Справа № 1-кп/593/21/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" лютого 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Бережани, кримінальне провадження, внесене 19 грудня 2014 року до єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000294 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 згідно наказу № 268 від 30 вересня 2014 року о/с начальника УМВС України в Тернопільській області, працюючи на посаді міліціонера взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Тернопіль» УМВС України в Тернопільській області і перебуваючи при виконанні службових обов`язків в службовому відрядженні в місті Лисичанську Луганської області, близько 15 години 10 грудня 2014 року, в лісосмузі, поряд з блокпостом в м. Лисичанську, на автомобільному мості через річку Сіверський Донець по вул. Енергетиків, виявив поліетиленовий пакет, в якому знаходилися корпуси бойової осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 в кількості 2 штуки, 72 військові патрони 5,45 мм. до нарізної вогнепальної зброї центрального бою та 7 патронів до пістолета конструкції Макарова «ПМ» калібру 9 мм.

З метою подальшого використання у власних потребах знайдених вищевказаних боєприпасів та частин вибухових пристроїв, ОСОБА_5 в період з 10 по 15 грудня 2014 року зберігав їх за приміщеннями гаражів Лисичанського міськвідділу міліції, що в м. Лисичанську по вул. Леніна, 71, а близько 10 години 15 грудня 2014 року, він помістив їх у дві сумки і з поштового відділення № 1 міста Лисичанська Луганської області відправив на адресу ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_1 , не повідомивши останній про вміст цих сумок.

19 грудня 2014 року ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 прийшов до поштового відділення «Нова пошта» № 1 в м. Бережани, на вул. Франка, 1, і о 10 год. 29 хв. отримав 2 сумки з боєприпасами та частинами вибухових пристроїв, з якими направився до місця свого проживання, однак на вулиці Руській в м. Бережани був зупинений працівниками міліції.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги постанови Верховної Ради України № 2471 XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є придбання, зберігання, носіння бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 згідно наказу № 268 від 30 вересня 2014 року о/с начальника УМВС України в Тернопільській області, працюючи на посаді міліціонера взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Тернопіль» УМВС України в Тернопільській області і перебуваючи при виконанні службових обов`язків в службовому відрядженні в місті Лисичанську Луганської області, близько 15 години 10 грудня 2014 року, в лісосмузі, поряд з блокпостом в м. Лисичанську, на автомобільному мості через річку Сіверський Донець по вул. Енергетиків, виявив поліетиленовий пакет, в якому знаходився штик-ніж мод. «2» 7,62 мм автомата Калашникова (АКМ і АКМС).

ОСОБА_5 в період з 10 по 15 грудня 2014 року зберігав його за приміщеннями гаражів Лисичанського міськвідділу міліції, що в м. Лисичанську по вул. Леніна, 71, а близько 10 години 15 грудня 2014 року, він помістив його в одну із двох сумок, які відправляв. Одержувачем відправлення при цьому зазначив ОСОБА_6 , жительку АДРЕСА_1 , якій не повідомляв про вміст цих сумок.

З метою одержання поштового відправлення ОСОБА_5 прийшов разом із ОСОБА_6 19 грудня 2014 року до поштового відділення «Нова пошта» № 1 міста Бережани, на вул. Франка, 1. Після отримання поштового відправлення ОСОБА_5 направлявся з штик- ножем до свого місця проживання, однак на АДРЕСА_2 був зупинений працівниками міліції.

Згідно висновку судової експертизи холодної зброї від 22 грудня 2014 року № 1-1211/14, вилучений в ОСОБА_5 предмет є холодною зброєю, а саме: штик-ножем мод. «2» 7,62 мм автомата Калашникова (АКМ і АКМС), виробництва СРСР, виготовлений заводським способом.

В результаті чого ОСОБА_5 своїми діями порушив вимоги постанови Верховної Ради України № 2471 XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

21 січня 2015 року між старшим прокурором відділу здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області, радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 та ч.2 ст. 263 КК України, інших істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 :

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням його у відповідності з вимогами ст. 54 КК України спеціального звання - молодший сержант міліції;

- за ч.2 ст. 263 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання «молодший сержант міліції».

На підставі ст. 55 КК України позбавити ОСОБА_5 права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з іспитовим строком терміном в 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 263КК України, і хоч згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України є злочином середньої тяжкості, однак вищевказана угода, укладена між сторонами кримінального провадження відповідає вимогам ст. 469 КПК України, оскільки діями ОСОБА_5 шкода завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором відділу здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області, радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, 394 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 січня 2015 року між старшим прокурором відділу здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області, радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням його у відповідності з вимогами ст. 54 КК України спеціального звання - молодший сержант міліції;

- за ч.2 ст. 263 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання «молодший сержант міліції».

На підставі ст. 55 КК України позбавити ОСОБА_5 права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з іспитовим строком терміном в 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави :

- 489 ( чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 10 коп. за проведення судової балістичної експертизи № 1-1212/14 від 20 грудня 2014 року;

- 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. за проведення судової балістичної експертизи № 3-84/14 від 22 грудня 2014 року;

-245 (двісті сорок п`ять) грн. 70 коп. за проведення експертизи холодної зброї за № 1-1211/14 від 19 грудня 2014 року.

Речові докази: корпуси бойової осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 в кількості 2шт., 42 військові патрони 5,45мм. до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, 4 патрони до пістолета конструкції Макарова ПМ калібру 9мм., штик ніж мод. 2 7,62мм автомата Калашнікова (АКМ і АКМС), 38 стріляних гільз калібру 7,62, 1 стріляну гільзу калібру 5.45 та заглушку до гранати РГД-5 - передати для знищення в Управління МВСУ в Тернопільській області; 2 примірники експрес-накладної № 0412 від 16 грудня 2014 року, картку ТОВ Нова пошта № 50540874 та наліпку на поштове відправлення № 0412 - залишити в матеріалах кримінального провадження, а службове посвідчення працівника міліції УТР № 023564 від 17 жовтня 2014 року та картку -замісник № 123, видану рядовому міліції ОСОБА_5 - після вступу вироку в законну силу передати в управління кадрового забезпечення МВСУ.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: