Справа №: 1-16/11
Провадження №: 1-16/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, не судимого -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , освіта вища, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, судимого 26.12.2006 року Долинським районним судом за ст. ст. 296 ч.1, 186 ч.2, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі і звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с.Н-Олександрівка Амурської області РФ, жителя АДРЕСА_3 , освіта неповна середня, розлученого, не працюючого, судимого 24.05.2007 року Долинським районним судом за ст. 185 ч.1 КК України до одного року позбавлення волі і звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в приміщення.

ОСОБА_11 таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в приміщення, повторно.

ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 умисно заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Злочин скоєно при наступних обставинах.

ОСОБА_11 з метою вчинення крадіжки індивідуального майна 30 грудня 2009 року на рейсовому автобусі приїхав на х.Вигодівка с.Витвиця Долинського району, де близько 14 години шляхом зривання навісного замка та виважування врізного замка вхідних дверей проник в приміщення насосної станції санаторію "Перлина Карпат", яка розташована в лісовому масиві на околиці санаторію, звідки таємно викрав водяний насос ЕЦВ 4-2, 5 -100, чим заподіяв матеріальні збитки на суму 3 458 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_11 08 лютого 2010 року близько 23 години 30 хвилин з метою вчинення крадіжки, шляхом вибивання дверей проник в приміщення кабінету президента спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться в будівлі стадіону «Нафтовик» в м. Долина по вул. С.Бандери,1а, звідки таємно викрав 1 комп`ютерний монітор «РRОVІЕW-17» вартістю 150 гривень та факсимільний апарат «РАNАSОNІС» вартістю 450 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 600 гривень.

13 лютого 2010 року близько 17 години ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_14 приїхали до будинку АДРЕСА_4 , в якому ОСОБА_12 тимчасово проживав.

Зустрівши на вулиці при виході з подвір`я вказаного будинку ОСОБА_12 , який повертався до будинку разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виникла суперечка, в ході якої останній став наносити удари кулаками в різні частини тіла ОСОБА_12 .. На вимогу ОСОБА_15 припинити бійку і зайти в приміщення будинку, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 разом з вищезазначеними особами пройшли на подвір`я, де біля вхідних дверей будинку ОСОБА_11 знову став наносити ОСОБА_12 удари кулаками та ногами в різні ділянки тіла, неправомірні дії ОСОБА_11 підтримали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які також стали наносити ОСОБА_12 удари кулаками в область голови та тулуба, поваливши останнього на землю.

На прохання ОСОБА_15 ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 припинили бійку, ОСОБА_12 відчинив вхідні двері і разом з вищезазначеними особами зайшли в приміщення будинку, де в першій кімнаті знаходився знайомий ОСОБА_12 ОСОБА_17 ..

Пройшовши в останню від входу кімнату, ОСОБА_11 знову затіяв бійку з ОСОБА_12 , який сів на диван-ліжко, став наносити ОСОБА_12 удари руками та ногами в різні ділянки тіла, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтримали неправомірні дії ОСОБА_11 і в свою чергу стали наносити удари руками в різні ділянки тіла ОСОБА_12 , умисно заподіявши останньому тяжке тілесне ушкодження, від якого наступила смерть потерпілого ОСОБА_12 ..

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 винним себе у вчиненні злочину визнав частково, вказавши, що 13 лютого 2010 року разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 вживали спиртне, а близько 17 години поїхали в стару частину м. Долини на прохання ОСОБА_11 , який хотів поговорити з ОСОБА_16 .. Дорогу водію «таксі» показував ОСОБА_11 і вони на вказаному автомобілі під`їхали до якогось приватного будинку. Водій автомашини «таксі» залишився на дорозі, а він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 пішли до будинку. ОСОБА_11 почав стукати у вхідні двері будинку, але двері їм спочатку ніхто не відкривав, а потім до вікна підійшов, не відкриваючи вхідних дверей, ОСОБА_18 , який повідомив, що в будинку ОСОБА_16 та її хлопця не має і що останні пішли в магазин.

В той час, коли вони знаходилися біля будинку, хтось із його товаришів побачив ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , яких він на той час не знав. Вийшовши з подвір`я будинку на вулицю, вони почали говорити з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 і між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла суперечка, в ході якої останні почали шарпати за одяг один одного, але не билися. ОСОБА_15 попросив всіх зайти в приміщення будинку і там вияснити стосунки, тому вони всі підійшли до вхідних дверей будинку, де ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_11 , від чого останній впав на землю, піднявся і у відповідь наніс удар ОСОБА_12 .. Останній також впав на землю, а ОСОБА_11 наніс лежачому ОСОБА_12 ще декілька ударів ногами в різні ділянки тіла.

ОСОБА_10 підняв ОСОБА_12 і намагався завести в будинок, але зачепився за поріг і впав на підлогу, а ОСОБА_12 опинився на ОСОБА_10 .. Коли ОСОБА_10 піднявся, між останнім і ОСОБА_15 виникла бійка, однак він став утримувати ОСОБА_15 , а ОСОБА_12 в цей час зайшов до будинку, погрожуючи їм розправою і виражаючись нецензурними словами на їх адресу.

Вони всі зайшли вслід за ОСОБА_12 в приміщення будинку, де в першій кімнаті сидів на кріслі ОСОБА_17 .. ОСОБА_12 пройшов в останню від входу кімнату і сидячи на диван-ліжку, продовжував ображати їх, погрожувати розправою, «стрілкою», намагався вдарити ОСОБА_11 , тому він наніс ОСОБА_12 один удар долонею руки по обличчі. ОСОБА_15 також виражався нецензурними словами, кричав, погрожуючи їм «стрілкою», тому ОСОБА_10 відвів ОСОБА_16 , яка плакала, на кухню, а він та ОСОБА_14 заспокоїли ОСОБА_15 і останній запропонував випити за примирення. Вони відмовилися вживати спиртне, ОСОБА_11 побачив на тілі ОСОБА_16 синець, спитав останню, чому її б`є ОСОБА_12 і не отримавши відповіді, підійшов до ОСОБА_12 вияснити причини побиття Інни.

Оскільки він неодноразово відходив розмовляти по мобільному телефону, то не бачив всіх обставин побиття ОСОБА_12 . ОСОБА_11 , однак бачив, що останній наносив ОСОБА_12 удари рукою по обличчі та тілі, а ОСОБА_12 ногами копав ОСОБА_11 , можливо оборонявся.

У ОСОБА_12 була розбита губа.

В черговий раз до нього зателефонували на мобільний телефон, він вийшов до вхідних дверей переговорити і до нього підійшов ОСОБА_14 , з яким він вийшов на вулицю, а через кілька хвилин на подвір`я вийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з ОСОБА_16 і вони поїхали від будинку, в якому залишилися ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 ..

Коли вони вийшли з будинку, на подвір`я вибіг ОСОБА_12 і просив ОСОБА_16 повернутися. На автомобілі-таксі вони поїхали в м. Долина до вул. Чорновола, де круглодобового працює магазин "Софія", і він з ОСОБА_19 вийшли з автомобіля і пішли додому.

Він особисто завдав ОСОБА_12 один ляпас долонею руки, нанісши цей удар по щоці за те, що останній, сидячи на диван-ліжку, обзивав їх, ображав, грозив розправою. Вказаний удар був не сильним, оскільки ОСОБА_12 не переставав говорити, тому не визнає своєї вини у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, від яких наступила смерть останнього, частково визнає позовні вимоги.

Не бачив, щоб ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Пояснення підписав, не читаючи змісту, оскільки працівники міліції били його; в подальшому давав правдиві показання.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 частково визнав себе виним у вчиненні злочину, вказавши, що 13 лютого 2010 року протягом дня вживав алкогольні напитки, а близько 17 години на автомобілі «таксі» він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , на прохання останнього, поїхали в стару частину м. Долини до ОСОБА_16 , дівчини ОСОБА_11 .. Дорогу водію автомобіля «таксі» показував ОСОБА_11 і вони на вказаному автомобілі під`їхали до якогось приватного будинку. Водій автомобіля залишився на дорозі, а він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 вийшли з автомобіля та пішли до будинку. ОСОБА_11 почав стукати у вхідні двері будинку, але двері їм ніхто не відкривав, а через незначний проміжок часу до вхідних дверей будинку з приміщення будинку підійшов ОСОБА_18 , який повідомив їм, що він в будинку знаходиться сам, а ОСОБА_16 та її хлопця немає і що останні пішли в магазин.

Вони стали виходити з подвір`я на вулицю і в цей час до них підійшла ОСОБА_16 з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 .. ОСОБА_11 з ОСОБА_16 відійшли в сторону поговорити, до останніх підійшов ОСОБА_12 і між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла суперечка, останні стали шарпатись, виражатися нецензурними словами і ОСОБА_15 запропонував всім піти в будинок для вияснення стосунків.

Йдучи до будинку, перед вхідними дверима конфлікт між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розгорівся знову, ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_11 , від чого останній впав на землю, піднявся і у відповідь наніс удар ОСОБА_12 , який також впав на землю, а ОСОБА_11 наніс лежачому ОСОБА_12 ще декілька ударів ногами в різні ділянки тіла.

ОСОБА_15 відчинив вхідні двері, він перший зайшов у приміщення будинку, де в кріслі спав ОСОБА_17 , і побачивши, що інші залишились на вулиці, вийшов з будинку на подвір`я. Біля вхідних дверей лежав ОСОБА_12 , якого копав ОСОБА_11 та ОСОБА_14 ..

Він підняв ОСОБА_12 і намагався завести в будинок, але зачепився за поріг і впав на підлогу, а ОСОБА_12 опинився на ньому. В цей момент його також став копати ОСОБА_11 , якому він зробив зауваження і останній припинив наносити йому удари ногами.

Він піднявся з землі, став витирати одяг і в цей момент ОСОБА_15 наніс йому кілька ударів. Захищаючись, він у відповідь наніс удар ОСОБА_15 , останній впав на підлогу, піднявся, однак ОСОБА_9 став утримувати ОСОБА_15 , а ОСОБА_12 зайшов до будинку, погрожуючи їм розправою.

Вони всі зайшли вслід за ОСОБА_12 в приміщення будинку, де ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжували вияснювати стосунки, а він відвів ОСОБА_16 , яка плакала, на кухню і став заспокоювати її. На кухні він знаходився близько 10 хвилин, однак чув, що ОСОБА_11 з ОСОБА_12 кричали, обзивали один одного, чув крики п`яного ОСОБА_15 ..

До них на кухню заходили ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , останній пропонував випити за примирення, але він відмовився, оскільки хотів скоріше залишити приміщення будинку, щоб уникнути будь-яких неприємностей. ОСОБА_11 обнявши на кухні ОСОБА_16 , побачив на її тілі синець і спитав останню, чому її б`є ОСОБА_12 , після чого побіг у ту кімнату, де знаходився ОСОБА_12 ..

Він пішов за ОСОБА_11 і побачив, що ОСОБА_12 сидить на диван-ліжку, захищаючись ногами від ударів ОСОБА_11 , який ногами копав сидячого ОСОБА_12 по ногах, можливо по тазу.

ОСОБА_14 також наносив удари руками та ногами в різні ділянки тіла ОСОБА_12 ..

Він став відтягувати ОСОБА_11 від ОСОБА_12 і разом з ОСОБА_9 заспокоїли ОСОБА_11 ..

ОСОБА_12 став обзивати ОСОБА_11 , замахнувся вдарити останнього, тому він опередив ОСОБА_12 і вдарив останнього в руку і в груди, а ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_12 долонею руки по обличчі, від чого ОСОБА_12 знову сів на диван. Він сказав, щоб всі присутні вийшли з приміщення будинку і разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 покинули приміщення будинку. Він останній вийшов з будинку, в якому залишилися ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 ..

Коли вони вийшли з будинку, на подвір`я вибіг ОСОБА_12 і сказав ОСОБА_16 повернутися.

Більше він не повертався до цього будинку.

Працівники міліції не допускали до нього адвоката, говорили, що затримали його за порушення адміннагляду. Підписував протоли допиту не читаючи їх, правдиві показання дає суду.

Визнає себе винним у вчиненні хуліганських дій чи завданні фізичного болю потерпілому ОСОБА_12 , однак не визнає своєї вини у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , від яких наступила смерть останнього. З цих підстав частково визнає позовні вимоги потерпілої сторони.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 частково визнав себе винним в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 та не визнав своєї вини в умисному заволодінні чужим майном, вказавши, що 13 лютого 2010 року протягом дня вживав спиртні напитки з ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і близько 17 години він запропонував останнім поїхати в стару частину м. Долина до будинку, де проживав ОСОБА_12 , з метою забрати від останнього ОСОБА_16 , оскільки ОСОБА_12 знущався над останньою, бив її, а він кохає ОСОБА_16 .. Намірів побити ОСОБА_12 у них не було.

Хто викликав автомобіль-таксі, він не пригадує, вони приїхали в стару частину м. Долини і підійшли до будинку, в якому проживав ОСОБА_20 . Постукавши у вікно, їм двері ніхто не відкривав, а невідомий йому на той час ОСОБА_17 виглянув у вікно і повідомив, що ОСОБА_21 та ОСОБА_22 немає і що останні пішли в магазин. Після цього вони повернулися і направились до автомобіля-таксі, яке стояло на вулиці.

Вийшли з подвір`я і на вулиці зустрілись із ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та на той час незнайомим йому ОСОБА_25 . Вони привіталися і він з ОСОБА_16 відійшли в сторону поговорити.

До них підійшов ОСОБА_12 і між ним та ОСОБА_12 виникла суперечка, вони пошарпатись, оскільки ОСОБА_12 став обзивати його нецензурними словами і ОСОБА_15 запропонував всім піти в будинок для вияснення стосунків, щоб не порушувати громадський порядок.

Йдучи до будинку, перед вхідними дверима ОСОБА_12 вдарив його в область голови, від чого він впав на землю, піднявся і у відповідь наніс кулаком удар в обличчя ОСОБА_12 , який також впав на землю, вдарившись головою до відкосу дверей, а він наніс лежачому ОСОБА_12 ще декілька ударів ногами в різні ділянки тіла.

ОСОБА_10 підняв ОСОБА_12 і намагався завести в будинок, але зачепився за поріг і впав на підлогу, а ОСОБА_12 опинився на ньому. Можливо він ще наніс удар ОСОБА_12 з метою захистити ОСОБА_10 , однак останній зробив йому зауваження і він припинив наносити удари ОСОБА_12 ..

В цей момент між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 виникла бійка, однак ОСОБА_9 став утримувати ОСОБА_15 , а ОСОБА_12 в цей час зайшов до будинку, погрожуючи їм розправою.

Вони всі зайшли вслід за ОСОБА_12 в приміщення будинку, де в першій кімнаті сидів на кріслі ОСОБА_17 .. ОСОБА_12 пройшов в останню від входу кімнату і сидячи на диван-ліжку, продовжував ображати його, погрожував розправою. ОСОБА_15 також виражався нецензурними словами, кричав, погрожуючи йому і його компанії «стрілкою», тому ОСОБА_10 відвів ОСОБА_16 , яка плакала, на кухню.

ОСОБА_9 та ОСОБА_14 заспокоїли ОСОБА_15 , який зайшов на кухню і запропонував випити за примирення, але вони відмовилися. Він зайшов також на кухню і, обнявши ОСОБА_16 , побачив на її тілі синець. Він спитав останню, чому її б`є ОСОБА_12 і не отримавши відповіді, пішов у кімнату, де знаходився ОСОБА_12 , вияснити причини побиття Інни.

ОСОБА_12 сидів на диван-ліжку і він спитав останнього причини знущання над ОСОБА_26 . ОСОБА_27 став ображати його, тому він наніс останньому два удари долонею руки по обличчі. У відповідь ОСОБА_12 став копати його, сидячи на диван-ліжку, тому він можливо копнув ОСОБА_12 по ногах.

У ОСОБА_12 був розбитий ніс, губа і синяк під оком.

ОСОБА_10 та ОСОБА_9 забрали його і вони разом з ОСОБА_16 покинули приміщення будинку, в якому залишилися ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 ..

Коли вони вийшли з будинку, на подвір`я вибіг ОСОБА_12 і попросив ОСОБА_16 повернутися. ОСОБА_28 сіла в автомобіль-таксі разом з ним на заднє сидіння і вони разом з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_19 на автомобілі-таксі поїхали в м. Долина до вул. Чорновола, де круглодобового працює магазин "Софія". ОСОБА_19 вийшов із автомобіля, і як йому відомо, пішов додому, ОСОБА_31 також кудись пішов, а він, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 залишились в автомобілі. Так як у них не було грошей розплатитись за проїзд, то він вирішив піти до свого знайомого ОСОБА_32 , який живе в будинку над магазином "Софія", позичити грошей. Останнього вдома не було і коли він повернувся до автомобіля-таксі, то і автомобіля не було.

Він подумав, що ОСОБА_28 та ОСОБА_29 поїхали до ОСОБА_21 назад. Маршрутним автобусом поїхав в стару частину м. Долина до ОСОБА_21 . Прийшовши до будинку, постукав у двері, які йому відчинив ОСОБА_33 . В будинку ОСОБА_25 , ОСОБА_34 та ОСОБА_18 розпивали горілку, він спитав останніх, де ОСОБА_20 і хтось сказав, що ОСОБА_35 спить. ОСОБА_15 сказав, що ОСОБА_12 бушував після того, як вони поїхали, і що він з трудом заспокоїв ОСОБА_36 .Він пройшов у кімнату, де спав ОСОБА_12 , почав будити останнього, який щось бурчав, але не вставав.

У ОСОБА_12 були ті ж тілесні ушкодження: був розбитий ніс, губа і синяк під оком.

Він попросив у ОСОБА_12 пробачення за нанесення побоїв, вийшов із кімнати, підійшов до ОСОБА_15 , якого попросив налити 100 грам горілки. Хтось із хлопців налив йому стакан горілки і тоді він запитався у останніх, де ОСОБА_28 . Хлопці відповіли йому, що ОСОБА_37 у себе вдома. Почувши сказане, він попросив ОСОБА_25 та ОСОБА_38 піти з ним до ОСОБА_22 додому і останні погодились.

Зайшовши в будинок до ОСОБА_22 , він побачив ОСОБА_39 та ОСОБА_10 , які розпивали спиртні напої. Останні запропонували їм також спожити горілки, вони погодились на цю пропозицію і стали розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртного між ним та ОСОБА_29 виникла суперечка, в ході якої вони пошарпались, але не бились, після чого він пішов додому.

Чи били ОСОБА_12 , окрім нього, інші підсудні - не бачив; визнає себе винним у тому, що наносив побої потерпілому, однак тяжкі тілесні ушкодження останньому не бажав заподіяти, тому позовні вимоги потерпілої сторони визнає частково.

По епізодах вчинення крадіжок із санаторію « ОСОБА_40 » та спортивного клубу «Нафтовик» винним себе не визнає. В ході попереднього слідства підписав протоколи, не читаючи їх, оскільки працівники міліції застосовували до нього фізичну силу, били його.

В ході проведення з ним відтворення обстановки та обставин події злочину не знав, що робити, що показувати, відмовлявся робити те, що заставляли працівники міліції.

Епізоди крадіжок не визнає, оскільки не вчиняв цих крадіжок, а явки з повинною по цих епізодах написані ним під тиском працівників міліції, які били його.

Незважаючи на те, що підсудні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 частково визнали себе винними в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , а підсудний ОСОБА_11 не визнав своєї вини у вчиненні крадіжок чужого майна, їх вина в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , від яких наступила смерть останнього, та вина підсудного ОСОБА_11 у вчиненні крадіжок чужого майна доведена в судовому засіданні показаннями потерпілих, свідків по справі, протоколами слідчих дій, іншими матеріалами справи:

- показаннями потерпілої ОСОБА_41 , яка суду вказала, що протягом останніх 35 років проживає в м.Стрий Львівської області разом з ОСОБА_42 . З ними проживав їх син ОСОБА_12 , який в 2007 році був засуджений Стрийським міським судом за ст.309 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі і покарання відбував у Долинському виправному центрі № 118 в с. Тростянець Долинського району. В серпні 2009 року, після відбуття покарання у ДВЦ № 118, син став проживати в м. Долина Івано-Франківської області, де винаймав квартиру АДРЕСА_5 . За користування квартирою син особисто платив кошти. Зі слів сина їй відомо, що він працював автослюсарем СТО у ПП ОСОБА_43 .

Вона з чоловіком декілька разів приїжджали до сина в гості, проводили спільно час і у розмовах син повідомляв, що у нього все добре. 01 лютого 2010 року до них додому приїхав її син разом зі своїм товаришем ОСОБА_44 та дівчиною по імені ОСОБА_37 . В розмові з нею син повідомив, що він має намір співпроживати з ОСОБА_26 і він попросив поспілкуватися з останньою та висловити своє відношення до його задуму. В ході зустрічі ОСОБА_28 на перший погляд сподобалась їй і вона не заперечувала, щоб остання проживала з її сином.

14 лютого 2010 року близько12-13 години вона разом з чоловіком знаходилися у власній квартирі і до них додому приїхав ОСОБА_45 , який повідомив, що її син ОСОБА_35 помер, не розповівши, при яких саме обставинах це сталося. Вони одразу поїхали в м. Долина і зі слів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 їм стало відомо, що ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 спричинили синові ОСОБА_46 тілесні ушкодження, від яких син помер.

У ОСОБА_15 все обличчя також було в синяках і на її запитання останній розповів, що обороняв сина і його також побили ті ж особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ..

Просить стягнути з підсудних на її користь матеріальні збитки в розмірі 37528,33 гривень: 34800 гривень вартості виготовлення та встановлення пам`ятника, 1400 гривень вартості домовини, хреста та вінків, 1135,33 гривень коштів, витрачених нею на придбання медикаментів для власного лікування та 166 гривень вартості свідоцтва про поховання і по 100000 гривень з кожного підсудного моральної (немайнової) шкоди, оскільки вона втратила сина і в зв`язку з цією втратою її страждання безмежні, вона втратила душевний спокій, стан здоров`я її погіршився, в неї почалися розлади здоров`я;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду вказав, що 13 лютого 2010 року він близько 18 години разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_12 поверталися до будинку, в якому тимчасово проживав ОСОБА_12 , і на вулиці, на виході з подвір`я зустріли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 .. До них одразу ж підійшов ОСОБА_11 , який спитав ОСОБА_12 , чому останній шукав його. Між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла суперечка, в ході якої останні стали штовхатися, ОСОБА_9 втрутився в цей конфлікт і штовхнув ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 став наносити останньому удари кулаками та ногами в різні частини тіла.

Він сказав хлопцям перестали бити ОСОБА_12 і пройти в будинок для вияснення стосунків і всі вони пройшли з вулиці на подвір`я будинку, в якому проживав ОСОБА_12 ..

Підійшовши до вхідних дверей будинку, ОСОБА_11 знову підбіг до ОСОБА_21 і став наносити останньому удари руками та ногами по голові і по тулубу, поваливши ОСОБА_12 на землю перед вхідними дверима у будинок. Можливо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 також нанесли кілька ударів руками ОСОБА_12 , не даючи можливості останньому ключем відкрити вхідні двері будинку.

Він намагався відтягнути хлопців від ОСОБА_12 , став просити хлопців не бити останнього, допоміг ОСОБА_12 піднятися і відчинити дверний замок і вони всі разом зайшли в приміщення будинку. В першій кімнаті на кріслі біля телевізора сидів ОСОБА_18 .

Він, ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 пройшли в останню кімнату будинку, де ОСОБА_11 одразу став наносити ОСОБА_12 , який сів на диван, удари руками по обличчі.

ОСОБА_12 ногами захищався від ударів ОСОБА_11 , в бійку втрутився ОСОБА_9 , який наніс ОСОБА_12 ляпас рукою по обличчі, а ОСОБА_10 також наніс кілька ударів руками ОСОБА_12 ..

Він став заспокоювати останніх, по черзі відтягувати їх від ОСОБА_12 , який весь час сидів на диван-ліжку, тому ОСОБА_10 і йому наніс кілька ударів кулаками.

В цей момент до кімнати зайшла ОСОБА_47 , якій він сказав записати номер машини, якою приїхали ОСОБА_11 з друзями.

В приміщенні будинку все тривало близько 30 хвилин. ОСОБА_17 сидів в сусідній кімнаті і все бачив, а ОСОБА_14 також був очевидцем всіх подій, однак не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ..

ОСОБА_12 не втрачав свідомості під час побиття його вищезазначеними особами. Коли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 залишили приміщення будинку, в будинку залишились він, ОСОБА_17 та ОСОБА_12 .. У останнього були синяки під очима, розбиті губи, тому він став розтирати синяки снігом, а потім зубною пастою.

Через незначний проміжок часу до нього на мобільний телефон задзвонила ОСОБА_16 , яка попросила його дати ключі від будинку на одну ніч. Він погодився дати ключі, а через кілька хвилин у двері постукав ОСОБА_11 , якого він впустив до кімнати, де останній вибачився перед ним та ОСОБА_12 за побиття останнього, спитав, чи він не знає, де знаходиться ОСОБА_16 .. Він сказав, що знає де ОСОБА_16 і що покаже, де остання. В той час ОСОБА_12 ліг на ліжко, а він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_47 пішли до будинку ОСОБА_16 , де остання разом з ОСОБА_10 розпивали спиртне. ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_16 , став сваритися з останньою, однак ОСОБА_10 наніс кілька ударів ОСОБА_11 , який вийшов з будинку, а він з ОСОБА_47 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 пішли до нього додому, посиділи ще 30 хвилин і він з ОСОБА_47 пішли до останньої додому, залишивши в його будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_16 ..

Ранком до ОСОБА_47 прийшов ОСОБА_17 і сказав, що ОСОБА_12 помер, тому він одразу пішов до будинку ОСОБА_12 , де побачив останнього мертвим, про що повідомив у міліцію.

Конфлікт між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник із-за ОСОБА_16

- показаннями свідка ОСОБА_16 яка суду вказала, що13 лютого 2010 року близько 17 години вона разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 поверталися до будинку, в якому проживає ОСОБА_12 і на вулиці при виході з подвір`я цього будинку зустріли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ..

До них одразу ж підійшов ОСОБА_11 , який спитав ОСОБА_12 , чому останній шукав його, після чого між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла суперечка, тяганина, ОСОБА_9 втрутився в цей конфлікт і штовхнув ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 став наносити останньому удари кулаками та ногами в різні частини тіла.

ОСОБА_15 сказав хлопцям перестали бити ОСОБА_12 і пройти в будинок для вияснення стосунків і всі вони пройшли з вулиці на подвір`я будинку, в якому проживав ОСОБА_12 ..

Вона останньою йшла, вони пройшли з вулиці на подвір`я будинку і вона побачила, що ОСОБА_12 вже лежав на землі біля вхідних дверей, а ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 були вже в приміщенні будинку, тому не бачила, хто саме побив ОСОБА_48 перед вхідними дверима. ОСОБА_12 піднявся з землі і зайшов в приміщення будинку, вона зайшла за ним і побачила знову лежачого на підлозі ОСОБА_12 , біля якого стояли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , тому вона зрозуміла, що останні побили ОСОБА_12 ..

ОСОБА_12 , а за ним всі інші пройшли в останню кімнату будинку, ОСОБА_35 сів на диван-ліжко, де ОСОБА_11 знову став питати ОСОБА_12 , чому останній шукав його, а ОСОБА_14 наніс ОСОБА_46 один удар рукою і один удар ногою в область голови та грудей. ОСОБА_9 також вдарив ОСОБА_12 рукою по обличчі, від чого ОСОБА_35 впав з диван-ліжка на підлогу, піднявся, сів на ліжко і вона принесла рушник, щоб витерти кров з обличчя ОСОБА_48 . В цей момент ОСОБА_11 двічі вдарив рукою по обличчі ОСОБА_48 , підійшов ОСОБА_10 , який сидів на кухні, і також два рази вдарив рукою по обличчі ОСОБА_12 ..

ОСОБА_14 більше всіх бив потерпілого, якого вона собою затуляла, разом з ОСОБА_15 захищали ОСОБА_12 , вимагали вийти з приміщення будинку, сказавши, що викличуть міліцію, тому ОСОБА_11 , взявши її за руку, потягнув її за собою до автомашини таксі і разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 поїхали до магазину «Софія» в АДРЕСА_6 , залишивши в будинку ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , в якого були розбиті губи, обличчя. Перед тим, як вони залишили приміщення будинку, в якому проживав ОСОБА_35 , до будинку зайшла ОСОБА_49 ..

Від магазину «Софія» вона з ОСОБА_10 на тому ж автомобілі таксі поїхали до неї додому, залишивши хлопців.

Через незначний проміжок часу вона позвонила на мобільний телефон ОСОБА_15 і попросила останнього дати ключі від будинку. ОСОБА_15 погодився дати ключі і через короткий проміжок часу прийшов до її будинку разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_49 .. ОСОБА_11 підійшов до неї і став сваритися, однак ОСОБА_10 наніс кілька ударів ОСОБА_11 , який вийшов з будинку, а вона з ОСОБА_47 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 пішли до останннього додому, де посиділи ще 30 хвилин і ОСОБА_15 з ОСОБА_47 пішли до останньої додому, а вона і ОСОБА_10 залишилися в будинку ОСОБА_15 ..

ОСОБА_10 по дорозі говорив ОСОБА_11 , що із-за останнього побив ОСОБА_12 ..

Вважає, що конфлікт відбувся через неї, оскільки ОСОБА_12 перед цією подією побив її, про що стало відомо ОСОБА_11 , тому останній зі своїми друзями побив ОСОБА_48 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду вказав, що 13 лютого 2010 року з 15 години знаходився в компанії ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , останні вживали спиртне, однак він не розпивав спиртні напитки, оскільки мав йти на роботу в нічну зміну. ОСОБА_11 запропонував поїхати в стару частину м. Долина до ОСОБА_22 , яка проживає з якимось хлопцем. Спочатку він відмовлявся, але хлопці його вмовили і вони всі разом поїхали на таксі «Вибір», яке викликав ОСОБА_9 .. Вони приїхали до будинку, в якому проживає ОСОБА_16 , вийшли з автомобіля і він залишився біля автомобіля таксі, ОСОБА_9 залишився біля хвіртки, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пішли стукати у двері, які ніхто не відчиняв, а потім почали стукати у вікно.

Невідомий їм на той час мужчина, яким виявився ОСОБА_17 , який знаходився в приміщенні будинку, через вікно сказав, що ОСОБА_37 пішла по горілку. В цей час він почув голос ОСОБА_22 , яка надійшла з двома незнайомими йому хлопцями: ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , і до останніх підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .. ОСОБА_11 відійшов з ОСОБА_26 в сторону поговорити, а ОСОБА_12 запропонував піти до будинку випити горілки. Він сказав, що їх чекає таксі і що потрібно їхати назад, однак ОСОБА_11 сказав йому не відпускати таксі і всі пішли на подвір`я, покликавши його.

Перед вхідними дверима між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виник конфлікт і коли він підійшов ближче, то побачив, що ОСОБА_12 піднімається з землі, а ОСОБА_11 підняв з землі і витряхував куртку. Він підійшов до останніх, спитав, що сталося і ОСОБА_11 відповів, що все добре і вони всі зайшли в приміщення будинку. Він залишився на вулиці, маючи намір попросити таксиста зачекати ще декілька хвилин, однак почув з будинку звук розбитого посуду і зайшов в приміщення будинку, де побачив в першій кімнаті на кріслі ОСОБА_17 , який дивився у телевізор, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розмовляли в коридорі, а в останній кімнаті на диван-ліжку шарпалися ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .. Він розборонив останніх і запропонував розходитися, після чого пішов до ОСОБА_17 і вибачився перед останнім.

З кімнати знову донеслися звуки боротьби, він зайшов у кімнату, де побачив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 наносили ОСОБА_12 , який сидів на диван-ліжку, удари руками та ногами, а ОСОБА_12 руками захищався. Бачив, що у ОСОБА_12 була розбита брова. Він та ОСОБА_15 розборонили бійку, він знову сказав їхати і вийшов з приміщення будинку першим, за ним вийшов ОСОБА_9 , який закликав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. ОСОБА_16 також поїхала з ними. Вони сіли в автомобіль таксі і поїхали до нічного магазину «Софія», де він вийшов з автомобіля і пішов додому, а потім поїхав на роботу.

ОСОБА_9 не бив ОСОБА_12 ;

- показаннями свідка ОСОБА_47 , яка суду вказала, що проживає разом з ОСОБА_15 .. 13 лютого 2010 року близко 17-18 години пішла до будинку ОСОБА_21 , оскільки здогадувалась, що ОСОБА_15 міг бути там. На вулиці, навпроти будинку, в якому проживав ОСОБА_12 , стояв автомобіль «таксі» зеленого кольору. Зайшовши до будинку ОСОБА_12 , вона побачила невідомих їй на той час хлопців: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , які стояли у коридорі. Глібко ОСОБА_50 запитав її, хто вона така, на що вона відповіла, що прийшла по свого чоловіка ОСОБА_15 .. Одразу ОСОБА_14 вийшов з будинку, а за останнім вийшов ОСОБА_11 з ОСОБА_16 , які сіли в автомашину таксі і поїхали у невідомому їй напрямку. ОСОБА_15 сказав їй записати номер цієї автомашини «таксі» і телефонувати у міліцію. Вона вибігла на вулицю, однак не встигла записати номер автомашини таксі, оскільки остання швидко поїхала.

Повернувшись до будинку ОСОБА_12 , вона почала розпитувати ОСОБА_15 , що сталося. На той час із кімнати вийшов ОСОБА_12 , який був сильно побитий: на обличі були садна та кров. В квартирі був також ОСОБА_33 , який сидів у кухні на дивані. ОСОБА_12 сказав їй, що до нього приїхали ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які стали забирати ОСОБА_51 , після цього сказав, що хоче сильно спати і про все розповість їй зранку. ОСОБА_15 помив ОСОБА_12 і останній пішов у кімнату спати, сказавши, що у нього все болить і йому погано.

Вона здогадалась, що вищевказані хлопці спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження. ОСОБА_15 розповів, що до будинку ОСОБА_12 на таксі приїхали ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які стали бити ОСОБА_12 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_28 живе у останнього, а ОСОБА_11 хотів її забрати.

Близько 18.45 години до будинку ОСОБА_12 зайшов ОСОБА_11 , який сказав, що ОСОБА_28 не хоче з ним жити і що остання в себе вдома. ОСОБА_11 почав їм розказувати, що його мати хоче купити йому квартиру і машину для того, щоб він жив разом із ОСОБА_24 , але остання з ним не хоче жити. ОСОБА_11 почав просити її піти разом з ним до ОСОБА_22 , яка зустрічається з різними хлопцями, що його сильно обурює.

ОСОБА_15 зателефонував зі свого мобільного телефону до ОСОБА_22 і запитав, де остання знаходиться. Почувши відповідь, що ОСОБА_37 вдома, вони розбудили ОСОБА_21 і сказали, що йдуть до ОСОБА_22 . ОСОБА_12 попросив закрити його вдома і привести ОСОБА_39 до нього. В квартирі залишився ОСОБА_33 , а вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_11 пішли до будинку ОСОБА_16 , де остання з ОСОБА_10 розпивали спиртне. ОСОБА_16 запропонувала випити спиртного і коли вони сіли за стіл, між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_10 декілька разів рукою вдарив ОСОБА_11 ..

Останній вийшов з будинку і більше не повертався. 14.02.2010 року близько 05.30 години вони пробудилися від сильного стуку у двері. Відчинивши двері, побачили на порозі ОСОБА_52 , який був дуже схвильований і сказав, що ОСОБА_12 помер. Вони всі побігли до будинку ОСОБА_12 , який лежав на ліжку у кімнаті без ознак життя;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду вказав, що в ніч на 13 лютого 2010 року він ночував в квартирі свого товариша ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_5 . З ОСОБА_12 ночувала співмешканка останнього ОСОБА_16 . 13 лютого 2010 року близько 17-18 години він знаходився в приміщенні будинку ОСОБА_12 і спав. Прокинувся від того, що хтось відчиняв вхідні двері будинку. В цей момент він знаходився в першій кімнаті, де спав, і побачив, що в будинок заходить ОСОБА_12 , а за останнім зайшли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які наносили ОСОБА_12 удари руками по голові.

Останні повалили з ніг ОСОБА_12 і біля вхідних дверей почали наносити ОСОБА_46 удари ногами та руками по різних ділянках тіла. ОСОБА_15 , який також зайшов до будинку, відтягував нападників від ОСОБА_12 , просив не бити останнього, однак ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 не реагували на зауваження і продовжували бити ОСОБА_48 .

Бійка в коридорі тривала близько 3-5 хвилин, ОСОБА_12 вирвався від хлопців і забіг в дальню кімнату, де сів на диван-ліжко біля вікна.

Нападники знову стали наносити ОСОБА_46 удари руками по голові та всьому тілу, повалили ОСОБА_12 на підлогу, де знову стали копати ногами по голові. ОСОБА_15 знову став просити хлопців не бити ОСОБА_12 , спробував нападників відтягувати, однак останні не реагували. ОСОБА_16 також відтягувала нападників від ОСОБА_12 , однак останні не реагували на прохання ОСОБА_53 та ОСОБА_15 , голосно кричали та висловлювались нецензурними словами.

Побиття ОСОБА_12 тривало близько 10-ти хвилин, поки ОСОБА_14 не сказав, що годі бити ОСОБА_48 і що їх чекає водій таксі.

Після цього всі нападники разом з ОСОБА_26 вийшли на вулицю і поїхали. В цей момент в приміщення будинку зайшла ОСОБА_47 , яка бачила нападників. Вони підійшли до ОСОБА_12 , який сказав, що йому стає погано і що він йде лягати на ліжко. На обличчі у ОСОБА_12 появилися гематоми від отриманих ударів і ОСОБА_15 пішов на вулицю, приніс снігу і став прикладати до обличчя ОСОБА_12 , а йому сказав принести зубну пасту і натерти місця, де були гематоми.

Через деякий час в приміщення будинку знову зайшов ОСОБА_11 , який став вибачатись перед ОСОБА_12 за те, що разом зі своїми товаришами побили останнього і через короткий проміжок часу разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_47 вийшли з будинку. ОСОБА_12 не скаржився на болі, однак сказав, що йому погано, тому він попросив ОСОБА_48 прилягнути.

ОСОБА_35 пішов спати, а 14 лютого 2010 року близько 05.50 години він прокинувся, оскільки захотів курити, і не маючи сірників, увійшов в кімнату, де лежав на ліжку ОСОБА_12 , якого побачив вже мертвим;

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який суду вказав, що з 1992 року він є президентом СФК «Нафтовик» в м. Долина. На території стадіону «Нафтовик» в м. Долина знаходиться приміщення офісу спортивно-футбольного клубу, там же знаходиться його кабінет, зал для тренування, роздівалки, судівська кімната, душові. СФК «Нафтовик» є юридичною особою.

У 2006 році він купив для футбольного клубу в магазині м. Долини персональний факсимальний апарат марки «Панасонік», за який заплатив 1000 гривень та плазмовий монітор вартістю 1319 гривень, чорного кольору. Дані речі він зберігав на столі і користувався ними у своєму кабінеті. 08.02.2010 року близько 16 години він зачинив свій кабінет на замок і пішов додому. В приміщенні клубі залишився охоронець ОСОБА_54 , який чергував до 20 години. Останнього змінив ОСОБА_55 , який чергував до 08 години 09.02.2010 року.

09.02.2010 року о 9 годині він прийшов на роботу і побачив у приміщенні клубу керівників служби охорони НГВУ «Долинанафтогаз» та працівників міліції, які йому повідомили, що вночі сталась крадіжка вищезазначених речей. Вхідні двері його кабінету були зломані.

Охоронець йому пояснив, що крадіжку могли вчинити в той час, коли він обходив територію стадіону, однак він нічого підозрілого не помітив.

Крадіжкою завдано збитків на загальну суму 600 гривень, які просить стягнути з винних осіб;

- показаннями свідка ОСОБА_56 , який суду вказав, що на протязі останніх 3 років він працює охоронником ТзОВ «Нафтозахист», охороняє територію стадіону «Нафтовик» в м. Долина. На час вчинення крадіжки матеріальних цінностей з офісу спортивно-футбольного клубу «Нафтовик», який знаходиться на території стадіону, разом з ним працювали ОСОБА_54 , ОСОБА_55 та ОСОБА_57 .

08.02.2010 року охороняв даний об`єкт ОСОБА_55 , а він заступив на чергування 09.02.2010 року з 08 години і виявив крадіжку з кабінету президента СФК «Нафтовик». Коли він прийшов на роботу, ОСОБА_58 в приміщенні, де знаходиться офіс СФК «Нафтовик», не було. Останній підійшов через 5 хвилин і коли він запитався, хто відкрив двері офісу і вчинив крадіжку факсу та монітора, ОСОБА_55 відповів, що нічого не знає і був дуже здивований. Він повідомив старшому охороннику про крадіжку;

-показаннями свідка ОСОБА_59 , даними ним в ході попереднього слідства і взятими судом до уваги, який вказав, що працював охоронником ТзОВ «Нафтозахист», охороняв територію стадіону «Нафтовик» в м. Долина.

08 лютого 2010 року о 20 годині заступив на чергування, нічого підозрілого не сталося протягом ночі, регулярно обходив територію, а ранком після обходу повернувся до приміщення, де знаходиться офіс СФК «Нафтовик» і де вже був охоронник ОСОБА_56 , який заступив на зміну і сказав йому, що відчинені дверу офісу ФСК «Нафтовик», звідки викрадено монітор і факс.

Про крадіжку одразу повідомили керівництво «Нафтозахисту». Хто міг вчинити крадіжку матеріальних цінностей - не знає (т.2 а.с.77-78);

- показаннями потерпілого ОСОБА_60 , який суду вказав, що він працює на посаді директора санаторію «Перлина Карпат», який розташований на хуторі Вигодівка с.Витвиця Долинського району Івано-Франківської області.

13 червня 2008 року в м. Івано-Франківську він придбав на складі «Насосенергокром» глибинний насос з нержавіючого металу «ЕЦВ 4-2, 5-100» за 3458 гривень та станцію управління до даного насосу «ТК 112/0» за 900 гривень. Насос та станція були встановлені в приміщенні насосної станції в лісовому масиві поблизу території санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Насос використовувався для закачування води в резервуари, яка потім подавалась для потреб санаторію.

В ніч з 30 на 31 грудня 2009 року на території санаторію залишався кочегар ОСОБА_61 , оскільки санаторій на той час не працював. 31 грудня 2009 року близько 09 години на його мобільний телефон зателефонував сторож санаторію ОСОБА_62 , який повідомив йому, що зранку під час обходу території санаторію та споруд, які розташовані неподалік санаторію в лісовому масиві і належать санаторію, виявив крадіжку гідронасоса. Хто міг проникнути в приміщення насосної станції та вчинити крадіжку - сказати не може.

Просить стягнути з винних осіб 3458 гривень вартості глибинного насоса;

-показаннями свідка ОСОБА_63 , який суду вказав, що працює оператором котельні санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований на хуторі Вигодівка с.Витвиця Долинського району.

31 грудня 2009 року близько 09 години прийшов на роботу і виявив відчиненими двері насосної станції, які зачинялися на врізний і навісний замки. Також біля насосної станції побачив пластикову трубу, яка була витягнена разом з насосом зі свердловини і до якої кріпився водяний насос, однак останнього не було.

Про крадіжку насоса одразу повідомив директора санаторію ОСОБА_64

- показаннями свідка ОСОБА_65 , даними ним в ході досудового слідства і взятими судом до уваги, який вказав, що працює оператором котельні санаторію «Перлина Карпат», який розташований на хуторі Вигодівка с.Витвиця Долинського району.

30 грудня 2009 року близько 08 години заступив на чергування, протягом дня обходив територію санаторію та насосну станцію, все було впорядку. В нічний час не ходив до насосної станції, яка знаходиться в лісовому масиві на відстані близько 250 метрів від приміщень санаторію.

31 грудня 2009 року близько 08 години прийшов на роботу ОСОБА_66 , якому він передав зміну і пішов додому, а близько 10 години до нього зателефонував останній і повідомив про те, що з насосної станції викрадено водяний насос. Він одразу ж повернувся на роботу.

