Справа №1-98/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007 року
Турківський районний суд Львівської обла­сті в складі: головуючої, судді Строни Т.Г., при секретарі Чабановій І.О., з участю
державного обвинувача Гошовського М. В., представниці потерпілого ОСОБА_2., розглянувши d м. Турці кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народ­ження, уродженця АДРЕСА_1, україн ця, гр-на України, має професійно-технічну освіту, не працює,
прожи­ває в АДРЕСА_2,
одружений, має на утриманні неповнолітню
дитину, інвалідності не має, раніше не суди­мий

по ст.
ст. 296 ч.1, 122 ч.1 КК України, -

встановив:

12.08.2007 року близько
16.00 год.
в сЯворі біля приміщення магазину підсудний ОСОБА_1, перебуваючи у нетверезому стані, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів
явної непова­ги до суспільства на грунті зловживання спиртними напоями безпри­чинно
схопив малолітнього ОСОБА_3 за голову та
шию, підняв до висоти власного росту і
кинув його до зем­лі, внаслідок чого
малолітній потерпілий отримав закритий перелом лівого променя лівої руки, тобто,
тілесні ушкодження середнього сту­пеню важкості.

Свою вину у вчиненому
підсудний визнав і дав пояснення, ви­правдовуючи
свої дії нетверезим станом у цей день.

Крім визнання підсудного
його вина стверджується такими зіб­раними по справі доказами:

-показаннями на досудовому слідстві малолітнього
потерпілого ОСОБА_3. , який
пояснив, що він живе в АДРЕСА_3, а в с.
Яво ру приїхав до бабусі на літо. 12.08.2007 року біля магазину він бавився із
хлопцями. В цей час підійшов п'яний підсудний,
сів на траву і став пити пиво,
після чого встав і пляшку із пивом залишив на землі. Поба чивши це, він нагадав підсудному, що він забув пиво. На
це підсудний схопив його руками за підборіддя,
підняв його і кинув до землі.

Упавши, він відчув
сильний біль у руці, від сильного болю
став плака ти. На це надійшла його бабуся і зробила зауваження підсудному, на що підсудний почав викрикувати
нецензурними словами на бабусю і бігти за нею,
але бабуся втекла (а.с. 31-32);

-показаннями на досудовому
слідстві бабусі потерпілого,
ОСОБА_3., яка пояснила, що у неї влітку гостював шестирічний онук
ОСОБА_3. 12.08.2007 року вона пішла на похорон до сусідів ОСОБА_4 і була у
них, а онук бавився із дітьми на
вулиці.Близько 16.00 год.
до хати зайшла ОСОБА_5 і повідомила, що ОСОБА_1 по­бив її онука. Коли вона прийшла
до магазину, то онук сидів і
плакав, тримався за ліву руку, сказав,
що його побив підсудний і зламав йому ліву руку .Неподалік був п'яний
підсудний. Вона почала йому докоря­ти,
на що підсудний обізвав її нецензурною лайкою і побіг за нею, що би її бити. Забравши онука, вона пішла додому( а.с. 19-20);

-показаннями на досудовому слідстві і в судовому
засіданні свід ка ОСОБА_5., продавця
магазину, яка пояснила, що 12.08.2007 року торгувала в приміщенні
магазину в с. Явора.0 16.00 год. почула крики і
плач дитини. Коли вийшла з магазину, то
побачила, що малолітній ОСОБА_3 сидить і
плаче, сказав їй, що у нього сильно бо­лить рука. На це вона
закликала бабусю малолітнього, а сама
пішла до магазину;

-показаннями
неповнолітнього свідка ОСОБА_6., який в
судо­вому засіданні пояснив, що 12.08.2007 року він був із іншими дітьми в с Яворі біля магазину. Бачив, як прийшов п'яний підсудний, почав до нього чіплятися і бігти за ним, на що він втік. Через деякий час почув
сильний крик і плач. Повернувшись до магазину,
побачив, що ОСОБА_3 лежить на землі,
плаче і тримається за руку.Біля нього стояв підсудний. Інші хлопці
розказали йому, що ОСОБА_1 схопив ОСОБА_3 і кинув його до землі;

-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_7., який в судовому засіданні пояснив, що 12.08.2007 року вдень він був у селі Яворі
і пішов до магазину, де і бавився із
іншими дітьми. До магазину підійшов ОСОБА_1.,
який був п'яний. Купивши пиво,
він під магазином його випив і пішов,
забувши пляшку. На це малолітній ОСОБА_3 сказав йому, що він забув пляшку із пивом. Тоді підсудний залаявся нецензурно, схопив ОСОБА_3 за підбо ріддя, підняв на висоту власного зросту і кинув до
землі. ОСОБА_3 вда­рився всім тілом об землю і став сильно плакати. Невдовзі
прийшла бабуся і забрала ОСОБА_3;

-показаннями
неповнолітнього свідка ОСОБА_8., який в
судо вому засіданні пояснив, що
12.08.2007 року він разом із іншими хлоп цями бавилися біля магазину в сЯворі.
В цей час до магазину прий­шов п'яний ОСОБА_1 із пляшкою в руках. Випивши
пиво, ішов додому, залишивши пляшку із пивом. На це йому малолітній ОСОБА_3 сказав, що він забув пиво. Тоді ОСОБА_1 безпричинно
схопив обома руками ОСОБА_3 за шию ,
підняв його із землі і кинув об землю.Гоіпівський почав плакати і казав,
що зламав руку. Невдовзі прийшла бабуся ОСОБА_3 і забрала його додому;

-показаннями
неповнолітнього свідка ОСОБА_9., який в
судо­вому засіданні пояснив, що
1.2.08.2007 року о 16.00 год
він прийшов до магазину в с. Яворі купити цукерки. Коли
прийшов, зустрів інших хлопців, з якими почав бавитися. В цей час надійшов
п'яний ОСОБА_1., який сів біля магазину
і став пити пиво, залишивши пляш
ку, він встав і пішов геть. На це малолітній
ОСОБА_3 ска­зав йому, що він залишив
пиво. Після цього ОСОБА_1 без всякої причини підійшов до ОСОБА_3, схопив його
руками за шию від­няв на висоту свого зросту і кинув об землю. ОСОБА_3, вдарившись об землю, плакав і жалівся на біль у руці;

-висновком експерта № 16
від 17.08.2007 року, з якого вбачаєть­ся, що у ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження мався закритий перелом лівого променя, який міг утворитися при падінні на землю
12.08.2007 р. і відноситься до середнього ступеню важкості тілесних ушкоджень.

Наведені вище докази по
суті співпадають, не суперечать один
одному, а тому суд визнає їх
достовірними і відповідаючими дійсно­сті. Ними вину підсудного суд вважає
доведеною.

Дії підсудного правильно
кваліфіковано за ст. ст. 296 ч.1,
122л 1 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що
підсудний, грубо порушуючи громадський
порядок із мотивів явної неповаги до суспільства на грунті зловживання
спиртними напоями у присутності неповнолітніх нецензурно лаючись умисно
безпричинно спричинив малолітньому ОСОБА_3 тілесні ушкодження середнього
ступеню важкості.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує,
що вчинені ним злочини відносяться до середньої та невеликої тяжкості.

В якості пом'якшуючих покарання підсудного обставин суд вра­ховує, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживаня,
має неповнолітню

дитину на утриманні;

в якості обтяжуючих
покарання підсудного обставин суд врахо­вує,
що він вчинив злочин у нетверезому стані і щодо малолітнього,

в якості обставин, що характеризують особу суд також врахо­вує, що він не працює, позитивно характеризується, вперше притягу­ється до кримінальної
відповідальності, має на утриманні
неповноліт­ню дитину, але у скоєному
покаявся лише на словах: перед потерпі­лим і його сім'єю так і не вибачився по
даний час, незважаючи на те, що мати неповнолітнього потерпілого йому
простила скоєний щодо сина злочин, по
даний час не відшкодував спричинену злочином мате ріальну та моральну
шкоду, не усвідомив злочинний характер
своїх дій, виправдовуючи свої дії
нетверезим станом у день подій.

Враховуючи всі наведені
вище обставини у їх сукупності, суд
вважає, що підсудному слід обрати
покарання у межах санкції статті у вигляді позбавлення волі, оскільки суд вважає, що реальне відбування
покарання є справедливим, необхідним і
достатнім для його виправ­лення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Виправлення підсуд­ного без ізоляції від суспільства суд вважає неможливим.

В силу ст. 1167 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути із підсудного
в користь матері малолітнього потерпілого за спричинену злочином моральну шкоду
5000 гривень. При цьому суд враховує, що потерпілий у малолітньому віці
внаслідок злочинних дій підсудного терпів сильний біль і хвилювання, пережив нервовий стрес, змушений був лікуватися у лікарні, переніс накладання гіпсової лангети, після чого рука була у гіпсовій лангеті
тривалий час, змушений був прохо­дити
експертизу, приймати участь у допитах на
дізнанні і досудовому слідстві,
нормальний ритм і спокій його життя були порушені. При цьому суд
враховує також і тяжкість спричинених малолітньому по­терпілому тілесних
ушкоджень.

На підставі вищенаведеного
та керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, -

присудив:

ОСОБА_1 визнати винним та засу­дити :

-по ст. 122 ч. 1
КК України на два роки позбавлення волі у кримі­нально-виконавчій установі,

-по ст. 296 ч. 1
КК України на два роки обмеження волі.

В
силу ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом поглинен­ня менш суворого покарання більш суворим призначити у вигляді двох
років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу змінити із підписки про невиїзд
на ут­римування під вартою та взяти під варту із залу суду. До набуття виро ком чинності утримувати в Слідчому ізоляторі № 19 м. Львова.

Строк відбування покарання
рахувати із 26.10.2007 року.

Стягнути із засудженого в
користь ОСОБА_2 5000 гривень за
спричинену його злочинними діями її малоліт­ньому сину ОСОБА_3 моральну шкоду.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного
суду Львівської області через районний протягом 15 діб з часу його про­голошення, а засудженим з часу отримання його копії