Справа №474/449/15-к
П. №1-кп/474/35/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.15року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, який народився смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, освіта середня - спеціальна, не працює, не одружений, місце реєстрації смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, місце фактичного проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

Учасники судового провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_3

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

законний представник потерпілого ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_2

захисник ОСОБА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 будучи відповідно до рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.06.2007 року зобов`язаним сплачувати на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.04.2007 року і до повноліття дитини.

В період з березня 2009 року по березень 2015 року ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати аліментів, зокрема, не проводив сплату аліментів, іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, не працевлаштувався та не став на облік до центру зайнятості населення, як безробітний, в результаті чого по сплаті аліментів станом на 01.04.2015 року заборгованість склала 37037,48 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.1 ст. 164 КК України та суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Обвинувачений у судовому засіданні вину не визнав та надав суду показання, при цьому пояснив, що він ознайомлений з рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.06.2007 року про стягнення з нього аліментів та постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього рішення. У 2009 році припинив сплачувати аліменти, у зв`язку з відсутністю коштів, оскільки за медичними показаннями не міг далі працювати моряком, а за своєю професією - повара не зміг працевлаштуватися в смт. Врадіївка, проте до Врадіївського районного центру зайнятості з метою працевлаштуватися не звертався. У 2007 році він розмістив малу архітектурну форму на прибудинковій території по АДРЕСА_2 та отримував орендну плату за її експлуатацію приватними підприємцями, а саме ОСОБА_8 в розмірі 450 грн. на місяць та ОСОБА_9 - 600 грн. на місяць, який з ним до цього часу не розрахувався. В рахунок орендної плати брав у Бурахтіної продукти харчування для сина на суми приблизно 200 грн. в місяць та періодично раз або два рази на місяць давав сину грошові кошти в сумі до 20 грн. 18.10.2009 року надав позику ОСОБА_10 в розмірі 6000 доларів США, що в еквіваленті становить 47 970 грн. з яких за рішенням суду назад отримав 4500 грн. З отриманих доходів аліменти на сина ОСОБА_5 не сплачував. Крім того, обвинувачений надав пояснення, що в 2014 році помер його батько, однак він відмовився від прийняття спадщини, яка складалася із житлового будинку та банківського вкладу в розмірі 1000 євро, а спадщину прийняла сестра, оскільки така була остання воля його покійного батька.

На підтвердження встановлених судом обставин, у судовому засіданні дослідженні докази:

- показання потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду, що в 2009 році коли він заходив до батька, останній давав йому грошові кошти до 20 грн. та брав продукти харчування у вагончику приблизно протягом 6 місяців на суму до 200 грн. У 2009 році під новий рік подарував комп`ютер, а у 2011-2012 роках - велосипед, інших речей йому не купував;

- показання потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що у червні 2007 року з обвинуваченого на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина. Обвинувачений на протязі 2009 року по 2015 рік аліменти не сплачував, коштів на утримання дитини не надавав, в зв`язку з чим вона була змушена звернутися до правоохоронних органів. Крім того, ОСОБА_6 пояснила суду, що обвинувачений неофіційно платив аліменти протягом двох років, а з 2009 року перестав сплачувати. В середньому в місяць вона витрачає на продукти харчування для сина близько 800 грн. і грошові кошти, які обвинувачений надав їхньому синові в розмір до 20 грн., декілька разів, не мали для неї суттєвого значення. Про заробітки обвинуваченого не знає. Підтвердила, що обвинувачений набирав сину продукти харчування у вагончику, та, що у 2007-2008 роках обвинувачений подарував сину комп`ютер бувший у використані та у 2009-2010 роках - велосипед, інших речей не купував. Також ОСОБА_6 вказала, що обвинувачений не займається та не цікавиться вихованням сина, не оплачує навчання у школі, не купує та не надає коштів для купівлі шкільного приладдя. Обвинувачений також не надавав матеріальної допомоги під час хвороб сина, так потерпілий у 2007 році лікував перелом руки, у 2008 році перелом пальців руки, а у 2013 році в потерпілого було виявлено захворювання пов`язане з ростом кісток, при якому він не міг ходити місяць. За весь час обвинувачений тільки один раз завіз їх з сином до Первомайської центральної лікарні і наступного дня забрав з лікарні;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що з листопада 2009 року по січень 2012 року орендувала в обвинуваченого вагончик, в якому здійснювала реалізацію продуктів харчування. Оренда плата становила 450 грн. на місяць, в рахунок якої обвинувачений брав для свого сина продукти харчування, проте точної суми не пам`ятає, в місяць брав приблизно до 100 грн., в який період оренди це було не пам`ятає, вказали тільки, що це приблизно було в літній період року протягом 3 місяців. Записи, в яких вона відмічала, на яку суму обвинувачений брав продукти харчування, на даний час у неї не збереглись. Також повідомила, що обвинувачений після неї здавав вагончик Коренблату;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що з квітня-травня 2013 року орендував у обвинуваченого вагончик протягом 8-10 місяців. Орендна плата становила 600 грн. на місяць. В рахунок орендної плати обвинувачений у нього брав товари на суму 100-150 грн. щомісяця, а решту орендної плати отримував грошима. Записи, в яких він відмічав, на яку суму обвинувачений брав товар на даний час в нього не збереглись. Крім того, ОСОБА_9 пояснив суду, що на даний час винен обвинуваченому 130 грн. орендної плати.

