АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1286/14 Справа № 205/6081/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ

11 вересня 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році».
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий:
- 11.11.2010 року Петровським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;
- 06.12.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
був засуджений 06 грудня 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році», суд мотивує своє рішення тим, що ОСОБА_7 має дві не погашені і не зняті у встановленому законом порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.
В апеляції засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали суду, як незаконної. На момент прийняття Закону України «Про амністію» він відбув більше половини, призначеного йому строку покарання, стаття 186 Кримінального кодексу, за якою він засуджений, відноситься до злочинів середньої тяжкості, а не до тяжких, як вказав суд, порушень режиму відбування покарання він не допускав і тому на нього розповсюджувалася амністія.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав, що ухвалу суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню.
Суд правильно послався на п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України», ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», які виключають можливість застосування амністії до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких або особливо тяжких злочинів.
ОСОБА_7 раніше двічі судимий за вчинення умисних злочинів за ч.3 ст.185 і ч.2 ст.186 КК України, які відповідно до ст..12 КК України, відносяться до категорії тяжких, а не середньої тяжкості, як він вказує в апеляції, судимості не зняті та не погашені, тому суд обґрунтовано відмовив йому у застосуванні амністії.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - залишити без змін.

Судді: