справа № 216/508/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року р.
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в м. Одесі, українця, громадянина України, освіта повною загальна середня, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшого навідника 2 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України, -
З 25 листопада 2014 року солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де займає посаду старшого навідника 2 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».
Разом із солдатом ОСОБА_4 у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 військову службу за призовом під час мобілізації з 25.11.2014 р. проходить солдат ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-XIV (далі Статутів) солдат ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості й поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; поважати гідність інших людей; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі; виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової поведінки; бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом із тим, близько 22.00 год. 16.01.2015 р. солдат ОСОБА_4 , прибувши після відбою за розпорядком дня до спального приміщення 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини пп НОМЕР_1 , яке розташовано на другому поверсі будівлі казарми, проявляючи явну неповагу до військового колективу, порушуючи порядок військових відносин та нормального відпочинку військовослужбовців, протягом не менше 30 хвилин криком у грубій, нецензурній формі виказував військовослужбовцям зазначеного підрозділу своє невдоволення, необгрунтовано звинувачуючи колектив у своєму недосипанні, та погрожував застосуванням фізичного насильства до кожного, від кого пролунає будь-який звук.
Близько 22.30 год. того ж дня солдат ОСОБА_4 , будучи невдоволеним зауваженням солдата ОСОБА_5 про необхідність припинення порушення ОСОБА_4 розпорядку дня, внутрішнього порядку та нормального відпочинку військовослужбовців, прагнучи продемонструвати свою уявну перевагу над солдатом ОСОБА_5 та фізичну силу, тим самим утвердивши власний авторитет у військовому колективі, бажаючи незаконно підкорити своїй волі останнього, на очах співслужбовців, діючи умисно, всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у вчиненні іншого насильства, а саме: трьох ударів долонею своєї лівої руки в область правої щоки солдата ОСОБА_5 («ляпасів»), а також одного сильного удару кулаком своєї правої руки в область щелепи з лівої сторони останнього.
Внаслідок умисного завдання солдатом ОСОБА_4 солдату ОСОБА_5 останнього удару, потерпілому було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді «перелому виличної кістки зліва з набряком м`яких тканин».
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді старшого навідника 2 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-XIV, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: близько 22.30 год. 16.01.2015 р., перебуваючи у спальному приміщенні 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини пп НОМЕР_1 , яке розташовано на другому поверсі будівлі казарми, у вигляді трьох ударів долонею своєї лівої руки в область правої щоки солдата ОСОБА_5 («ляпасів»), а також одного сильного удару кулаком своєї правої руки в область щелепи з лівої сторони солдату ОСОБА_5 , заподіявши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді «перелому виличної кістки зліва з набряком м`яких тканин».
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у вчиненні іншого насильства та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Сторони: підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 досягли примирення та будь-яких претензій по відношенню один до одного не мають.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а саме: з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання вини, сторони дійшли згоди про можливість застосування ст.69 КК України та призначення ОСОБА_4 більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.406 КК України у вигляді арешту строком на 4 місяці.
Враховуючи положення ч.2 ст.60 КК України, а також той факт, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, відбування арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди для сторін є:
- обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України;
- підстава та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до п.2 ч.1 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди є:
- обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди;
- у разі невиконання цієї угоди відповідно до ст.476 КПК України має право упродовж строків давності притягнути до кримінальної відповідальності звернувшись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Підозрюваному ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`яснено, що умисне невиконання даної угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 406 КК України та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, він має права передбачені ст. 474 ч. 5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого, потерпілого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ч.3 ст. 469 КПК України, та може бути затверджена судом, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.406 КК України із застосуванням ст.69 КК України 4 /чотири/ місяці арешту.
Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Термін відбування арешту рахувати з моменту затримання засудженого.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, протягом тридцяти днів з дня проголошення: обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим: виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи ч.7 ст. 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
СУДДЯ: