Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого Гладкого С.В.

суддів Матюхи Ю.В., Маринича В.К.

з участю прокурора Салайчука Т.І.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

захисника-адвоката Новака М.А.

засудженого ОСОБА_7

секретаря судового засідання Міщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пашуки Славутського району Хмельницької області,

громадянина України, невійськовозобов'язаного, із вищою

освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в

АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою свого знайомого ОСОБА_8 19 вересня 2008 року під приводом надання допомоги в приватизації підвального приміщення будинку №14 по вул.Буковинській в м.Рівному, перебуваючи за місцем роботи потерпілого - в приміщенні фірми „Аванті-Буд" по вул.Соборній, 1 м. Рівному, незаконно заволодів коштами ОСОБА_8 в сумі 1250 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становило 6063 грн. 87 коп.

Повторно ОСОБА_7 увійшов в довіру до ОСОБА_9 та шляхом обману і зловживання довірою, під приводом надання допомоги по виготовленню документації на перепланування належної потерпілому квартири АДРЕСА_2, незаконно заволодів протягом вересня 2008 року коштами останнього в сумі 2500 грн. та 500 доларів США, що за курсом НБУ - 3438 грн. 85 коп.

Також ОСОБА_7 під приводом надання допомоги по виготовленню документації на виведення належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 в нежитлове приміщення, шляхом обману і зловживання довірою, незаконно заволодів в період часу з вересня 2008 року по 2010 рік грошовими коштами ОСОБА_2 на загальну суму 39080 грн.

Повторно ОСОБА_7 під приводом надання допомоги по виготовленню документації на володіння гаражем по АДРЕСА_4, а також надання особистої позики грошей, незаконно заволодів протягом червня 2009 року коштами ОСОБА_10 на загальну суму 11600 грн.

ОСОБА_7 увійшов в довіру до свого знайомого ОСОБА_4 та шляхом обману і зловживання довірою, під приводом позики грошей незаконно заволодів 18 листопада 2009 року грошовими коштами останнього у сумі 670 доларів США, що за курсом НБУ - 5350 грн. 50 коп. та 3000 грн.

Повторно під приводом зняття заборони відчуження на автомобіль марки „Сітроен-Берлінго", номерний знак НОМЕР_1, та продовження тимчасової реєстрації на автомобіль марки „Хонда", ОСОБА_7 у кінці листопада 2009 року незаконно заволодів 2000 грн. ОСОБА_4

Ввійшовши в довіру до ОСОБА_1, шляхом обману і зловживання довірою, під приводом надання допомоги в оформленні проектної документації на добудову приміщення стоматологічного кабінету по вул. Княгині Ольги, 10 у м. Рівному, ОСОБА_7 з початку березня 2010 року до початку травня 2010 року незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_1 на загальну суму 28 000 грн.

Повторно, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 увійшов в довіру до знайомої ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та шляхом обману і зловживання довірою, під приводом надання допомоги в оформленні документації на зміну цільового призначення належної їй земельної ділянки по АДРЕСА_5, незаконно заволодів в період з 30 березня 2010 по 25 квітня 2010 року належними ОСОБА_3 14 835 грн.

Також ОСОБА_7, маючи на меті використання завідомо підробленого документі, отримав 17 вересня 2007 року в „Укрпромбанку" в кредит гроші в сумі 22 000 доларів США, як витратив на власні потреби, використавши при отриманні кредиту завідомо підроблену довідку про доходи, видану невстановленою слідством особою на його ім'я 23.08.2007 року, в якій було зазначено, що ОСОБА_7 працював в ТОВ „Захід-Юрол-Імлекс", як на основному місці роботи, та в період з лютого 2007 року по липень 2007 року отримав на вказаному підприємстві заробітну плату на загальну суму 17 500 грн., хоча згідно даних державної податкової інспекції, доходи на даному підприємстві ОСОБА_7 не отримував.

Отже цими діями ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.ч.1, 2 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2012 року ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за ч.1 ст.190 КК України на два роки обмеження волі, за ч.2 ст. 190 - на три роки позбавлення волі, за ч.3 ст.358 - на два роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання три роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки та покладенням обов'язків, передбачених ст.76 цього Кодексу, - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь:

- потерпілого ОСОБА_1 28 000 грн. на відшкодування матеріальної

шкоди, 7 000 грн. - моральної шкоди, 1 000 грн. на відшкодування правової допомоги, а всього - 36 000 грн.;

- потерпілого ОСОБА_2 39 080 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди, 1 000 грн. витрат на правову допомогу, а всього - 50 080 грн.;

- потерпілої ОСОБА_3 14 835 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, 1 000 грн. витрат на правову допомогу, а всього - 20 835 грн.;

- потерпілого ОСОБА_4 10 695 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

ОСОБА_7 визнаний і засуджений за те, що в період з 19 вересня 2008 року по травень 2010 року заволодів грошовими коштами потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, шляхом обману та зловживання довірою кожного, а також у використанні підробного документа - довідки про доходи при отримані 17 вересня 2007 року в „Укрпромбанку" кредиту в сумі 22 000 доларів США.

На вирок суду першої інстанції подані апеляції, з яких вбачається, що:

- прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону і невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Пропонує постановити новий вирок, яким призначити засудженому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.190 КК України два роки обмеження волі, за ч.2 ст.190 - три роки позбавлення волі, за ч.3 ст.358 - один рік обмеження волі. На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, три роки позбавлення волі;

- потерпілий ОСОБА_1 у своїй апеляції ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання у зв'язку з м'якістю і невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого і просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 три роки позбавлення волі без застосування ст.75 КК України. Вважає, що суд при призначенні покарання належним чином не врахував те, що засуджений на момент вчинення злочину ніде не працював. Завдані злочином прямі матеріальні збитки в сумі 28 000 грн. не відшкодував;

- аналогічного змісту доводи містить апеляція потерпілого ОСОБА_2, який також ставить питання про скасування вироку та постановлення нового вироку, яким призначити таке ж покарання, але без застосування ст.75 КК України. При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що на даний час ОСОБА_7 заподіяних йому збитків в сумі 39 080 грн. не відшкодував;

- у своїй апеляції потерпіла ОСОБА_3 також просить скасувати вирок та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без застосування положень ст.75 КК України, оскільки ним не відшкодовано заподіяної злочином шкоди в сумі 14 835 грн.;

- потерпілий ОСОБА_4 просить скасувати вирок та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 три роки позбавлення волі без звільнення від відбування цього покарання і посилається на те, що до цього часу заподіяних злочин збитків в сумі 10 695 грн. йому не відшкодовано.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, і в апеляціях не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.378 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі - КПК) невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та собі засудженого є підставою для скасування вироку.

Вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню за м'якістю призначеного покарання внаслідок безпідставністю звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання із випробуванням у випадку, коли, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, інші обставини справи, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Суд, як зазначено в ч.2 ст.334 КПК, зобов'язаний мотивувати звільнення від покарання з випробуванням. Верховний Суд України в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду №18 від 10.12.2004 р., №8 від 12.06.2009 р., №11 від 06.11.2009 р.) наголосив, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Вказаних вимог дотримано не було, а тому цей вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з одночасним постановленням нового вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та чисельність епізодів його злочинної діяльності і розмір завданої потерпілим шкоди. Потерпілим ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на даний час матеріальну шкоду на загальну суму 92 610 грн. не відшкодовано. Також колегія враховує, що позитивних даних про особу ОСОБА_7 чи обставин, які пом'якшують покарання у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Виходячи з того, що за вказані злочини передбачено альтернативні види покарання, а підсудний ОСОБА_7 не має доходу і не працює, значний час не відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, то для його виправлення та попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

На пiдставi наведеного, керуючись ст.ст.365, 366, 378 КПК України в редакції 1960 р., п.11 перехідних положень КПК України 2012 р., колегія суддів,

з а с у д и л а :

Апеляції прокурора і потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2012 року в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_7 зі звільненням від цього покарання з випробуванням скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України два роки обмеження волі;

- за ч.2 ст.190 - три роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.358 - два роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити три роки позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання затриманя ОСОБА_7 з 29 травня 2010 року по 08 червня 2010 року та його перебування під вартою в Рівненському слідчому ізоляторі з 04 лютого 2011 року по 15 червня 2011 року, і з 16 жовтня 2013 року по даний час.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через Апеляційний суд Рівненської області засудженим протягом одного місяця з дня вручення йому копії вироку, а іншими учасниками судового розгляду - в той же строк з дня його проголошення.

С у д д і

С.В.Гладкий В.К.Маринич Ю.В.Матюха

Згідно оригіналу

Суддя-доповідач С.В.Гладкий