Хто міг вчинити крадіжку насоса не знає (т.2 а.с.33-34);

- протоколом очної ставки від 14 лютого 2010 року (т.1, а.с.108-110), проведеної між ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , в ході якої остання підтвердила свої показання, вказала, що саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 побили потерпілого ОСОБА_12 на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом очної ставки від 14 лютого 2010 року (т.1,а.с.111-113), проведеної між ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , в ході якої останній підтвердив свої показання, вказав, що саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 побили потерпілого ОСОБА_12 на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 15 лютого 2010 року (т.1,а.с.118-120), проведеного з участю ОСОБА_15 , в ході якого останній підтвердив свої показання, вказав, що саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 побили потерпілого ОСОБА_12 на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 15 лютого 2010 року (т.1,а.с.114-116), проведеного з участю ОСОБА_14 , в ході якого останній підтвердив свої показання, вказав, що саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 побили потерпілого ОСОБА_12 в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 15 лютого 2010 року (т.1,а.с.122-123), проведеного з участю ОСОБА_11 , в ході якого останній підтвердив свої показання, вказав, що він один наносив потерпілому ОСОБА_12 удари руками та ногами в область голови та інших ділянках тіла на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 15 лютого 2010 року (т.1,а.с.125-129), проведеного з участю ОСОБА_10 , в ході якого останній підтвердив свої показання, вказав, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 наносили потерпілому ОСОБА_12 удари руками та ногами в область голови та інших ділянках тіла на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 15 лютого 2010 року (т.1,а.с.130-132), проведеного з участю ОСОБА_9 , в ході якого останній підтвердив свої показання, вказав, що ОСОБА_11 один наносив потерпілому ОСОБА_12 удари руками та ногами в область голови та інших ділянках тіла на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 30 березня 2010 року (т.2,а.с.93), проведеного з участю ОСОБА_11 , в ході якого останній підтвердив свої показання, вказав, що він один викрав водяний насос з приміщення насосної станції санаторію «Перлина Карпат» на х.Вигодівка, детально розповів про обставини вчинення даної крадіжки;

- протоколом очної ставки від 08 квітня 2010 року (т.2,а.с.96-98), проведеної між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , в ході якої останній підтвердив свої показання, вказав, що саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наносили удари потерпілому ОСОБА_12 на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом очної ставки від 08 квітня 2010 року (т.2,а.с.99-101), проведеної між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , в ході якої останній підтвердив свої показання, вказав, що саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наносили удари потерпілому ОСОБА_12 на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом очної ставки від 08 квітня 2010 року (т.2,а.с.102-105), проведеної між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , в ході якої останній підтвердив свої показання, вказав, що саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наносили удари потерпілому ОСОБА_12 на подвір`ї біля будинку та в приміщенні будинку, в якому останній проживав;

- протоколом огляду місця події від 14.02.2010 року та фототаблицями до нього (т.1 а.с.14-29) - приміщення будинку АДРЕСА_4 , з якого встановлено, що вхід на подвір`я даного будинку здійснюється через металеві ворота.

На відстані 4 метрів праворуч від вхідних дверей та 2 метрів від бетонного кам`яного паркану на снігу виявлено плями речовини бурого кольору, подібної на кров. На куті від порогу в кімнаті № 1 з правої сторони від порогу є пляма речовини бурого кольору розміром 1 х 4 см, подібної на кров. В кімнаті №2 на стіні за дверною коробкою з правої сторони на висоті 110 см на площині 15 х 2 см є плями речовини бурого кольору, подібної на кров. В кімнаті №3 на дверній коробці з правої сторони на висоті 96 см є пляма речовини бурого кольору розміру 4 х 1 см, подібної на кров. В кімнаті №4 між диваном та холодильником на підлозі виявлено три уламки розбитого скла.

В лівому дальному куті цієї кімнати на ліжку знаходиться труп ОСОБА_12 , на обличчі якого з рота та носа є потьоки бурої речовини, схожої на кров.

На світері та подушці також маються нашарування бурої речовини, схожої на кров.На обличчі ОСОБА_12 навколо лівого ока, на верхній повіці правого ока з переходом на лобно-скронево-виличну ділянку, на шкірі нижньої губи є синці синьо-багряного кольору з набряком м`яких тканин. На шкірі нижньої повіки лівого ока, нижній повіці правого ока з переходом в набрівну ділянку маються накладення підсохлої речовини білого кольору. По попередній поверхні грудної клітки в пропорції грудини є переривчастий повздовжний синець синьо-багряного кольору. На передній черевній стінці зліва, над пупком, є синець овально-видовженої форми, в поперечному напрямку є синець синьо-багряного кольору. По тильно-внутрішній поверхні лівої кисті є синець овально- повздовжньої форми синього кольору. На шкірних покровах в ділянці лівої гомілки та гомілково-ступеневого суглоба є синець синюшно- коричневого кольору. При обмацуванні кісток черепа, лицевого скелету, грудної клітки, кісток паталогічної рухливості та хрусту кісток не відчувається;

- протоколом огляду трупа від 14 лютого 2010 року та фототаблицями до нього (т.1 а.с.30-36), з якого встановлено, що на тілі трупа ОСОБА_12 маються тілесні ушкодження: на верхній повіці правого ока із зовнішньої сторони з переходом на лобно-скроневу ділянку є синець багряного кольору, овально-продовгуватої форми з напрямком зверху-вниз розміром 10х7,5 см. М`які тканини в ділянці синця справа з травматичним набряком. В лобній ділянці справа від середньої лінії переривчастий синець, розміром 3х2 см. багряного кольору .В лобно-скроневій ділянці зліва на віддалі 6 см. від повздовжньої лінії черепа до переду склепіння черепа - синець переривчастий, майже поперечний, розміром 2х0,5 см. Навколо лівого ока, з переходом на спинку носа, зліва - переривчастий синець в поперечному напрямку розміром 8х6,5 см.. На нижній повіці цього ж ока зверху вниз з носової сторони- лінійна рана в напрямку справа наліво, довжиною 1,6 см. Мається крововилив під оболонку нижньої губи зліва, розміром 3,5х2,5 см., на його фоні поверхнева рана з нерівними краями, майже в поперечному напрямку, довжиною 1,2 см.. Під верхньою губою, зліва є повздовжній крововилив загальним діаметром1,2х0,6 см.

На передній ділянці грудної клітки проекції грудини є несуцільний повздовжній синець багряного кольору, загальними розмірами 7х6,5 см. На передній поверхні верхньої третини лівого плеча є темно-багряний, несуцільний синець у повздовжньому напрямку, загальним розміром 6,4 см.

На передній черевній стінці зліва, на зовнішній поверхні правого плеча, передній поверхні лівої гомілки, тильно-зовнішній поверхні лівої кисті є синець темно-синього кольору з зелено-жовтим відтінком.

В ділянці лівої гомілки з переходом на гомілково-ступневий суглоб та стопу є покрови синьо-коричневого кольору, контури суглобу згладжені.

Після розтину та судово-медичного дослідження встановлено, що попередня причина смерті є набряк та стиснення головного мозку в результаті закритої черепно-мозгової травми з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозгу;

- висновком експерта № 8 від 14.02.2010 року ( т.1 а.с. 138-145), з якого встановлено, що в ОСОБА_12 малась закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (стовбуровий відділ); забійні поверхневі рани, садна, синці на обличчі; садно та синець в лобно-скроневій ділянці з ліва; крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, в правий скроневий м`яз; синці по передній поверхні грудної клітки та верхньої третини лівого плеча, в ділянці правої кисті. Описані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, могли утворитися при нанесенні ударів в ділянку обличчя, голови, грудної клітки, верхніх кінцівок, мають давність біля 2-ох 6-ти годин до моменту настання смерті, що підтверджується результатом судово-гістологічної експертизи.

Крім того, виявлені синці в ділянці правого плеча, лівої кисті та лівої гомілки, на передній черевній стінці, які мають давність не менше 3-ох 6-ти днів до моменту настання смерті, що підтверджується зелено-жовтим забарвленням синців.

Закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (стовбуровий відділ) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення. Всі інші вказані вище тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Гр-ну ОСОБА_12 було нанесено не менше 6-9 ударів тупими твердими предметами в ділянку обличчя та голови, 1 удару в ділянку лівого плеча, 1 удару в ділянку передньої поверхні грудної клітки, 1-2 ударів в ділянку правої кисті.

Розташування тілесних ушкоджень на різних ділянках тіла свідчить про те, що розташування постраждалого і нападників було різним.

Смерть гр-на ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (стовбуровий відділ), яка ускладнилася набряком та стисненням головного мозку;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №8-Д (т.3,а.с.17-18), з якої встановлено, що характер ранніх трупних явищ при огляді трупа на місці події, під час експертизи трупа в морзі, результат судово-гістологічної експертизи шматочків органів трупа дозволяють думати, що з моменту настання смерті гр. ОСОБА_12 до моменту експертизи трупа в морзі пройшло біля 14-18 годин; розташування тілесних ушкоджень на різних ділянках тіла свідчить про те, що тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_12 могли утворитися як при нанесенні ударів тупими твердими предметами в ділянку обличчя та волосистої частини голови, передньої поверхні грудної клітки, лівого плеча та правої кисті, так і при неодноразовому падінні з наступними ударами вищевказаними ділянками до таких;

- висновком експерта № 66 від 15.02.2010 року (т.1 а.с. 159-160), з якого встановлено, що в ОСОБА_10 на момент судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень не виявлено;

- висновком експерта № 67 від 15.02.2010 року (т.1 а.с. 168-169), з якого встановлено, що в ОСОБА_9 на момент судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень не виявлено;

- висновком експерта № 69 від 15.02.2010 року (т.1 а.с. 186-187), з якого встановлено, що в ОСОБА_11 мались синець з травматичним набряком м`яких тканин на обличчі зліва та крововилив під слизовою оболонкою верхньої губи зліва. Описані тілесні ушкодження спричинені дією тупого твердого предмета, могли утворитися як при нанесенні удару останнім в ділянку обличчя зліва так і при падінні з наступним ударом вказаною ділянкою до такого, можливо в термін, вказаний у постанові, і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду місця події від 31.12.2009 року (т.2 а.с.8-9) - лісового масиву на околиці хутора Вигодівка с. Витвиця Долинського району Івано-Франківської області. В 200 метрах від приміщення корпусу санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований на хуторі Вигодівка, знаходиться водяний ангар, де зберігається вода для потреб санаторію. В 20 метрах від даного ангару знаходиться цегляна одноповерхова споруда, покрита шифером. Розмір даної споруди 2,5 х 2,5 м. Вхідні двері приміщення споруди виготовлені з листового металу, зачиняються з допомогою навісного та врізного замків. На момент огляду двері відчинені. Навісний замок на дверях відсутній. При огляді прилеглої території навісного замка не виявлено. Врізний замок дверей утримується на дверному полотні, рігелі замка зігнені до середини приміщення. Дверне полотно має пошкодження у вигляді вм`ятин та згинів в місцях кріплення врізного та навісного замка.

При огляді прилеглої території перед приміщенням насосної виявлено поліетиленову трубу, до якої прикріплено електричний кабель. Від кінця труби від`єднано водяний насос, за допомогою якого здійснювалось закачування води в резервуар. При огляді прилеглої території водяного насоса не виявлено;

- протоколом огляду місця події від 09.02.2010 року (т.2 а.с.40) - адміністративного приміщення стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в АДРЕСА_7 , яким є будівля одноповерхового типу, розміщена праворуч від футбольного поля стадіону. Вхід в будівлю здійснюється через двохстворчасті металеві двері, внутрішній замок яких не пошкоджений і двері на момент огляду відчинені. Праворуч від вхідних дверей розташовані 4 одностворчастих дверей, які ведуть в роздягалку, суддівську кімнату, кабінет директора та кабінет президента спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». З лівої сторони від вхідних дверей розташовані 2 одностворчастих дверей, які ведуть в кімнати роздягалок.

При огляді одностворчастих дверей з вивіскою «спортивний клуб « ІНФОРМАЦІЯ_4 »» виявлено, що рігель врізного замка перебуває в положенні «зачинено», частково зігнутий в ліву сторону. На дверному полотні виявлено пошкодження. При огляді даного кабінету виявлено відсутність 1 плазмового монітора та 1 факсимільного апарату «Панасонік»;

- протоколами явки з повинною від 14.02.2010 року, 15.02.2010 року, (т.1 а.с.43, т.2 а.с. 28,63), з яких встановлено, що ОСОБА_11 добровільно зізнався працівникам міліції про те, що:

- 13.02.2010 року на грунті ревнощів до своєї співжительки ОСОБА_16 в будинку, де проживав ОСОБА_12 , заподіяв останньому тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер;

- ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Витвиця Долинського району, неподалік санаторію «Перлина Карпат», з цегляної будівлі викрав водяний насос, який продав за 250 гривень незнайомому чоловікові на ринку автозапчастин в м. Долина;

- 08 лютого 2010 року близько 23 години 30 хвилин викрав з тренажерного залу стадіону «Нафтовик» в м.Долина монітор від комп`ютера і телефон-факс чорного кольору, які продав за 400 гривень незнайомому чоловікові на ринку в м. Івано-Франківську;

- довідкою підприємця (т.2, а.с.70), з якої встановлено, що станом на 16 лютого 2010 року вартість факсу «Панасонік» становила 450 гривень, а вартість монітора 150 гривень.

При таких доказах суд вважає доведеною вину підсудних у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію їх дій:

- ОСОБА_11 за ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України, оскільки він таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в приміщення;

- ОСОБА_11 за ст.ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України, оскільки він таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в приміщення, повторно;

- ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст..121 ч.2 Кримінального кодексу України, оскільки вони умисно заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , що спричинило смерть останнього, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні встановлено, що вартість викрадених підсудним ОСОБА_11 з кабінету президента СФК «Нафтовик» матеріальних цінностей на момент вчинення крадіжки становила: факсу «Панасонік» - 450 гривень, монітора 150 гривень, тому сума збитків, завданих потерпілому ОСОБА_13 злочинними діями підсудного, становить 600 гривень (т.2,а.с.70).

Суд вважає неправдивими, як такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєне показання підсудних в частині, де вони вказують на те, що: не заподіяли потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, від яких наступила смерть останнього, що ОСОБА_10 один раз вдарив потерпілого ОСОБА_12 в останній кімнаті будинку рукою по руці та в груди, а ОСОБА_9 один раз вдарив потерпілого в тій же кімнаті долонею по обличчі, оскільки їх показання в цій частині є суперечливими, не послідовними, спростовуються показаннями потерпілої, свідків по справі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_47 , ОСОБА_17 , матеріалами справи: протоколами слідчих дій, висновками судмедекспертиз.

Так, потерпіла ОСОБА_67 ствердила в судовому засіданні те, що одразу після події злочину ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сказали їй, що її сина, потерпілого по справі ОСОБА_12 , побили вечером підсудні по справі та ОСОБА_14 в будинку, в якому син проживав. Син після нанесення йому побоїв дуже погано почувався, одразу ліг і вночі помер.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , очевидці побиття потерпілого ОСОБА_12 , вказали суду, що підсудні по справі та ОСОБА_14 близько 17 години 13 лютого 2010 року наносили потерпілому ОСОБА_12 на подвір`ї біля будинку, в якому проживав останній, та в приміщенні цього будинку, удари руками та ногами в область голови та інших ділянках тіла, після чого потерпілий став погано почуватися і ліг спати, а вночі помер від отриманих тілесних ушкоджень.Вищезазначені свідки ствердили, що в ніч на 14 лютого 2010 року потерпілий не виходив з приміщення будинку і ніхто більше не наносив потерпілому побоїв в ту ніч.

В ході досудового слідства свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 давали аналогічні показання, підтвердивши їх в ході проведення очних ставок між ними та підсудними по справі.(т.1,а.с.108-113; т.2,а.с.96-105) та в ході проведення відтворення обстановки та обставин події злочину (т.1,а.с.118-121).

Свідок ОСОБА_47 ствердила суду те, що 13 лютого 2010 року вечером зайшла в приміщення будинку, в якому проживав потерпілий ОСОБА_12 , де побачила останнього побитим. ОСОБА_15 сказав їй, що ОСОБА_12 побили ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 .. ОСОБА_12 погано почувався і ліг спати. Від будинку, в якому проживав потерпілий, вона пішла до будинку ОСОБА_16 , де був ОСОБА_11 та ОСОБА_10 і останній вдарив ОСОБА_11 по обличчю, сказавши, що ОСОБА_11 втягнув його у бійку. Ранком вона побачила ОСОБА_12 мертвим.

Свідок ОСОБА_47 в ході досудового слідства давала аналогічні показання (т.1,а.с.83-85).

В ході досудового слідства ОСОБА_11 , будучи опитаним (т.1,а.с.44-46), допитаним в якості підозрюваного (т.1,а.с.102-104) та в якості обвинуваченого (т.1,а.с.213-215) вказував, що він один наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , останній втрачав свідомість, від завданих ударів у потерпілого з рота та носа текла кров; ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не били потерпілого. В ході судового слідства підсудний ОСОБА_11 змінив свої показання, вказавши, що один раз вдарив потерпілого біля вхідних дверей, а в приміщенні будинку двічі вдарив долонею руки по обличчі потерпілого, тому його діями не спричинено останньому тяжких тілесних ушкоджень.

В ході попереднього слідства, будучи опитаним (т.1,а.с.47-50), допитаним в якості підозрюваного (т.1,а.с.95-97) та в якості обвинуваченого (т.1,а.с.225-227), ОСОБА_10 вказував, що ОСОБА_12 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ; в судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 вказав, що потерпілому наносив удари ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , а він наніс рукою удар потерпілому по руці та по грудях, оскільки останній намагався вдарити ОСОБА_11 , тому не міг заподіяти тяжких наслідків здоров`ю потерпілому.

Будучи опитаним (т.1,а.с52-54) ОСОБА_9 пояснював, що потерпілого ОСОБА_12 били ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а будучи допитаним в ході попереднього слідства в якості свідка (т.1,а.с.86-88), в якості підозрюваного (т.1,а.с.202-204) та в якості обвинуваченого (т.1,а.с.236-238), ОСОБА_9 вказував, що ОСОБА_12 наносив тілесні ушкодження тільки ОСОБА_11 , а він дав потерпілому ляпаса. Чи наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 та ОСОБА_14 не бачив.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 ствердив, що бачив, як потерпілого бив ОСОБА_11 ; не бачив, чи били потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ; він дав потерпілому ляпаса, тому не міг спричинити своїми діями тяжких наслідків здоров`ю потерпілого.

