Справа № 1-6/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2011 року Старовижівський районний суд Волинської області

В складі: головуючого судді Самрука Ф.В.,

при секретарі Савчук С.І.

з участю прокурора Левчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Стара Вижівка справу про обвинувачення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

12 серпня 2010 року біля 2 год. підсудний ОСОБА_1 знаходячись в житловому будинку жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 відкрито викрав у ОСОБА_3 гроші в сумі 2500 російських рублів, які відповідно курсу гривні до іноземних валюь згідно розпорядження національного Банку України станом на 12.08.10року становлять 653 грн.05 коп.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою вину у скоєному визнав і показав суду, що в червні 2010 року він будучи на заробітках в Горохівському районі від своєї матері дізнався, що його дружина декілька днів пішла з дому та ночує у ОСОБА_2, до якого приїхав в гості його брат ОСОБА_3.

Розсердившись на дружину він 11 серпня 2010 року поїхав додому, забравши по дорозі ОСОБА_4 Зайшовши у будинок ОСОБА_2 він запитав у нього, де знаходиться брат ОСОБА_3 і почувши, що останній відпочиває в кімнаті веранди, він пішов у дану кімнату. Там у кімнаті він влаштував із ОСОБА_3 сварку, під час якої декілька разів ударив його кулаком в обличчя на грунті ревнощів до своєї дружини. А пізніше вже після цього забрав у ОСОБА_3 гроші в сумі 2500 російських рублів, які той сам добровільно віддав йому на його пропозицію, яка полягала в тому, що підсудний вважав, що його дружина разом із ОСОБА_3 поміняли її мобільний телефон на спиртне і тому підсудний ОСОБА_1 запропонував потерпілому повернути йому мобільний телефон дружини, або гроші взамін вартості мобільного телефону дружини. Показав також, що мети пограбування ОСОБА_3 у нього не було, а зробив він це на грунті ревнощів ОСОБА_3 до своєї дружини. Показав, що спиртні напої вживав лише після події.

-2-

Винуватість підсудного крім його показань підтверджується також оголошеними в судовому засіданні показами потерпілого, свідків та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з оголошених в судовому засіданні показань потерілого вбачається, що 12 серпня 2010 року близько 2-ої години ночі ОСОБА_1 почав його безпричинно звинувачувати в тому, що ніби його дружина зраджує йому із потерпілим, потім почав наносити удари кулаком по голові, обличчю та в грудну клітку, а після цього підняв на ліжкові, де відпочивав потерпілий, подушку і забрав звідти 2500 російських рублів, а також і те, що дружина підсудного ОСОБА_5 один раз приходила з подругою до брата, яких їх всіх потерпілий пригощав горілкою (а.с.19-20).

Свідок ОСОБА_2показав також, що 12 серпня 2010 року біля 2 год. він впустив у свій будинок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і показав ОСОБА_1 на його запитання кімнату, де відпочивав брат ОСОБА_3, а сам із Оліферовичем пішов в іншу кімнату. А через деякий час в кімнату зайшов брат ОСОБА_3, який був побитий і повідомив, що його побив ОСОБА_1 та забрав гроші. Після цього він, Хомич та ОСОБА_4 випили пляшку горілки. Чи був до того Хомич в стані сп"яніння точно не знає.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив покази, що його дочка ОСОБА_6 здружилася із ОСОБА_2 і по розмовам односельчан вона разом із дружиною ОСОБА_1 часто бувала в будинку ОСОБА_2, куди приїхав ОСОБА_3 Підтвердив також, що чув як ОСОБА_1 пред"являв ОСОБА_3 претензії за дружину, але як все відбувалося він не бачив.

Із заяви ОСОБА_3 в Старовижівський РВ УМВС від 12.08.10 р.вбачається, що ОСОБА_1 заподіяв йому тілесні ушкодження та забрав гроші (а.с.6);

З протоколу огляду від 12.08.2010 року вбачається місце, де ОСОБА_1 наносив ОСОБА_3 тілесні ушкодження та забрав гроші, а також місце, де ОСОБА_1 добровільно видав працівникам міліції ці гроші, які оглянуті і визнані речовими доказами ( а.с.11,13,21,22);

Аналізуючи зібрані докази суд не погоджується з кваліфікацією дій підсудного органами досудового слідства за ч.1 ст. 187 КК України, виходячи з того, що в судовому засіданні в діях підсудного не встановлено нападу на потерпілого з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства, а як встановлено підсудний спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я не з метою заволодіння його майном ( грошима), а спричинив ці тілесні ушкодження на грунті неприязних відносин до потерпілого з мотивів ревнощів його до своєї дружини. Тобто спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я не служило для підсудного засобом для заволодіння майном потерпілого умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я, кваліфікується за ч.2 ст. 125 КК України, а згідно вимог ст. 27 КПК України справи про злочини, передбачені ст. 125 КК України порушуються не інакше як за скаргою потерпілого.

Оскільки в матеріалах справи такої скарги потерпілого немає, то відсутні підстави для вирішення питання про притягнення підсудного до кримінальної

-3-

відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, що не позбавляє потерпілого права звернутися до суду з такою скаргою в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України.

З вищенаведених показань потерілого ( а.с.19-20) вбачається, що підсудний відкрито викрав гроші, а покази підсудного в тому, що потерпілий сам віддав йому ці гроші, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Тому суд приходить до висновку, що приведені докази в сукупності повністю підтверджують винуватість підсудного у відкритому викраденні ним чужого майна ( грабежі), а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України.

Характеризуючи особу підсудного та обговорюючи питання про вид та міру покарання щодо нього вбачається, що скоїв умисний корисливий злочин середньої тяжкості .

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає, оскільки як встановлено в судовому засіданні на час вчинення злочину підсудний не перебував у стані алкогольного сп"яніння, а вживав спиртні напої після вчинення злочину, і тому суд виключає таку обтяжуючу покарання обставину як вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, а пом"якшуючими суд визнає наявність трьох малолітніх дітей і часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Враховуючи середню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, який по місцю проживання проживання характеризується посередньо, відсутність обтяжуючих і наявність пом"якшуючих покарання обставин суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання з випробуванням.

Речові докази по справі - гроші в сумі 2500 російських рублів під час досудового слідства повернуті потерпілому ОСОБА_3, що стверджується його розпискою (а.с.23).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди в зв"язку з його неявкою в судове засідання підлягає залишенню без розгляду згідно вимог ч.1 ст. 291 ЦПК України. Проте за потерпілим зберігається право заявити позов в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 323 324 КПК України суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_1звільнити від відбування покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи або навчання.

-4-

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити

попередню підписку про невиїзд.

Роз"яснити потерпілому ОСОБА_3 його право заявити позов у порядку цивільного судочинства.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7