№
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
- судді Клименко С.М.

при
секретарі Мойленко А.О.

з участю
прокурора Денисенко О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Товсте Семенівського району, українця, громадянина України, з
середньою освітою, жонатого, працюючого майстром Градизького лісництва ДП
„Кременчуцьке лісове господарство", жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого

в скоєні
злочинів, передбачених ст.ст.366 ч.1, 191
ч.3 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
працюючи лісником обходу №
5 Градизького лісництва Державного підприємства „Кременчуцьке лісове
господарство" і являючись службовою особою та матеріально-відповідальною в
листопаді місяці 2006 року,
більш точніше часу встановити не нажалось можливим, зловживаючи своїм службовим
становищем продав майно, яке було йому ввірене і знаходилось у його віданні, а
саме: 10 куб.м
дров паливних тополя 3 групи з
місця проведення рубки обходу №
5 вартістю 270 грн.
ОСОБА_2 і отримавши гроші в сумі 320
грн. в касу підприємства не здав, а привласнив, використавши на власні
цілі.

В грудні
місяці 2006 року,
більш точніше часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_1 працюючи лісником обходу № 5 Градизького
лісництва Державного підприємства „Кременчуцьке лісове господарство" і
являючись службовою особою та матеріально-відповідальною, зловживаючи своїм
службовим становищем продав майно, яке було йому ввірене і знаходилось у його
віданні, а саме: 5 куб.м
дров паливних тополя 3 групи з
місця проведення рубки обходу №
5 вартістю 135 грн.
ОСОБА_3 і отримавши гроші в сумі 200
грн. в касу підприємства не здав, а привласнив, використавши на власні
цілі.

26 лютого 2007 року в денний
час ОСОБА_1 працюючи лісником обходу №
5 Градизького лісництва Державного підприємства „Кременчуцьке лісове
господарство" і являючись службовою особою та матеріально-відповідальною,
зловживаючи своїм службовим становищем продав майно, яке було йому ввірене і
знаходилось у його віданні, а саме: 10
куб.м дров паливних тополя 3
групи з місця проведення рубки обходу №
5 вартістю 270 грн.
ОСОБА_4 і отримавши гроші в сумі 720
грн. в касу підприємства не здав, а привласнив, використавши на власні
цілі.

Крім цього,
ОСОБА_1 працюючи лісником обходу №
5 Градизького лісництва Державного підприємства „Кременчуцьке лісове
господарство" і являючись службовою особою на незаповненому бланку
товарно-транспортної накладної №
067015 від 26
лютого 2007 року, де
стояла печатка ДП „Кременчуцьке лісове господарство" власноручно вніс за
відомо неправдиві відомості про придбання ОСОБА_4 у Градизькому лісництві 5 куб.м дров
паливних тополя 3 групи
вартістю 135 грн.,
яку надав водію ОСОБА_5, для безперешкодного вивезення лісопродукції, оскільки
ОСОБА_4 дров не виписував і грошей в касу не вносив.

В
судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 винним себе в пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю, про обставини вчиненого пояснив так, як це викладено в
мотивувальній частині вироку, правильно розуміючи обставини справи і у суду
немає сумнівів в істинності та добровільності його позиції.

2

Крім
особистих визнань, винність ОСОБА_1 підтверджується всебічно, повно і
об'єктивно матеріалами справи, які суд визнає достовірними, достатніми і допустимими
і які ніким із учасників процесу не оспорюються.

Оскільки
обвинувачення визнано підсуднім ОСОБА_1,
фактичні обставини ніким не оспорюються, то в відповідності до ст.299 КПК
України суд вважає недоцільним досліджувати докази в відношенні фактичних
обставин справи, роз'яснюючи підсудному ОСОБА_1, що він при таких обставинах позбавляється права
оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Виходячи
із наданих матеріалів і пояснень підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує його дії за
ст.ст.191 ч.З, 366 ч.1 КК
України, оскільки він будучи службовою особою розтратив чуже майно, яке було
йому ввірене і перебувало в його віданні зловживаючи службовим становищем,
повторно і вніс будучи службовою особою до офіційних документів за відомо
неправдиві відомості і видав за відомо неправдивий документ.

При
призначенні покарання суд враховує характер і тяжкість вчиненого, особу
підсудного ОСОБА_1, який характеризується позитивно, а також обставини, що
пом'якшують та обтяжують його відповідальність.

Так,
ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв встановленню істини по справі,
вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував
спричинену шкоду, і суд визнає ці обставини пом'якшуючими його
відповідальність.

Обставин,
що обтяжують його відповідальність в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи
вищевикладене суд приходить до висновку, що перевиховання і виправлення
підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання в
вигляді обмеження волі і в відповідності до ст.ст.75,76 КК України
звільняє від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Також
враховуючи особу підсудного ОСОБА_1,
який характеризується виключно позитивно і те, що тяжких наслідків по
справі не настало, матеріальна шкода відшкодована, що істотно знижує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_1 на
підставі ст.69 КК України додаткового покарання, що передбачене санкціями
ст.ст.191 ч.3,366 ч.1 КК
України як обов'язкове.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України,
суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєні злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.3, 366 ч.1 КК України і
призначити йому покарання:

· за ст. 191 ч.3 КК України з
застосування ст.69 КК України три роки обмеження волі без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю,

· за
ст.366 ч. 1 КК
України з застосуванням ст.69 КК України один рік обмеження волі без
позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно вважати засудженим ОСОБА_1 до трьох
років обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю.

Відповідно
до ст.75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного судом
покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном один рік.

На
підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_1 покласти обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне проживання

3

без
дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, куди періодично з'являтися для реєстрації та повідомляти ці органи про
зміну місця проживання.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 залишити попередній -
підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 днів з дня
проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд.