Справа №11-661 2007р. Головуючий у 1 інстанції-Хрипун С.В.
Категорія- ст. 115 Ч..1 КК і ін Доповідач-Шевченко О.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007р. апеляційний суд
Київської області в складі: Головуючого - Шевченка О.В. Суддів - Дриги A.M., Ігнатюка О.В. з
участю прокурора - Хомич С.П.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Києві кримінальну справу за апеляцією
державного обвинувача на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 27 квітня 2007р., якою справа по обвинуваченню ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України повернута
прокурору Києво-Святошинського району Київської області для проведення
додаткового розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому , що перебуваючи з ОСОБА_2 в
неприязнених стосунках, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
вчиненої ОСОБА_3 на автомобілі ОСОБА_1 та у зв"язку з розбіжностямив
релігійних переконаннях, вважаючи , що ОСОБА_2 контролює його за допомогою радіоапаратури, вирішив вчинити умисне вбивство
ОСОБА_2

Здійснюючи підготовку до вчинення вказаного злочину , ОСОБА_1 в лютому-березні
2005 року через ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 намагався придбати вогнепальну зброю .

Придбавши в
невстановленої особи вогнепальну зброю, обріз з мисливської рушниці
"ТОЗ-Б" ОСОБА_1, з метою позбавити життя ОСОБА_2, зберігав обріз в
належному йому гаражі "Роднічок" в місті Боярка Києво-Святошинського
району Київської області.

17 березня 2005 року о 8 годині 30 хвилин ОСОБА_1 вийшов з дому та
направився до належного йому гаража, розташованого в гаражному кооперативі
"Роднічок", де з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_2, взяв обріз
мисливської рушниці "ТОЗ - Б" та пішов до п'ятнадцятої лінії садового
товариства "Газовик " в м.Боярка
, якою , як йому було відомо, ОСОБА_2 кожен день йде на роботу.

В той же день о
9 год. 30 хв.,
ОСОБА_1, перебуваючи на п'ятнадцятій лінії
садового товариства "Газовик " в м.Боярка, побачивши ОСОБА_2,
підійшов на відстань 1,8 метрів та з метою позбавити ОСОБА_2 життя ,
зробив в останнього постріл з обрізу мисливської рушниці. Однак, не досягши
бажаних результатів у вигляді настання смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 наніс останньому
стволом обрізу декілька ударів по голові.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи № 118 від 18.03.2005 року смерть ОСОБА_2 настала від
перелому кісток черепа з крововиливами під
оболонку, у речовину і шлуночки головного мозку .

2

Після вчиненого злочину ОСОБА_1 повернувся до належного йому гаражу, розташованого в гаражному кооперативі "Роднічок"
та на власному автомобілі ВАЗ-2109 поїхав у м.Київ,
звідки поїхав до матері своєї дружини ОСОБА_7, яка
проживає в с.Данилівка Васильківського району Київської області, де
переночував .

Припускаючи , що
за вчинений злочин його можуть розшукувати працівники
органів МВС, ОСОБА_1 зранку, 18.03.2005 року, на власному автомобілі
разом з ОСОБА_7 поїхав до міста Києва, де в стоматологічній клініці при
інституті А.А.Богомольця йому було видалено два зуби .

Після цього
ОСОБА_1 приїхав до міста Боярка
та , знаючи , що його розшукує міліція проконсультувався з адвокатом стосовно
дачі ним пояснень працівникам
Києво-Святошнського РВ ГУ МВС України, які його викликають.

Далі ОСОБА_1, з метою приховування вчиненого ним злочину, взяв обріз із
мисливської рушниці, яким вчинив вбивство ОСОБА_2, загорнув у спортивні штани
та помістив в спортивну сумку, а потім 19.03.2005 року завіз своєму знайомому ОСОБА_8, який проживає АДРЕСА_1,
попросивши останього, щоб він залишив сумку у себе
на декілька днів на зберіганні під виглядом особистих речей.

Залишивши знаряддя вчинення злочину , ОСОБА_1 приїхав до себе додому,
де виправ одежу, в якій вчинив злочин і після цього, вважаючи , що приховав та
знищив всі докази вчиненого ним вбивства, прийшов у райвідділ міліції.

Крім цього, ОСОБА_1 для вчинення умисного вбивства ОСОБА_2 придбав, носив
та зберігав вогнепальну зброю - обріз гладкоствольної мисливської
рушниці.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 638 від 10.06.2005 року
предмет, вилучений в прибудові господарського двору будинку АДРЕСА_1 є обрізом
гладкоствольної двохствольної мисливської рушниці моделі "ТОЗ-Б" 16
калібру, виготовлений шляхом укорочення стволів та відокремлення прикладу, придатний для проведення пострілів і являється
вогнепальною зброєю.

Розглядаючи справу, суд, за клопотанням захисника ОСОБА_9, повернув
її на додаткове розслідування в зв»язку з неповнотою і неправильністю досудового слідства, запропонувавши слідчим органам виконати
наступне:

·
розслідувати справу відповідно до положень, передбачених
ст.22 КПК України;

·
виконати вказівки суду, зазначені в
постановах від 03.10.2005 року та 02.03.2006 року;

- встановити
місце знаходження свідка ОСОБА_8 з метою допиту його в судовому засіданні, так
як його покази мають важливе значення по справі і можуть суттєво вплинути на
висновки суду про винність або невинність підсудного, оскільки в матеріалах
справи відсутні

3

будь-які дані, які б свідчили про
вжиті заходи для встановлення місця знаходження ОСОБА_8.

В апеляції
обвинувач вказує, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню, а
справа поверненню на новий судовий розгляд, оскільки
суд при її направленні для проведення додаткового розслідування мотивував
своє рішення тим, що органом досудового слідства по кримінальній справі не
встановлено фактичне місце мешкання свідка ОСОБА_10,
що унеможливлює його допиту в судовому засіданні.

Разом з тим,
суду необхідно було керуватись ст. 315-1 КПК України та надати прокуратурі
Києво-Святошинського району доручення для встановлення фактичного місця
перебування ОСОБА_8, не повертаючи справу на
додаткове розслідування. До того ж суд у судовому засіданні оголосив
показання свідка ОСОБА_8 та з урахуванням питань
поставлених після оголошення цих показів мав дати їм оцінку.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, підтримавшого апеляцію, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний
суд вважає, що апеляція держобвинувача підлягає задовленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до
ч.1 ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді,
коли ця неповнота або неправильність не
може бути усунута в судовому засіданні.

Суд, повертаючи дану справу на додаткове розслідування порушив ці вимоги закону.

Як видно із
ухвали, до зазначеного характеру порушень судом віднесено невиконання органами
досудового слідства вимог ст.22 КПК України, а також вказівок зазначених в
постановах місцевого суду від 03.10.2005 року та 02.03.2006 року.

Між тим, суд не конкретизував, які саме порушення процесуального характеру та вказівки не виконанали слідчі органи в
наведених постановах, що є неприпустимим.

Кримінально-процесуальний закон вимагає, що в ухвалі чи постанові суду про
повернення справи на додаткове розслідування повинно бути зазначено в чому
конкретно виявилась неповнота чи неправильність досудового слідства, чому суд
позбавлений можливості усунути їх у судовому засіданні, які саме обставини
мають бути з»ясовані при додатковому
розслідуванні і які слідчі дії при цьому мають бути проведені.

Не можна
погодитись також із посиланням в ухвалі, як на підставу направлення
кримінальної, справи на додаткове розслідування, неявку свідка ОСОБА_8 в судове
засідання для допиту, оскільки суд міг сам, у тому числі шляхом надання прокуратурі
Києво-Святошинського району судового доручення, відповідно до ст.315-1КПК
України, вирішити дане питання.

Більше того, як
убачається з матеріалів кримінальної справи, в процесі її розслідування,
органами досудового слідства ОСОБА_8 був неодноразово допитаний і в різний час
( т.1 а.с.221-224, 258-266), між

4

ним
та підсудним
ОСОБА_1 проведений допит
віч-на-віч (т.1
а.с.246-255)..

Враховуючи
наведене та використавши всі, передбачені законом вимоги, суд в порядку ст.306 КПК України, не позбавлений можливості оголосити
покази свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, надавши їм в сукупності з іншими доказами відповідну правову оцінку.

З протоколу
судового засідання вбачається(т.3 а.с.211), що суд частково дослідив покази
ОСОБА_8, які містяться в т.1 на а.с.223,224 і з незрозумілих підстав, повернув
справу на додаткове розслідування, зазначивши в ухвалі, що без участі цього
свідка неможливо закінчити розгляд справи.

Апеляційний суд
звертає увагу суду на недопущення таких недоліків в майбутньому.

Таким чином,
судом повернуто справу на додаткове розслідування необгрунтовано, з порушенням
норм кримінально-процесуального закону, а
тому апеляція держобвинувача підлягає задоволенню, ухвала суду -скасуванню,
а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно прийняти рішення, яке відповідало
б чинному кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству
України.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, КПК України, апеляційний суд,-

Ухвалив :

апеляцію
держобвинувача - задовольнити, ухвалу Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 27 квітня 2007р., якою кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263
КК України направлена прокурору Києво-Святошинського району Київської області
для додаткового розслідування - скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд в іншому складі.