Справа № 317/4332/14-к
№/п 1-кп/317/23/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за участю адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000825 від 24.05.2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Балабине, Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно ніде не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 31.01.2006 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 189 ч. 2, 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. Строк покарання відбував у Вільнянській ВК Запорізької області № 20. Звільнився 14.04.2006 року по відбуттю строку покарання;

2) 20.05.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування строку покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

3) 24.12.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області, за ст.187 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання по вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 20.05.2009 року (ст. 185 ч. 2 КК України), призначено покарання до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Строк покарання відбував у Каменській ВК Запорізької області № 101. Звільнився 13.11.2012 року по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знов вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Зокрема, 24.05.2014 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , застосував до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні останньому ударів руками в область голови та тулуба, в результаті чого потерпілий впав на підлогу, завдавши тим самим йому тілесні ушкодження, а саме згідно з висновком експерта №3002 від 10.07.2014 рана в правій тім`яній області, синці в лівій завушній області, в області шиї, в області підборіддя, в області грудної клітини, садна в області чола, в області лівої сідниці, в області правого стегна, в області верхніх кінцівок, в області підборіддя кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після того, як ОСОБА_4 впав на підлогу, ОСОБА_5 , підхопивши потерпілого під руки, затягнув його через вхідну калитку на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюг, вартістю 695 гривень, на якому знаходився срібний хрест, вартістю 260 гривень, після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєного злочину, при цьому заволодів вказаним срібним ланцюгом та срібним хрестом потерпілого, отримавши можливість розпоряджатися зазначеним майном, тим самим відкрито заволодів вищевказаним майном. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода на загальну суму 955 гривень.

В судовому засіданні призначеному на 12.02.2015 року Прокурором надано обвинувальний акт, яким змінено пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, та перекваліфіковано його дії з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав до суду заяву в якій зазначив, що просить суд не досліджувати докази в повному обсязі та застосувати ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись його допитом. Вимоги та суть ст. 349 ч. 3 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Проти такого порядку дослідження доказів не заперечували учасники судового провадження.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитавши обвинувачених та потерпілого і вивчив матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особи обвинувачених.

Потерпілий ОСОБА_4 в ході судового розгляду підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 24.05.2014 приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , наніс йому удари руками в область голови та тулуба, в результаті чого він впав на підлогу, завдавши йому тілесні ушкодження. Після того, як ОСОБА_4 впав на підлогу, ОСОБА_5 , підхопивши його під руки, затягнув його через вхідну калитку на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де зірвав з його шиї срібний ланцюг, на якому знаходився срібний хрест, після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєного злочину.

Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно 24.05.2014 приблизно о 15-00 годині, він будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_4 , удари руками в область голови та тулуба, в результаті чого останній впав на підлогу, завдавши тим самим йому тілесні ушкодження. Після того, як ОСОБА_4 впав на підлогу, ОСОБА_5 , підхопив потерпілого під руки, затягнув його через вхідну калитку на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюг, на якому знаходився срібний хрест, після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєного злочину, при цьому заволодів вказаним срібним ланцюгом та срібним хрестом потерпілого.

В скоєному розкаявся.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України тобто викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, тяжких наслідків не настало та потерпілий просить суд суворо не наказувати обвинуваченого, збитки відшкодовано.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням його особи, думки потерпілого ОСОБА_4 , який заявив, що просить призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, суд вважає можливим в частині призначення основного покарання застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України.

Розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_4 становить 955 гривень, відшкодовано в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим потерпілим цивільний позов не заявлено.

Обвинуваченим ОСОБА_5 в ході досудового розслідування міра запобіжного заходу обиралась утримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 років не скоїть нового злочину.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження під вартою в СІ-10 м. Запоріжжя з 24 травня 2014 року по 12.02.2015 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою в СІ-10 м. Запоріжжя на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, випустивши з-під варти в залі суду.

Речові докази срібний ланцюг вагою 4,3 г. з хрестиком повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1