Справа № 369/692/15-к
Провадження № 1-кп/369/120/15
В И Р О К
іменем України
15.04.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004065 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, маючого повну загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком від 04.08.2014 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки,

· у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
20 грудня 2014 року близько 13 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 в гостях за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та метою власного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Grand 2» моделі GT 18552TAASEK, який належить ОСОБА_6 , вартістю 2225 грн. з сім-карткою мобільного оператора «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши цим потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2225 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленого обвинуваченні визнав та суду показав, що 20.12.2014 року разом зі своїми знайомими прийшов в гості до ОСОБА_7 , там компанією відпочивали та вживали спиртне. Сидячи за столом, на підлозі під тумбою він побачив мобільний телефон, який підняв та сховав в кишеню своїх штанів. Розуміючи, що телефон йому не належить, він нічого ні в кого не питав, власника телефону не намагався встановити та з цим телефоном вийшов з квартири. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив його суворо не карати за вчинене, не позбавляти волі, при призначенні покарання врахувати, що він повністю відшкодував потерпілій завдану його діями шкоду, з даного приводу вона до нього претензій не має.

Потерпіла ОСОБА_6 суду направила заяву, в якій просила слухати кримінальне провадження у її відсутність, зазначивши, що вона не має до ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру, оскільки їй повернутий мобільний телефон, просила обвинуваченого суворо не карати.

З досліджених документів слідує, що 25.12.2014 року до ЄРДР за № 0004065 були внесені відомості за заявою ОСОБА_6 про викрадення ОСОБА_4 належного їй мобільного телефону марки «Самсунг», яке мало місце 20.12.2014 року у квартирі АДРЕСА_3 (том 2 а.с. 1, 7). 25.12.2015 року ОСОБА_4 видав працівникам міліції викрадений мобільний телефон з сім-карткою та зізнався у вчиненому (том 2 а.с. 17). Згідно висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 16.01.2015 року вартість викраденого телефону марки «Samsung Grand 2» моделі GT 18552TAASEK станом на 20.12.2014 року становить 2225 грн. (том 2 а.с. 25-28). Під час слідчого експерименту, проведеного 21.01.2015 року, підозрюваний ОСОБА_4 показав, що 20.12.2014 року він зайшов до квартири знайомого ОСОБА_5 та, перебуваючи у гостях, підняв з-під столу мобільний телефон марки «Самсунг», який належить ОСОБА_6 , поклав його до кишені та попрямував до виходу з квартири (том 2 а.с. 48-54).

За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_4 дав суду правдиві послідовні показання, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими документами.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена повністю та кваліфікує його дії за вказаною статтею як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, думку потерпілої ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше судимий за злочин у сфері обігу наркотичних засобів (том 2 а.с. 65-68), має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо (том 2 а.с. 63), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 64). Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у щирому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки потерпілої ОСОБА_6 , вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної статті, оскільки приходить до переконання, що саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення, перевиховання, а також недопущення злочинів у майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., в дохід держави.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.08.2014 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки виконувати самостійно.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набранням вироком законної сили залишити без змін.
Речовий доказ у справі мобільний телефон марки «Samsung Grand 2» моделі GT 18552TAASEK і сім-картку мобільного оператора «МТС» , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (том 2 а.с. 22) залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1