Справа № 750/1973/15-к
Провадження № 1-в/750/24/15
У Х В А Л А
25 березня 2015 року Деснянский районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника КВІ ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного та додаткового покарання, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 02 червня 2011 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 16 січня 2014 року ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання у виді 4-х років 9-ти місяців 27 днів за вказаним вироком замінено на 2 (два) роки виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 15% заробітку щомісячно в доход держави.

02 березня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді 2 (двох) років виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 15% заробітку щомісячно в доход держави та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, посилаючись на положення ст. 81 КК України, згідно якої особа, яка відбуває покарання у виді виправних робіт, після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин, може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбуття додаткового покарання. Зазначає, що ним виконані усі умови для умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку засудженого та представника кримінально-виконавчої інспекції, які підтримали заяву ОСОБА_5 та просять її задовольнити, думку прокурора, який просить задовольнити заяву частково: звільнити засудженого від основного покарання та залишити додаткове покарання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Порядок представлення до умовно-дострокового звільнення від покарання визначений ст. 110 КВК України і передбачає, що відносно засудженого, до якого відповідно до статті 81 КК України може бути застосоване таке звільнення, орган, який відає виконанням покарання, вносить спільно з органами і громадськими організаціями в суд подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання.

У поданні мають міститися дані, які характеризують поведінку засудженого, його ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання. Одночасно з поданням до суду направляється особиста справа засудженого.

Така ж позиція викладена і у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, де визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх.

Незважаючи на особливий порядок звернення до суду, визначений ст. 110 КВК України, засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду особисто та з порушенням форми звернення, а саме, не з клопотанням (поданням), а з заявою, що не передбачено ст. 539 КПК України. Крім того, суд позбавлений можливості ознайомлення з висновками органів і громадських організацій по причині їх відсутності в матеріалах провадження.

Як пояснила представник Чернігівського МВ КВІ ОСОБА_4 , подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 інспекцією підготовлене, але вони чекають висновку спостережної комісії. При цьому засуджений звернувся до суду з заявою самостійно.

ОСОБА_5 звернення до суду з відповідною заявою обґрунтував тим, що спостережна комісія буде приймати своє рішення стосовно нього занадто пізно.

Пунктом 13 постанови вищевказаного Пленуму регламентовано, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і за повнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, - ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.

Враховуючи, що подана заява не відповідає вимогам закону і подана особою, яка не наділена правом її подання до суду, а вказані недоліки не можуть бути усунені в судовому засіданні, заява засудженого разом з матеріалами, доданими до неї, підлягає поверненню заявнику для належного оформлення. Таке повернення не позбавляє права ОСОБА_5 звернутися з заявою до органу, уповноваженого на звернення до суду з клопотанням (поданням) про його умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. ст. 110 КВК України, 371, 372, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування основного покарання у виді 2-х років виправних робіт та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 02 червня 2011 року та постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2014 року повернути заявнику.
На ухвалу протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1