з
нього на користь потерпілого, оскільки вважає, що на суму 5000 гривень він не заподіяв йому моральну шкоду.

Засуджена ОСОБА_1 не оскаржила вирок.

Заслухавши доповідача по справі,
пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію і просив зменшити
розмір моральної шкоди, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора Семенівського району і
просив її задовольнити з вказаних в ній підстав, а заперечував проти
задоволення апеляції засудженого, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
викладені у апеляції доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
а апеляція прокурора Семенівського району підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за зазначених у вироку
обставин відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в
судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав належну
оцінку в їх сукупності і взаємозв'язку, і ніким не оспорюються. Самі засуджені
вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю як в ході
досудового слідства, так і в судовому засіданні.

Злочинні дії ОСОБА_1 судом правильно
кваліфіковані за ст. 121 ч.2 КК України як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що
спричинило смерть потерпілого.

Покарання засудженій ОСОБА_1 суд
обрав у відповідності з вимогами ст. 65 КК України у межах санкції ст.121ч.2 КК
України з урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, особи винної, а саме: за місцем проживання характеризується
позитивно, раніше не судимої, те, що
вона є інвалідом 2-ї групи, наявності обставини, яка пом'якшує покарання: щире каяття, відсутності обставин, які
обтяжують покарання.

Злочинні дії ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК
України як умисне заподіяння середньої
тяжкості тілесне ушкодження.

Покарання засудженому ОСОБА_2 суд
обрав у відповідності з вимогами ст. 65
КК України у межах санкції ст.122ч.1 КК України з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, особи засудженого, а саме: його попередні судимості та за місцем
проживання характеризується негативно, наявності обставини, яка пом'якшує покарання: щире каяття, наявності обставини,
яка обтяжує покарання: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Колегія суддів вважає, що судом правильно призначене засудженому ОСОБА_2
остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання за
вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2006 року у виді 2 років обмеження волі, яке відповідно до ст. 72 КК України
переведено у покарання у виді позбавлення волі
на строк 1 рік, виходячи із такого співвідношення
видів покарань: одному
дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, у виді позбавлення волі строком на 6 місяців і за сукупністю вироків ОСОБА_2 остаточно призначено
покарання у виді позбавлення
волі на строк 3 роки.

Щодо вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2007 року, яким ОСОБА_2 був засуджений за ст. ст.185ч.3, 75,76 КК України на 3 роки позбавлення
волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням
на нього відповідних обов'язків, суд
у мотивувальній частині вироку вказав про необхідність його самостійного виконання, в
той час як у резолютивній частині вироку дана обставина не зазначена.

Виходячи з вимог п.23 абз.2 постанови Пленуму Верховного
суду України №7 від 24 жовтня 2003 року „ Про практику призначення судами
кримінального покарання” ( із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України №18 від 10 грудня 2004 року), колегія суддів вважає, що
суд обгрунтовано не вбачив за необхідне
визначити засудженому ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів шляхом
поглинення, часткового чи повного складання призначеного покарання за вироком
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 12 жовтня
2007 року, яким ОСОБА_2 був засуджений за ст. ст.185ч.3, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі,
звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на
нього відповідних обов'язків, оскільки кримінально - каране діяння за даним
вироком, за яке він засуджується до покарання, що належить відбувати реально,
ОСОБА_2 вчинено 22 березня 2007 року,
тобто до постановлення попереднього вироку від 12 жовтня 2007 року, за яким він
засуджений до покарання із звільненням від його відбування з випробуванням. За
таких умов кожен вирок має виконуватись самостійно.

Отже, за таких обставин, колегія суддів вважає, що у резолютивну частину
вироку з цього приводу необхідно внести
зміни.

Щодо цивільного позову, судом правильно стягнуто матеріальну шкоду з
ОСОБА_1, так як настання смерті ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв'язку з її
діями, а не солідарно з обох засуджених, як про це йшлося у позовній заяві.

Суд вірно частково задовольнив позовні вимоги потерпілого й щодо
відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад
розумності, виваженості та справедливості, з
урахуванням моральних страждань потерпілого, інших негативних наслідків, та
визначив розмір відшкодування з урахуванням ступеня вини кожного із засуджених.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними посилання засудженого
ОСОБА_2 щодо зменшення розміру моральної шкоди, стягнутої з нього на користь
потерпілого.

На підставі
наведеного, керуючись ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора Семенівськогь району задовольнити.

Вирок Семенівського районного суду Чернігівської області
від 01 листопада 2007 року щодо ОСОБА_2
змінити.

Доповнити резолютивну
частину вироку словами: вирок Семенівського
районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_2 виконувати самостійно.

В решті вирок залишити
без зміни.

Судді:

Григор'єва В.Ф. Білобров В.Д. Борисенко І.П.