Також, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження №0000080 від 29.04.2015 року;

- виконавчим листом № 2-464 від 12.06.2007р., згідно якого за рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.06.2007 року у справі №2-464 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму починаючи з 25.04.2007 року і до повноліття дитини;

- постановою державного виконавця від 27.06.2007 року про відкриття виконавчого провадження, згідно якої 27.06.2007 року державним виконавцем Врадіївського РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з обвинуваченого на користь законного представника потерпілого;

- розрахунком № 156 від 01.04.2015р., згідно якого борг ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.04.2015 року становить 37037,48 грн. Коштів на утримання дитини в період з 01.03.2009р. по 01.04.2015р. включно обвинувачений не сплачував;

- довідкою Врадіївської селищної ради № 1953 від 28.04.2015р., згідно якої обвинуваченим по АДРЕСА_2 розміщено малу архітектурну форму;

- рішенням Врадіївського районого суду Миколаївської області від 04.07.2011р. по справі № 2-157, яким встановлено, що обвинувачений за договором позики від 18.10.2009р. надав ОСОБА_10 6000 доларів США. Вказаним рішенням з ОСОБА_10 на користь обвинуваченого було стягнуто 49 152 грн. 82 коп.;

- виконавчим листом від 26.08.2011р. № 2-157, згідно якого рішенням Врадіївського районого суду Миколаївської області від 04.07.2011р. по справі № 2-157 з ОСОБА_10 на користь обвинуваченого було стягнуто 49 152 грн. 82 коп.;

- постановою державного виконавця від 23.09.2011р. року про відкриття виконавчого провадження, згідно якої 23.09.2011р. року державним виконавцем Врадіївського РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_10 на користь обвинуваченого боргу в сумі 49 152 грн. 82 коп.;

- заявою від 01.09.2012р., згідно якої обвинувачений на підставі виконавчого листа № 2-157 від 22.09.2011р. отримав від ОСОБА_10 4500 грн.;

- постановою державного виконавця від 30.03.2014р. року про закриття виконавчого провадження, згідно якої 30.03.2014р. року державним виконавцем Врадіївського РУЮ закрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_10 на користь обвинуваченого боргу в сумі 49 152 грн. 82 коп., в зв`язку з непред`явленням стягувачем виконавчого документа в строки визначенні ст. 51 ЗУ Про виконавче провадження;

- довідкою Врадіївської державної нотаріальної контори № 468/01-16 від 08.05.2015р., згідно якої обвинувачений відмовився від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 ;

- довідкою Врадіївської центральної районної лікарні № 437 від 20.04.2015р., згідно якої обвинувачений з 2004 року по теперішній час за медичною допомогою до Врадіївської ЦРЛ не звертався, на амбулаторному лікуванні не перебував;

- довідкою Врадіївського районного центру зайнятості № 234 від 31.03.2015р., згідно якої обвинувачений не перебував та не перебуває на обліку як безробітний.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних можливостей, а також поважати достоїнства дитини, готувати її до самостійного життя й праці.
Частиною 3 ст. 182 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог ст.ст. 188-190 СК України обвинуваченого не було звільнено від сплати аліментів на утримання дитини.
Перевірив та оцінив вказані докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання суд враховує скоєння обвинуваченим злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеня тяжкості, особу підсудного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і приходить до висновку про призначення покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

в и р і ш и в :
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1