Показання підсудних є суперечливими, не послідовними та не логічними, не відповідають висновку судово-медичних експертиз щодо механізму заподіяння та тяжкості спричинених потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, тому суд бере за основу обвинувачення підсудних показання потерпілої та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_47 , ОСОБА_17 ..

Відповідно до п. 3 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», у разі, коли до кримінальної відповідальності притягнуто кількох осіб, які діяли спільно з умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого чи заподіяння шкоди його здоров`ю, належить з`ясовувати і зазначати у вироку характер їхніх дій, ступінь участі у вчиненні злочину кожної з них. Дії осіб, які безпосередньо брали участь у позбавленні життя потерпілого або заподіянні шкоди його здоров`ю, потрібно кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу, що передбачають відповідальність за умисне вбивство чи умисне заподіяння шкоди здоров`ю.

Відповідно до п. 22 цієї Постанови, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

В судовому засіданні встановлено, що підсудніми по справі умисно нанесено потерпілому ОСОБА_12 не менше 6-9 ударів руками та ногами в ділянку обличчя та голови, від чого утворилася закрита черепно-мозкова травма і настала смерть ОСОБА_12 , що свідчить про те, що підсудні діяли з умислом, спрямованим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому, тобто умисно ставилися до заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Однак, підсудні припинили побиття потерпілого на вимогу присутніх ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , залишивши потерпілого разом з останніми в приміщенні будинку, куди підсудний ОСОБА_11 через незначний проміжок часу повернувся і вибачився перед потерпілим за нанесені побої, а підсудний ОСОБА_10 в той же вечір після побиття потерпілого вдарив ОСОБА_11 за те, що останній втягнув його і ОСОБА_9 в конфлікт з ОСОБА_12 , що свідчить про те, що до настання смерті потерпілого підсудні ставилися необережно, тобто підсудні не бажали смерті потерпілого, але усвідомлювали можливість настання смерті в результаті умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тому повинні відповідати за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , що спричинило смерть останнього, вчинене групою осіб.

Суд вважає безпідставними посилання підсудних та захисту на те, що потерпілий ОСОБА_12 міг отримати тяжкі тілесні ушкодження в результаті заволодіння невстановленими попереднім слідством особами мобільним телефоном потерпілого, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що потерпілий після нанесення йому тілесних ушкоджень підсудними по даній справі погано почувався і ліг спати, не залишав приміщення будинку в ту ніч, інші особи, крім підсудних, не наносили потерпілому в ніч з 13 на 14 лютого 2010 року тілесних ушкоджень.

Про це ствердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , який залишився спати в одній з кімнат будинку, де помер потерпілий ОСОБА_12 , який першим побачив потерпілого мертвим, про що повідомив ОСОБА_47 , ОСОБА_15 та працівникам міліції.

Суд вважає неправдивими, як такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєне, показання підсудного ОСОБА_11 в частині, де він вказує, що не вчиняв крадіжок насосу з приміщення насосної станції санаторію «Перлина Карпат» та комп`ютерного монітора і факсимільного апарату з приміщення кабінету президента спортивного клубу «Нафтовик», яке знаходиться в адміністративному корпусі стадіону «Нафтовик», оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 з`явився до правоохоронних органів з повинною (т.2,а.с.28), добровільно повідомив про вчинення даних крадіжок, давав показання органу досудового слідства без будь-якого фізичного чи психологічного тиску на нього зі сторони працівників міліції, детально розповівши про обставини вчинення цих крадіжок, підтвердив свої показання в ході проведеного відтворення обстановки та обставин події злочину(т.2,а.с.93-94).

Тому, за основу обвинувачення підсудного ОСОБА_11 в частині заволодіння майном санаторію «Перлина Карпат» та спортивного клубу «Нафтовик» суд бере показання, дані ним в ході попереднього слідства, які є послідовними, логічними, відповідають матеріалам справи.

Відповідно до п.2 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при призначенні покарання відповідно до статтей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив,спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків, тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи покарання підсудним, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ними злочинів та їх особу: те, що вони визнали себе винними в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_9 не має судимості, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, підсудний ОСОБА_10 має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє хронічним гастритом.

Обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_9 , суд визнає його молодий вік, наявність на його утриманні малолітньої дитини та позитивну характеристику його за місцем проживання; обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_10 , суд визнає наявність на його утриманні малолітньої дитини та стан його здоров`я; обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_11 , судом не встановлено; обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудними злочину, участі кожного з них в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , обставин, які помякшують покарання підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , особи підсудних: підсудний ОСОБА_9 не має судимості, суд вважає за необхідним призначити підсудним покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції статтей, що передбачають відповідальність за вчинений ними злочин, а підсудному ОСОБА_9 призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 121 ч.2 КК України, тобто з застосуванням ст.69 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 1 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», у справах про злочини проти життя та здоров`я особи, суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

Цивільним позивачем по справі ОСОБА_67 в ході попереднього слідства заявлений цивільний позов про стягнення з підсудних: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 10 000 гривень матеріальних та моральних збитків.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_67 збільшила свої позовні вимоги, просила стягнути з підсудних в солідарному порядку на її користь матеріальні збитки в розмірі 37528,33 гривень: 34850 гривень вартості виготовлення та встановлення пам`ятника, 1400 гривень вартості домовини, хреста та вінків, 1112,33 гривень коштів, витрачених нею на придбання медикаментів для власного лікування та 166 гривень вартості свідоцтва про поховання і по 100000 гривень з кожного підсудного моральної (немайнової) шкоди, оскільки вона втратила сина і в зв`язку з цією втратою її страждання безмежні, втратила душевний спокій, стан здоров`я її погіршився.

Цивільним позивачем по справі ОСОБА_13 в ході досудового слідства заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_11 2319 гривень матеріальних збитків; в судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_13 позовні вимоги змінив, просив стягнути з підсудного дійсну вартість викрадених матеріальних цінностей.

Цивільним позивачем по справі ОСОБА_68 в ході досудового слідства заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_11 3458 гривень матеріальних збитків; в судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_69 позовні вимоги підтримав, просив стягнути з підсудного 3458 гривень завданих злочином збитків.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно представлених суду цивільним позивачем ОСОБА_67 доказів (а.с.215-223) встановлено, що вартість виготовлення та встановлення пам`ятника потерпілому від злочинних дій підсудних становить 34850 гривень; вартість домовини, хреста та вінків становить 1400 гривень; вартість коштів, витрачених потерпілою на придбання медикаментів для власного лікування, становить 1112,33 гривень; вартість свідоцтва про поховання сина становить 166 гривень, тому завдані потерпілій злочинними діями підсудних матеріальні збитки слід стягнути з останніх в солідарному порядку в повному об`ємі заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що вартість викрадених підсудним ОСОБА_11 з кабінету президента СФК «Нафтовик» факсимального аппарата та плазмового монітора становить 600 гривень, а вартість викраденого з санаторію «Перлина Карпат» водяного насоса становить 3458 гривень, тому завдані потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_70 злочинними діями матеріальні збитки слід стягнути з підсудного ОСОБА_11 в повному об`ємі заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

В результаті злочинних дій підсудних потерпіла ОСОБА_67 втратила сина і ця втрата є непоправимою, а страждання потерпілої є безмежними; потерпіла втратила душевний спокій, що негативно вплинуло на її стан здоров`я, тому позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування їй моральної (немайнової) шкоди слід задовольнити частково, стягнувши завдані потерпілій моральні збитки з підсудних по справі в солідарному порядку.

Керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винним за ст.121 ч. 2 Кримінального кодексу України та покарати з застосуванням ст.69 Кримінального кодексу України позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_10 визнати винним за ст.121 ч.2 Кримінального кодексу України та покарати позбавленням волі на строк 7 (сім) років.

ОСОБА_11 визнати винним:

- за ст.121 ч. 2 Кримінального кодексу України та покарати позбавленням волі на строк 8 (вісім) років;

- за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України та покарати позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України та покарати позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.70 Кримінального кодексу України, остаточно визначити покарання засудженому ОСОБА_11 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 8 (вісім) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженим рахувати з часу затримання їх по підозрі у вчиненні злочину:

· ОСОБА_9 з 15 лютого 2010 року (т.1,а.с.191);

· ОСОБА_10 з 14 лютого 2010 року (т.1,а.с.89);

· ОСОБА_11 з 14 лютого 2010 року (т.1,а.с.98).

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 тримання під вартою - залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь потерпілої ОСОБА_71 37528 (тридцять сім тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 33 копійки матеріальних збитків та 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної (немайнової) шкоди, завданої злочинними діями засуджених.

Стягнути з засудженого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_13 600 (шістсот) гривень матеріальних збитків, завданих злочинними діями засудженого.

Стягнути з засудженого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_72 3458 (три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) гривень матеріальних збитків, завданих злочинними діями засудженого.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з часу його проголошення через Долинський районний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: