Справа № 691/947/13-к
Провадження № 1-кс/691/69/13
У Х В А Л А

29 липня 2013 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., за участю секретаря судових засідань Шевченко Т.М., прокурора Палія О.О., а також, слідчого прокуратури Городищенського району Черкаської області Кузнєцова Г.А.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Городищенського району Кузнєцов Г.А. від 30.05.2013 року про закриття кримінального провадження за №000001, -

встановив :

25.06.2013р. до слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області звернулася ОСОБА_1. із скаргою на постанову слідчого прокуратури, просить відновити строк на оскарження, скасувати постанову слідчого прокуратури Городищенського району Кузнєцова Г.А. від 30.05.2013р. про закриття кримінального провадження, внесеного 24.12.2012р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000001, справу направити прокурору району для відновлення кримінального провадження.

В обґрунтування поданої скарги, зазначено, що слідчий прокуратури Городищенського району Черкаської області Кузнєцов Г.А. виніс постанову про закриття кримінального провадження внесеного 24.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за фактом незаконного вилучення та розукомплектування автомобіля працівниками Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, яка є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних обставин. По-перше, посадовці прокуратури Городищенського району на протязі 9-ти років приховують злочин, вчинений правоохоронцями. Скасовуючи чергові постанови слідчих прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи, 19.11.2010, 07.04.2010, 30.01.2008, 07.09.2007 Городищенський районний суд, вказав, що досудове слідство проведено без витребування необхідних документів (документів на підтвердження факту, що вилучення автомобіля відбулося на законних підставах; протоколу опису та вилучення автомобіля, який мав бути складений за участю не менше двох свідків в с. Старосілля на місці його знаходження та повинен містити докладну характеристику і оцінку кожного з перерахованих в протоколі предметів та проценту їх зносу, а також зазначена особа, якій передається під охорону вилучене майно); процесуальні документи (протокол огляду та затримання транспортного засобу від 25.06.2004р., протокол огляду місця події від 25.06.2004р. та 29.04.2005р.) не в повній мірі наділені критеріями правових ознак, що передбачені для доказів. Однак, матеріали кримінального провадження не містять жодного документу, зазначеного в постановах суду. По-друге, слідчим умисно не допитано свідків звинувачення на яких вказувала потерпіла, ОСОБА_2. та ОСОБА_3, котрі за її дорученням в грудні 2004 року звертались до прокуратури та райвідділу з метою отримання автомобіля. Однак, прокурор Новіков, видав лише ключ та техпаспорт. А прийшовши до райвідділу, вони побачили розукомплектований автомобіль, який неможливо було транспортувати. Цього ж дня, вони на ім'я прокурора подали відповідну заяву, де вказали всі виявлені пошкодження автомобіля та нестачу речей. По-третє, слідчий не провів перевірку та не прийняв рішення стосовно вчинення керівником райвідділу, котрий віддав незаконний наказ про вилучення автомобіля, злочину, передбаченого ст.365 КК України. В заяві про злочин було заявлено про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб і за ст.365 КК України /ст. ст. 364, 365, 366, 367 КК України/. Однак, слідчий проводив розслідування і прийняв рішення лише відносно ст.185 та ст.364 КК України. Згідно раніше даних показань ОСОБА_4 постійно стверджував, що саме за наказом керівництва РВ він забрав авто з місця події. Наразі ж ОСОБА_4, змінивши покази, твердить, що керівник слідчо-оперативної групи віддав наказ. Однак, слідчому Карпову С.О. нічого про це не відомо. Автомобіль «Тойота-Королла» не належав ні покійному, ні вбивці, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1, вид. 04.08.2000 року Сімферопольським МРЕВ. Керівництво райвідділу надало незаконний наказ про вилучення майна та розміщення його на території райвідділу при відсутності законних підстав, не у встановленому порядку без оформлення належних документів на місці вилучення. Тому, дії працівників Городищенського РВ УМВС щодо вилучення автомобіля, який належить потерпілій, є перевищенням наданих їм Законом прав, та несуть в собі ознаки злочину, передбаченого ст.365 КК України. Доказового значення, нічим не підтверджені свідчення ОСОБА_4 про те, що автомобіль він не розукомплектовував та нічого з нього не брав, не мають, так як не підтверджені належними та допустимими доказами. Не складання протоколу опису в момент вилучення автомобіля на місці події в с. Старосілля за участю свідків створює неусувні сумніви в достовірності показань всіх опитаних - заінтересованих у справі працівників міліції. За час транспортування автомобіля з с. Старосілля до м. Городище на відстані 20км. він міг потрапити в аварію (звідси й пошкодження). Не виключно, що він і розукомплектований був ОСОБА_4. по дорозі до райвідділу. Як вбачається з матеріалів перевірки ОСОБА_4 не отримав автомобіль в с. Старосілля по акту, опису, протоколу, а всього лише сів в нього та поїхав до міста. Складений ним протокол огляду автомобіля лише після його доставки на територію Городищенського РВ доказового значення не має. Покази ОСОБА_1., ОСОБА_5. про те, що автомобіль не мав пошкоджень і мав певні речі, нічим не спростовані. Представник ОСОБА_6 вимушений був найняти транспортер для евакуації автомобіля з території райвідділу. Отже, постанова слідчого Кузнєцова Г.А. підлягає скасуванню, а справа направленню для відновлення розслідування, оскільки слідчим допущено: істотне порушення кримінально-процесуального закону; невідповідність висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам справи; неповноту слідства, оскільки не було досліджено обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У судове засідання скаржниця ОСОБА_1. не з'явилася, надійшла телеграма про розгляд справи без її участі, в зв'язку з тривалим відрядженням.

У судовому засіданні слідчий прокуратури Городищенського району Черкаської області Кузнєцов Г.А. не визнав доводи скарги, зазначивши, що було досліджено всі обставини кримінального провадження щодо можливого розкомплектування транспортного засобу працівниками Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, як вказувала у заяві потерпіла, скаржниця, та прийнято відповідне рішення, за відсутності складу злочину, про закриття кримінального провадження, розслідування проводилося в аспекті ст.364 КК України. Посилання скаржниці про незаконне вилучення транспортного засобу, заперечується тими подіями, що мали місце, у 2004р. на території с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, домоволодіння ОСОБА_7 сталося подвійне вбивство, був огляд місця події та вилучено автомобіль марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_2, 1989 р.в.. В матеріалах кримінального провадження є протокол огляду місця події, протокол вилучення транспортного засобу, протокол огляду транспортного засобу, за підписом понятих, які були допитані як свідки, і які підтвердили, що автомобіль мав технічні пошкодження. Відносно дій ОСОБА_4., то він відігнав автомобіль до райвідділу на майданчик тимчасового утримання транспортного засобу за вказівкою керівництва Городищенського РВ щодо транспортування. Свідки ОСОБА_2. та ОСОБА_3, ні під час розслідування матеріалів справи за нормами КПК України в редакції 1960р., ні за діючим кримінальним процесуальним законодавством, не допитувалися, так як потерпіла не клопотала про їх допит як і не визначала їх такими, та до цієї скарги не повідомляла про цих осіб, також, вказані особи під час дослідження матеріалів кримінального провадження виявлені не були, відсутні дані про те, що вони зверталися із будь-якими заявами чи то до прокуратури, чи то до райвідділу міліції. Стосовно права власності на автомобіль, то ще на початку розслідування, скаржниця вказувала, що автомобіль марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_2, 1989 р.в. належить її покійному чоловіку, а після того як потерпіла забрала тіло покійного до м. Сімферополь, змінила право власності, підтверджуючі документи з яких би вбачалося, що автомобіль належить покійному, в матеріалах кримінального провадження, відсутні, заявниця їх не надала. За дорученням щодо проведення дії на інший території, був допитаний гр. ОСОБА_5, який допитувався й попередньо, і він єдиний пояснює, що транспортний засіб не був розукомплектований, не мав будь-яких пошкоджень, так як безпосередньо рухався з покійним чоловіком скаржниці до с. Старосілля, Городищенського району. Інші особи, які були допитані, в тому числі й поняті, що були присутні під час огляду місця події, огляду транспортного засобу, пояснюють, що автомобіль мав певні пошкодження. Враховуючи те, що гр. ОСОБА_5 є знайомим скаржниці, то він може бути зацікавленим, і його пояснення, за матеріалами кримінального провадження, нічим не підтверджуються, та спростовуються показами свідків - понятими ОСОБА_8., ОСОБА_9., які оглядали транспортний засіб на території Городищенського РВ УМВС, а також громадяни ОСОБА_10., ОСОБА_11, які стали понятими під час огляду транспортного засобу на території домоволодіння, які не являються працівниками державних установ. Допитаний ОСОБА_6., пояснив, що авто не заводилося, тому він його не забрав того дня коли звернувся, а забрав іншого дня, і зразу ж його реалізував, тому що як встановлено із пояснень ОСОБА_4., ОСОБА_8., під час транспортування до райвідділку автомобіль марки Тойота Корола заглох і був відбуксирований, де був оглянутий та опечатаний.

Заслухавши пояснення слідчого, врахувавши доводи скаржниці, висновок прокурора, який вважає, що скарга не підлягає до задоволення, з тих підстав, що слідчим в повному обсязі досліджено всі обставини по матеріалах кримінального провадження і законно внесено постанову про закриття кримінального провадження, та зазначив, що для того, щоб порушити кримінальне провадження за вказаними у заяві потерпілої статтями, ст.364 - ст.367 КК України, повинні бути всі складові того чи іншого злочину, досліджуючи матеріали кримінального провадження, слідчий керувався вимогами кримінального процесуального законодавства і дійшов висновку, що може мати місце злочин за ст. 364 КК України, тому й проводив слідство за ч.1 ст.364 КК України, після того як доповів рапортом про те, що в матеріалах кримінального провадження вбачає ознаки злочину з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364 КК України та за резолюцією прокурора вніс відомості до ЄРДР, а також дослідивши матеріали провадження, додані до скарги, та кримінального провадження за №0000001, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, заявником на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №1кс/691/69/13, 26.06.2013р. за ухвалою слідчого судді поновлено строк на оскарження постанови слідчого прокуратури Городищенського району Кузнєцова Г.А. про закриття кримінального провадження за №0000001 від 30.05.2013р., прийнято скаргу та відкрито провадження, з призначенням розгляду скарги в судовому засіданні на 02.07.2013р.. Судові засідання, що були призначені на 02.07., 16.07.2013р., по розгляду скарги, не відбулися із-за неявки скаржниці ОСОБА_1., незважаючи на те, що остатня повідомлялась вчасно та належним чином, будь-яких заяв/клопотань не надходило. 29.07.2013р. від скаржниці надійшла телеграма про розгляд справи без її участі, в зв'язку з тривалим відрядженням.

За матеріалами об'єднаного кримінального провадження №0000001, відповідно до постанови старшого прокурора прокуратури Городищенського району від 04.03.2013р. (а.с. 209-210), 24.12.2012р. до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_1. (а.с. 162 т.2), із фабулою про те, що в червні 2004 року в АДРЕСА_1, Городищенського району, Черкаської області, невідома особа, шляхом вільного доступу до автомобіля марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_2, 1989 р.в., належного ОСОБА_12. умисно, таємно, пошкодила електропровід та викрала із даного автомобіля авто магнітолу, колонки, акумуляторну батарею, шини, перемикачі на приборній панелі, домкрат, запасне колесо, належні останньому, та з визначенням правової кваліфікації за ст.185 ч.1 КК України 2001 (а.с. 154 т.2) - кримінальне провадження №0000001, та скеровано до Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області для досудового розслідування, а 28.02.2013р. до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_1., з визначенням правової кваліфікації за ст.364 ч.1 КК України 2001, із фабулою, що в червні 2004 року в АДРЕСА_1, Городищенського району, Черкаської області, невідома особа, шляхом вільного доступу до автомобіля марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_2, 1989 р.в., належного ОСОБА_12. умисно, таємно, пошкодила електропровід та викрала із даного автомобіля авто магнітолу, колонки, акумуляторну батарею, шини, перемикачі на приборній панелі, домкрат, запасне колесо, належні останньому. Заявниця вказує у звернені на можливу причетність до правопорушення працівників Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, оскільки, як аргументує остання. Вказаний автомобіль тривалий проміжок часу зберігався на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Городищенського РВ УМВС (а.с. 201-202 т.2) - кримінальне провадження №0000003.

В ході проведення досудового розслідування, зібрані дані, з яких вбачається, що 25.06.2004р. у с. Старосілля, Городищенського району Черкаської області, було вбито громадянина Республіки Сирія ОСОБА_12., який доводився чоловіком заявниці, скаржниці у справі. На місце вчинення злочину виїхала слідчо-оперативна група в складі керівництва прокуратури району та Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, і в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 Городищенського району Черкаської області, на території домоволодіння, що належить ОСОБА_13, виявлено автомобіль марки «Тойота-Королла», д.н.з. НОМЕР_2, на якому нині покійний ОСОБА_12. приїхав, та став предметом огляду, який проводив слідчий прокуратури Городищенського району Карпов С.О. за участю понятих ОСОБА_14 ОСОБА_11 (а.с. 24 - 33 т.1), що і стало підставою для затримання даного автомобіля. Після отримання усної вказівки автомобіль був затриманий та доставлений інженером з ОДР ОСОБА_4 на майданчик тимчасового утримання автомобілів при Городищенському РВ УМВС України в області, та після прибуття до райвідділку було складено протокол огляду та затримання транспортного засобу марки «Тойота-Королла», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.16 т.1), за участю понятих ОСОБА_9., ОСОБА_8., та в їх присутності автомобіль був опечатаний. Зроблено запис у журналі затриманого транспорту (а.с.9 т.1) та складено відповідний акт. 22.09.2004р. Городищенський районний суд Черкаської області по факту вбивства гр. ОСОБА_12. постановив кримінальну справу (а.с. 198 - 216 т.1) закрити у зв'язку із смертю особи, яка вчинила злочин (а.с. 217 т.1). Вказаний вище автомобіль зберігався на території райвідділу до травня 2005 року, і 24.05.2005р. був забраний гр. ОСОБА_6 по дорученню серії НОМЕР_3 від 23.04.2005р. (а.с.62 т.1), яким ОСОБА_1. уповноважила його розпоряджатися автомобілем, а також, свідоцтво про реєстрацію даного т/з, виданого на ім'я ОСОБА_1., отримуючи авто, поставив свій підпис в журналі реєстрації затриманого автотранспорту (а.с.69 т.1), відбуксирував його, зауважень щодо технічного стану автомобіля, не було. В подальшому, зі слів скаржниці, та пояснень ОСОБА_6., при огляді автомобіля на території Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ним було виявлено значні пошкодження.

Із пояснень гр. ОСОБА_1., гр. ОСОБА_5., гр. ОСОБА_15., що містяться в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що автомобіль марки «Тойота-Королла», д.н.з. НОМЕР_2 був у технічно справному стані на час його затримання, а при видачі 24.05.2005р. мав пошкодження, були відсутні певні речі. Разом з тим, останній раз скаржниця ОСОБА_1. бачила даний автомобіль в ніч перед вбивством, тобто з 24.06.2004р. у Миколаївській області, де вона залишилась у матері, а її покійний чоловік ОСОБА_12. з охоронцем ОСОБА_5 поїхали в с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, стан був задовільний, (що ставить під сумнів її ж заяву від 23.12.2004р., де йдеться про те, що під час огляду автомобіля 23.12.2004р. нею було виявлено відсутність предметів (а.с. 5 т.1)), 24.05.2005р. коли автомобіль отримував ОСОБА_6. у Городищенському РВ УМВС України в області скаржниця була відсутня, відповідно й про технічні та механічні пошкодження автомобіля їй нічого не відомо. Зі слів ОСОБА_5. (які заперечуються поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8., котрі були понятими в ході проведення слідчих дій, і які не являються працівниками правоохоронних органів), автомобіль марки «Тойота-Королла», д.н.з. НОМЕР_2 перебував у нормальному стані, на ходу, подряпин чи інших технічних несправностей не мав. Не знайшли підтвердження і пояснення ОСОБА_6, про те, що покупець придбав автомобіль із території Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, із значними пошкодженнями.

Посилання скаржниці на те, що слідчим умисно не допитано свідків звинувачення на яких вона вказувала, ОСОБА_2. та ОСОБА_3, котрі за її дорученням в грудні 2004 року звертались до прокуратури та райвідділу з метою отримання автомобіля, та побачивши розукомплектований автомобіль, який неможливо було транспортувати, отримали ключ, техпаспорт, і подали заяву в якій вказували на виявлені пошкодження та нестачу речей, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме, розпискою ОСОБА_2. від 23.12.2004р., де зазначено, що остання отримала посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Тойота Корола НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_12., тех.талон на автомобіль, кейс із документами, претензій до органів прокуратури не має (а.с. 52 т.1); будь-які докази того, що вказані особи зверталися із заявами чи то до прокуратури, чи то до райвідділу міліції з тим, що автомобіль розукомплектований, відсутні, як і відсутні заяви скаржниці про їх допит.

Інші доводи скаржниці, що наведені у скарзі не заслуговують на увагу, і як вбачається, слідчими, які проводили розслідування кримінальної справи/провадження, в тому числі і слідчим прокуратури Городищенського району Кузнєцовим Г.А., були допитані всі особи, які, в ході, встановлювалися та заявлялися, з'ясовувалися всі обставини, та виконувалися вказівки, які містилися як в постановах суду, так і в постановах вищестоящого прокурора.

Із встановленої /наявної/ інформації, слідчим прокуратури Городищенського району Черкаської області Кузнєцовим Г.А., прийнято рішення, яке відповідає діючому законодавству щодо законності /ст. 9 КПК України/ та загальним засадам закінчення досудового розслідування, оскільки, перевірені ним матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на ознаки в діянні /діях/ особи /осіб/ складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185, ч.1 ст.364 КК України, тому, в слідчого не було підстав для порушення кримінальної справи за правовою кваліфікацією, що внесена до ЄРДР, чи підстав для перекваліфікації дій з подальшим розслідуванням матеріалів провадження, і слідчий дійшов правильного висновку та прийняв рішення щодо закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Доводи скаржниці про те, що слідчий не провів перевірку та не прийняв рішення стосовно вчинення керівником райвідділу, котрий віддав незаконний наказ про вилучення автомобіля, злочину, передбаченого ст.365 КК України, хоча у заяві про злочин нею було заявлено про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб і за ст.365 КК України, не заслуговують на увагу, так як, заявниця ОСОБА_1. знаючи, що до ЄРДР 24.12.2012р., 28.02.2013р. внесено її ж заяву, з правовою кваліфікацією за ст.185 ч.1 КК України 2001 /кримінальне провадження №0000001/, за ст.364 ч.1 КК України 2001 /кримінальне провадження №0000003/, не оскаржила бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягла у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст.365 КК України, як те, передбачено п.1 ч.1 ст.303 КПК України, фактично погодившись з тим, що розслідування за ст.365 КК України, не здійснюється.

Крім того, звертаю увагу, що 19.11.2012р. постановою прокурора прокуратури Городищенського району Демченко М.І. було відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо діяння співробітників Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області за зверненням ОСОБА_1., скаржниці, щодо вчинення можливих протиправних дій співробітниками Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області під час проведення дізнання та досудового слідства за фактом відсутності комплектуючих частин в автомобілі марки Тойота-Корола д.н.з. НОМЕР_2, 1989 р.в., належного гр. ОСОБА_12., на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України в редакції 1960 року, за відсутністю в їх діянні складу злочинів, передбачених ст. ст. 364 - 367 КК України (а.с. 145 - 151 т.2). Тобто, за нормами діючого на той час кримінально-процесуального законодавства (КПК в редакції 1960 року) було вирішено справу по заяві скаржниці, що датована 23.12.2004р., за викладених обставин і по тому ж самому звинуваченню, що йдеться у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2012р., зареєстрованого у прокуратурі Городищенського району 21.12.2012р., та відповідно оскаржуваній постанові слідчого, яка потерпілою не оскаржена.

З огляду на вищенаведене та керуючись п.3 ч.1 ст. 303, ст. ст. 304 - 306, п.4 ч.2 ст. 307, ст. 9, ч.1 п.2 ст. 284, п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст. 395 КПК України, -

ухвалив :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Городищенського району Кузнєцов Г.А. від 30.05.2013 року про закриття кримінального провадження за №000001 - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п'яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Слідчий суддя Л. П. Синиця