Справа № 1/679/3/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2013 року Нетішинський міський суд

Хмельницької області

в складі головуючого судді Стасюка Р.М.

при секретарі Федорчук Л.О., Сопронюк Л.А.,

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нетішин кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої вихователем дошкільного навчального закладу №7, одруженої, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,

- за ст. 125 ч.2 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, Казахстан, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на ВП ХАЕС ДП НАЕК «Енергоатом», одруженого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- за ст. 125 ч.2 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_8, непрацюючого, не одруженого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- за ст. 125 ч.2 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_11, непрацюючого, не одруженого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_12, в силу ст. 89 КК України не судимого,

- за ст. 126 ч.2 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_13, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, не одруженого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_14, в силу ст. 89 КК України не судимого,

- за ст. 126 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кожен окремо, звернулися до суд з скаргою порядку ст. 27 КПК України про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_3, ОСОБА_3, та ОСОБА_5 за ст. 125 ч. 2 КК України.

ОСОБА_3, ОСОБА_3, та ОСОБА_5 звернулись до суду з зустрічною скаргою порядку ст. 27 КПК України про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст. 126 ч.2 КК України.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що 04 липня 2010 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи біля квартири ОСОБА_6, що розташована за адресою: вул. Енергетиків, 1/178, зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Відвівши ОСОБА_6 в сторону, начебто для розмови, ОСОБА_5 вдарив його кілька разів кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_6 втратив свідомість і впав. Аби припинити побиття ОСОБА_8 завів його до квартири.

Крім того, 04 липня 2010 року, в період з 23:30 до 00:00 год., у підїзді будинку №1, що знаходиться по вул. Енергетиків, м. Нетішин Хмельницької області, ОСОБА_3, ОСОБА_3 та їх неповнолітній син ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин, що виникли між ними та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 стали наносити їм удари руками, ногами та качалкою в різні частини тіла, чим заподіяли останнім тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, крововиливу мяких тканин лівої навколо очної ділянки обличчя, саден шкіри задньої поверхні правого ліктьового суглобу, точкової ранки і крововиливу мяких тканин передньої поверхні лівого ліктьового суглобу, що відповідно до висновку експерта №2218 від 31.12.2010 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани мяких тканин лівої половини тімяної ділянки голови, саден шкіри правої половини лобної ділянки голови, потиличної ділянки голови, зовнішньої поверхні лівого плеча, передньої поверхні правого колінного суглобу, крововиливів мяких тканин правої надбрівної ділянки, бокової поверхні правої половини грудної клітки, правої підлопаточної ділянки, лівої половини тазу, лівого променево-запясного суглобу, правого стегна, лівого стегна, правої гомілки, набряку мяких тканин носа, струс головного мозку, що відповідно до висновку експерта №2219 від 11.01.2011 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнала та суду показала, що дійсно 04.07.2010 року близько 23 год.30 хв., вона разом з чоловіком та сином знаходились вдома та готувались до святкування дня народження сина. В цей час подзвонили в домофон, але чоловік піднявши трубку сказав, що помилились номером. Коли він вийшов до туалету, хтось почав стукати у двері та страшенно галасувати. Відкривши двері, аби подивитись, що відбувається, вона побачила ОСОБА_7 із собакою яка була без намордника, гавкала та рвалась до неї і ОСОБА_6 з палицею в руках. Вони вимагали, аби вона покликала сина. Трохи далі, стояв ОСОБА_9, якого вона спершу не помітила.

На крик вийшов її чоловік, так як хлопці стояли в порозі, дверей замкнути не було змоги. ОСОБА_6 кричав щоб покликали сина, і штовхнув її чоловіка в груди, в цей момент в нього випала палиця, яку вона швидко підібрала. Чоловік у відповідь штовхнув ОСОБА_6

Так як вона злякалась, за сина і за свою оселю, то почала відбиватись. Тілесні ушкодження хлопцям завдавали вони з чоловіком, чоловік бив руками, а вона штахетиною, яку опустив ОСОБА_6

Коли піднявся сильний галас, вона кричала дуже голосно, аби хтось вийшов їм на допомогу, син почув це та вийшов. Собака увесь час гавкала, син її вдарив і вона десь відлетіла до ліфта, більше вона її не бачила. ОСОБА_9, просто стояв прижавшись до стіни, та у конфлікт не втручався. Викликавши ліфт вони завели в нього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та опустили на перший поверх, в цей момент ОСОБА_7 вдарив її в живіт. ОСОБА_9, пішов по східцях до низу.

Від ОСОБА_6 було чути запах алкоголю, а він ОСОБА_7 ні, але він був увесь червоний і дуже збуджений.

Вона сильно перелякалась, так як знала, що хлопці мали судимості. Вона відразу зателефонувала батьку ОСОБА_7 та попросили забрати свого сина, інакше викличе працівників міліції.

Наступного дня вона написала заяву до міліції, так як їй стало відомо, що хлопці написали на них заяву.

Вважає, що тілесні ушкодження для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона завдала при необхідній обороні, так як вона захищали сина і помешкання. Просить з цих підстав кримінальну справу щодо неї, її чоловіка та сина закрити, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст. 126 КК України, оскільки вони умисно завдавали їм удари.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнав та суду показав, що 04.07.2010 року близько 23 год.30 хв., хтось зателефонував у домофон, та сказали, що потрібен його син ОСОБА_11, щоб щось вирішити. На що він сказав, що вже пізно, та поклав слухавку. Дружині він сказав, що помилились номером та пішов до туалету. Вийшовши звідти він почув галас біля дверей. В порозі стояв ОСОБА_6 з штахетиною в руках і ОСОБА_7 із собакою яка була без намордника і увесь час гавкала. Вони вимагали викликати їх сина ОСОБА_11 щоб щось з ним вирішити. ОСОБА_6 кричав і штовхнув його в груди, на що він у відповідь штовхнув ОСОБА_6 В цей момент з рук ОСОБА_6 випала штахетина яку підняла його дружина. Він почав бити хлопців руками та ногами по чому попадав, а дружина била штахетиною. Син вдарив собаку ногою і вона кудись відлетіла.

Дружина викликала ліфт щоб опустити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на перший поверх. Хлопці впиралися та ОСОБА_7 вдарив його дружину ОСОБА_3 ногою в живіт. В результаті бійки він тілесних ушкоджень не отримав, чи отримав син якісь тілесні ушкодження йому не відомо, принаймні він не помітив, і син не скаржився. У дружини був синець на руці, але експертизу вони не проводили.

Вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли не розмовляти, а вбивати. Він реально перелякався за своє життя, та життя дружини і сина, а тому заподіяв тілесні пошкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в межах необхідної оборони. Просить з цих підстав кримінальну справу щодо нього та його сім'ї закрити, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст. 126 КК України, оскільки вони умисно завдавали їм удари.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнав та суду показав, що днем 04.07.2010 року між ним та ОСОБА_6 ніякої сутички у підїзді не було, він його не бив. Він там розмовляв з своїм товаришем на імя ОСОБА_9.

Коли пізніше він з друзями стояв біля будинку та планували святкувати його день народження, то до них підійшли ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та почали виганяти з двору. Між ними виникла суперечка яку почула мати ОСОБА_7 та зробила йому зауваження. Мати ОСОБА_7І вийшла та забрала свого сина та ОСОБА_6 додому. Зі всього, що відбулось він зробив висновок, що ввечері буде бійка.

04.07.2010 року близько 23 год.30 хв., він повечеряв, та пішов за компютер, ввімкнув музику та одягнув навушники. Через деякий час він почув шум, крик, вибіг з кімнати. В порозі стояв ОСОБА_7І із собакою яка була без намордника, і ОСОБА_6 з штахетиною в руках, збоку ще був ОСОБА_12. ОСОБА_7 кричав, що батька вбють, матері цеглина на голову впаде, а його вбють у неї на очах.

Він вийшов в той момент, коли ОСОБА_6 вдарив батька в груди, і у нього випала штахетина, яку підібрала його мати. ОСОБА_7 відразу накинувся на нього. Від двох ударів він зумів ухилитись, а третій удар попав в плече. Він вдарив ОСОБА_7 два рази, і той почав відходить назад до ліфта, так як не зрозумів, що сталося. Він разом з батьками силою відтиснули хлопців до ліфту, та спустити їх на перший поверх. Хлопці вели себе дуже агресивно. Йому здалося, що вони прийшли його вбивати.

Мати відразу зателефонувала батька до ОСОБА_7, та попросила його забрати, інакше викличе міліцію. Сестра ОСОБА_6 на наступний день після бійки телефонувала та погрожувала. Коли мати звернулась до міліції, їй сказали, що на них уже написали заяву, через те вони вирішили написати зустрічну заяву.

Вважає, що діяв у межах необхідної оборони, тому в його діях відсутній склад злочину. Просить з цих підстав кримінальну справу щодо нього та його батьків закрити, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст. 126 КК України, оскільки вони умисно завдавали їм удари.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 126 КК України не визнав та суду показав, що 04.07.2010 року близько 15.00 год. він разом з ОСОБА_8, вийшли з кафе «Лель», де відпочивали разом з рідними, та пішли до нього додому, щоб поставити на підзарядку мобільний телефон ОСОБА_8 Вийшовши зі своєї квартири, що розташована за адресою: вул. Енергетиків, 1/178, його зустрів ОСОБА_5 з групою хлопців. Відвівши його в сторону для розмови ОСОБА_5 вдарив його кілька разів кулаком в обличчя, від чого він втратив свідомість і впав. Аби припинити побиття ОСОБА_8 завів його до квартири. Через деякий час, привівши себе в порядок він вийшов на вулицю де зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_12 яким розповів про те, що сталося.

В цей час до будинку по вул. Енергетиків №1 підійшов ОСОБА_5 разом з компанією хлопців близько 20-ти осіб. Він, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підійшли до них щоб порозмовляти з ОСОБА_5 з приводу побиття. Однак в ході розмови між ними виникла суперечка яку почула ОСОБА_14, мати ОСОБА_7 та ОСОБА_15 Виглянувши з вікна ОСОБА_16 зробила всім зауваження, на яке компанія ОСОБА_5 не відреагувала, а тому мати ОСОБА_7 вибігла на двір та заспокоїла всіх, а хлопців попросила розійтись. Так як ОСОБА_5 не пояснив причину його побиття, вони вирішили прийти до нього ввечері, про що йому і сказали.

Того ж дня він, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 знову зустрілись та близько 23 год.30 хв. пішли до квартири ОСОБА_5 щоб порозмовляти з приводу бійки, яка відбулась вдень. Подзвонивши в домофон їм відкрили двері. Коли вони ліфтом піднялись на четвертий поверх до квартири ОСОБА_5, то з квартири вийшла мати ОСОБА_3 з якою у нього та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка. В цей час на коридор вийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_5 які стали їх бити не даючи змоги вийти з ліфта, а також спуститися вниз. В руках у ОСОБА_3 була качалка, якою вона завдавала їм удари по різним частинам тіла.

В звязку з спричиненням йому ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень він змушений був лікуватися в ДЗ СМСЧ-4 м. Нетішина.

З даного приводу він написав заяву в міліцію.

Вважає, що не скоював злочину передбаченого ч.2 ст. 126 КК України щодо ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, так як ніякого посягання на їх життя і майно він не вчиняв. Просить з цих підстав кримінальну справу щодо нього закрити, а ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 засудити за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки вони умисно завдавали йому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 126 КК України не визнав та суду показав, що 04.07.2010 року близько 17 год. 30хв. він разом з ОСОБА_12 зустріли ОСОБА_6 який розповів їм, що його побив ОСОБА_5

В цей час до будинку по вул. Енергетиків №1 підійшов ОСОБА_5 разом з компанією хлопців близько 20-ти осіб. Вони підійшли до них щоб зясувати причину побиття ОСОБА_6 Однак в ході розмови між ними виникла суперечка яку почула його мати ОСОБА_14 Виглянувши з вікна вона зробила всім зауваження, на яке компанія ОСОБА_5 не відреагувала, а тому мати вибігла на двір та попросила хлопців розійтись. Так як ОСОБА_5 не пояснив чому побив ОСОБА_6, а лише сказав що йому дали команду, вони сказали, що прийдуть ввечері поспілкуються.

Того ж дня він, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 знову зустрілись близько 23 год.30 хв. та пішли до квартири ОСОБА_5 щоб зясувати причину бійки, яка відбулась вдень. Подзвонивши в домофон їм відкрили двері. Коли вони піднялись ліфтом на четвертий поверх до квартири ОСОБА_5, то з квартири вийшла мати ОСОБА_3 з якою у нього та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка. В цей час на коридор вийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_5 які стали їх бити не даючи змоги вийти з ліфта, а також спуститися вниз. В руках у ОСОБА_3 була качалка, якою вона завдавала ударів по різним частинам тіла.

Так як вони прийшли порозмовляти, а не вчиняти бійку, то в них не було ніяких штахетин, а також з ними не було собаки.

В звязку з спричиненням йому ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень він змушений був лікуватися.

З даного приводу він написав заяву в міліцію.

Вважає, що не скоював злочину передбаченого ч.2 ст. 126 КК України щодо ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, так як ніяких насильницьких дій, посягання на їх життя і майно він не вчиняв. Просить з цих підстав кримінальну справу щодо нього закрити, а ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 засудити за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки вони умисно завдавали йому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 04.07.2010 року він разом з ОСОБА_7 відпочивали на міському пляжі, повертаючись додому вони зустріли ОСОБА_6 який розказав, що його побив ОСОБА_5. В подальшому вони зустріли ОСОБА_5 який запропонував ОСОБА_6 розібратися з ним один на один, на що той відмовився. В ході розмови між ними виникла суперечка, яку почула мати ОСОБА_7, та зробила всім зауваження, сказавши щоб хлопці розійшлись або вона викличе міліцію. Після чого всі затихли та розійшлись.

Зустрівшись ввечері він, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли до квартири ОСОБА_5, щоб розповісти про бійку і розібратись в причині даного конфлікту. Зайшовши у підїзд він піднімався по сходах, а хлопці поїхали ліфтом. Він бачив, що як тільки з ліфта вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 то їм на зустріч з квартири вийшли ОСОБА_5 та відразу почали бити хлопців. Побачивши це він відразу спустився вниз, участі в бійці він не приймав. Вийшовши на вулицю він зачекав 5-10 хвилин коли вийшли хлопці. Пізніше він дізнався, що в результаті побиття хлопці потрапили до лікарні.

Будь яких знарядь для заподіяння ушкоджень вони з собою не брали, а також з ними не було ніякої собаки.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 04.07.2010 року вона була вдома разом з знайомою ОСОБА_15 та дивились телевізор. Крізь відчинене вікно вони почули крики, виглянувши у вікно побачили, що біля дитячого садочку юрба хлопців, які між собою сварились. Серед тих хлопців вона впізнала свого сина ОСОБА_17, ОСОБА_6, ОСОБА_5. Боячись, що може бути бійка, вона їм крикнула щоб вони розійшлись. ОСОБА_5 Крилу сказала, що зателефоную його матері, на що він відповів, що не боїться, що вона зателефоную його матері, сказав, що можете подзвонити і батькові. Через хвилин 5 вони розійшлись.

Коли вона йшла на роботу то бачила, що у ОСОБА_6 були синці. Близько опівночі їй на роботу зателефонував її син та сказав, що його побила сімя ОСОБА_5 і він має намір звернутись у міліцію. Прийшовши додому вона надавала сину першу медичну допомогу, однак йому ставало зле, тоді вони звернулись до лікарів. Їх направили на лікування в м. Хмельницький де вони лікувались 20 днів, а потім продовжували лікування у м. Нетішин.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_18 кожен окремо підтвердили факт суперечки між компанією ОСОБА_5 та ОСОБА_7І, ОСОБА_6 в день біля будинку по вул. Енергетиків 1, також ОСОБА_18 показав, що близько опівночі йому телефонувала ОСОБА_3 та сказала, щоб він забрав свого ОСОБА_7, а то його винесуть вперед ногами.

Свідок ОСОБА_19 показала, що будучи ввечері на роботі вона чула як до ОСОБА_14 телефонував син та повідомляв про побиття. Вона знає, що ОСОБА_20 робив йому операцію на носі, а ОСОБА_21 асестувала при операції.

Про те хто побив сина вона дізналась зі слів ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_22 показала, що 04.07.2010 року вони були на хрестинах у кафе «Лель», син ходив ставити телефон на підзарядку, прийшовши вона побачила, що його побили. Він розказав, що між 8 і 9 поверхом будинку його зупинили хлопці, там був ОСОБА_5 з друзями, вони побились, 5 хлопців блокували вихід з підїзду щоб він не втік.

Того ж дня близько опівночі ОСОБА_20 привів батько ОСОБА_7І, він був увесь побитий, та втратив свідомість. Зі слів сина їй стало відомо, що його побили ОСОБА_5.

На наступний день в підїзді вона почула розмову ОСОБА_5, який повідомляв для своїх хлопців, що буде виловлювати «їх» по одному і вбивати.

У вівторок вона прийшла написати заяву до міліції, де її повідомили, що сімя ОСОБА_5 ще вчора написали аналогічну заяву.

З приводу отриманих тілесних ушкоджень син лікувався в лікарні.

Свідок ОСОБА_23 показав, що 04.07.2010 року, він приїхав з дачі об 22.00 год. та ліг відпочивати. Його розбудив шум, який лунав з коридору. Підійшовши до дверей він помітив сусідку та двох молодих чоловіків які сперечались. В руках хлопців він нічого не бачив, лише в одного з них був нашийник в руках, за якого він тримав собаку, ОСОБА_19 та ОСОБА_5 він в цей час не бачив. Так як він був не одягнений, то вирішив одягнутись та вийти поцікавитись, що відбувається. Коли він одягнувся, то вже на коридорі нікого не було, у вікно він бачив що вони були вже на вулиці. Він вже вирішив не втручатись. Коли він спостерігав, що відбувалось на вулиці, то бачив там і ОСОБА_5 і ОСОБА_19, вони штовхались з молодими хлопцями, їх було двоє, а ОСОБА_19 в цей час бігала навколо них, щось кричала. Про обставини інциденту йому стало відомо пізніше від ОСОБА_3 з яким він працює в ВП ХАЕС.

Свідок ОСОБА_24 показала, що в липні 2010 року вона відчинила двері, так як почула шум на коридорі, виглянувши побачили, що хлопці з собакою піднімаються східцями, і розмовляють висловлюючись нецензурними словами. Там були ОСОБА_7 з собакою, і ще двох хлопців. Пробачивши їх, вона злякалась собаки та швидко зачинила двері. Свідком конфлікту вона не була, але так як до неї приходили працівники міліції, то вона зрозуміла, що був якийсь конфлікт.

Свідок ОСОБА_25 показала, що є сестрою ОСОБА_3 та сусідкою ОСОБА_7

Коли влітку вона піднімалась східцями на 5 поверх, то назустріч спускавсь ОСОБА_7, причому він по них скакав через одну-дві сходини, він зовсім не був схожий на хворого, у якого струс мозку. Слідів побиття вона також не помітила, він зі нею привітавсь та побіг далі на вулицю.

Суд не приймає покази свідків ОСОБА_23, ОСОБА_24 стосовно присутності собаки під час конфлікту, так як свідок ОСОБА_23 вказуючи, що він бачив собаку з хлопцями у підїзді. Разом з тим показав, що штовханина відбувалась на вулиці, тоді як всі стверджують, що конфлікт відбувався біля квартири ОСОБА_3. Крім того він показав, що працює разом з ОСОБА_3 який повідомив йому про обставини конфлікту.

Свідок ОСОБА_24 вказала лише, що бачила собаку однак злякалась її і закрила двері. Вона стверджувала, що був якийсь шум, однак про собачий гавкіт не вказувала, тоді як згідно показів ОСОБА_3, собака весь час гавкала, чого не могли не чути жилці даного підїзду. Однак ніхто про дану обставину не повідомляв.

Також судом не приймаються покази свідка ОСОБА_25, так як на час інциденту вона проживала на дачі, так як здає квартиру наймачам. А твердження про відсутність слідів побиття спростовується показами самих ОСОБА_3, які не заперечують, що били ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також відповідними висновками експерта.

Незважаючи на невизнання вини підсудними ОСОБА_3, ОСОБА_3В, ОСОБА_5 їх вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.07.2010 року в якій зазначено, що 04.07.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6О близько 15 год. виникла бійка. А близько 23 год. 30 хв. бійка виникла між ОСОБА_3, ОСОБА_3В, ОСОБА_5 з одної сторони та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з іншої(а.с.26);

- висновком експерта №2219 від 11.01.2011 року, згідно якого з описової частини вбачається, що в результаті сварки, яка переросла в бійку, між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та сімєю ОСОБА_5, останні стали бити їх качалками, чим спричинили тілесні ушкодження, а згідно заключної частини отримані ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя.(а.с.80-83);

- висновком експерта №2218 від 31.12.2010 року, згідно якого з описової частини вбачається, що в результаті сварки, яка переросла в бійку, між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та сімєю ОСОБА_5, останні стали бити їх качалками, чим спричинили тілесні ушкодження, а згідно заключної частини отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя .(а.с.85-87).

Вирішуючи питання про доведеність вини підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_3В, ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їм злочину, суд враховує, що підсудні у судовому засіданні не заперечували спричинення потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Таким чином оцінюючі надані суду докази, та за їх сукупністю суд вважає вину підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_3В, ОСОБА_5 у вчинені злочину за ч. 2 ст. 125 КК України доведеною.

Свідчення підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_3В, ОСОБА_5 і їх зустрічну скаргу суд розцінює лише як форму захисту від пред'явленого звинувачення.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає, що в ході судового засідання не знайшли свого підтвердження обставини викладені в зустрічній скарзі, а тому в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого їм злочину, тому їх необхідно виправдати по пред'явленому обвинуваченню.

З цих же підстав не підлягає задоволенню і пред'явлений зустрічний позов на загальну суму 7000,00 грн., оскільки він пред'явлений як відшкодування шкоди в наслідок злочину.

При призначенні покарання підсудним ОСОБА_3, ОСОБА_3В, ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України помякшують покарання підсудній, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання підсудній, судом не встановлено.

Статтею 125 ч.2 КК України передбачені альтернативні види покарань у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту, обмеження волі.

З урахуванням обставин вчинення злочину, осіб підсудних, суд вважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства і покарання їм слід призначити у виді штрафу в межах санкції статті за інкримінований їм злочин.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було заявлено цивільні позови про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_3В, ОСОБА_5 1106,31, грн. матеріальної шкоди, 10000,00 грн. моральної шкоди, 1500,00 грн. витрат по наданню юридичної допомоги (а.с. 4-5) та 533,79 грн. матеріальної шкоди, 10000,00 грн. моральної шкоди, 1500,00 грн. витрат по наданню юридичної допомоги (а.с. 22-23) відповідно.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди та витрат по наданню юридичної допомоги підтверджуються наявними в матеріалах справи оригіналами платіжних документів, договором про надання юридичних послуг з адвокатом ОСОБА_1 та підлягають задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Аналізуючи доводи потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6, матеріали кримінальної справи, суд вважає, що останніми в судовому засіданні не було достатньо мотивовано, з чого вони виходили, оцінюючи завдані їм моральні страждання в сумі 10000,00 грн. кожному, проте суд вважає, що від злочину потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазнали моральних страждань, перебували на лікуванні в медичному закладі на протязі декількох днів, що призвело до порушення звичного для них режиму життя, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі по 3000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною за ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Міру запобіжного заходу підсудній у виді підписки про невиїзд залишити попередню до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Міру запобіжного заходу підсудному у виді підписки про невиїзд залишити попередню до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Міру запобіжного заходу підсудному у виді підписки про невиїзд залишити попередню до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ідн.№), ОСОБА_4 (ідн.№), ОСОБА_5 (ідн.№) на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15 - 533,79 грн. матеріальних збитків, 3000,00 грн. моральної шкоди, 1500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ідн.№), ОСОБА_4 (ідн.№), ОСОБА_5 (ідн.№) на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_13 1106,31 грн. матеріальних збитків, 3000,00 грн. моральної шкоди, 1500,00 грн. витрат на правову допомогу.

ОСОБА_6 визнати не винним в пред'явленому обвинуваченні за ст. 126 ч.2 КК України та виправдати його.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді підписки про невиїзд - скасувати.

ОСОБА_7 визнати не винним в пред'явленому обвинуваченні за ст. 126 ч.2 КК України та виправдати його.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді підписки про невиїзд - скасувати.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд.

Головуючий суддя Стасюк Р.М.