Справа № 675/811/15-к
Провадження № 1-в/675/122/2015
У Х В А Л А
"28" липня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ІВК № 31 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції скаргу засудженого ОСОБА_5 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор, -
в с т а н о в и в :
У травні 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, у якій зазначає, що постановою начальника Ізяславської виправної колонії № 31 ОСОБА_7 від 15 травня 2015 року на нього накладено стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор строком на 15 діб. Згідно спірної постанови 15 травня 2015 року о 13 год. 20 хв. під час проведення загального обшуку ОСОБА_5 чинив фізичний опір представникам адміністрації, на законні вимоги припинити протиправні дії не реагував. На зроблені зауваження відреагував з обуренням, поводив себе грубо та нетактовно, висловлювався брутальною лайкою в адресу адміністрації установи, погрожував фізичною розправою. Своєю поведінкою подавав негативний приклад іншим засудженим.
ОСОБА_5 вважає накладене на нього стягнення незаконним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, посилається на те, що 15 травня 2015 року до нього було застосовано спеціальні засоби у вигляді гумових кийків та наручників. Застосування таких засобів було безпідставним, оскільки він не застосовував фізичну силу щодо персоналу колонії та не чинив фізичного опору. Відтак, накладення на засудженого стягнення було необґрунтованим та безпідставним.
Посилаючись на викладені обставини, засуджений просить суд визнати незаконною та скасувати спірну постанову про накладення на нього стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор строком на 15 діб.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 скаргу підтримали з зазначених у ній підстав та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та представник установи ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечили, мотивуючи тим, що спірна постанова є законною, а тому скасуванню не підлягає.
Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, представника ІВК № 31, з`ясувавши думку прокурора, допитавши свідків, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд вважає, що в силу ст. 55 Конституції України скарга ОСОБА_5 підлягає безпосередньому розгляду в суді незалежно від того, що ст. 134 КВК України встановлений інший порядок її розгляду та оскарження до посадової особи вищого рівня, оскільки кожен має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність, якщо вважають, що такими порушують або ущемляють його права і свободи.

Даючи правову оцінку оспорюваній постанові про накладення стягнення, суд виходить з наступного.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в Ізяславській виправній колонії № 31, 15 травня 2015 року о 13 год. 20 хв. під час проведення загального обшуку в установі, не реагуючи на законні вимоги припинити протиправні дії, обурюючись на зроблені зауваження, поводячи себе грубо та нетактовно, висловлюючись брутальною лайкою в адресу адміністрації установи та погрожуючи фізичною розправою, чинив фізичний опір представникам адміністрації, за що постановою начальника ІВК № 31 від 15 травня 2015 року до нього було застосовано захід стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор строком на 15 діб.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного дисциплінарного проступку повністю доведена зібраними у провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що працює на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби установи. Підтвердив, що 15 травня 2015 року в обідню пору під час проведення загального обшуку в ІВК № 31 ОСОБА_5 відмовлявся від проведення особистого обшуку, а також чинив активні дії з метою перешкоджання виведенню з відділення засудженого ОСОБА_9 , якого необхідно було етапувати для подальшого відбування покарання до Первомайської виправної колонії № 117 згідно наряду Державної пенітенціарної служби України. При цьому, засуджений поводив себе грубо, нахабно, обурювався з приводу законних дій персоналу колонії, висловлювався нецензурною лайкою, ігнорував вимоги адміністрації установи припинити протиправні дії. У зв`язку з цим, до ОСОБА_5 та інших порушників дисципліни було застосовано спеціальні засоби.
Свідок ОСОБА_10 , черговий помічник начальника ІВК № 31, суду ствердив обставини перешкоджання ОСОБА_5 та групою інших засуджених вилученню засудженого ОСОБА_9 з відділення, вчинення ним активних дій в процесі цього та ігнорування вимог персоналу колонії припинити ці дії.
Зазначене також підтвердив свідок ОСОБА_11 , начальник відділу нагляду та безпеки ІВК № 31, який пояснив суду, що ОСОБА_5 15 травня 2015 року під час проведення загального обшуку в установі вчиняв незаконні дії, поводив себе нетактовно, нахабно, чинив фізичний опір адміністрації установи, намагаючись перешкодити виведенню засудженого ОСОБА_9 .
Обставини порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим, вчинення ним фізичного опору представникам адміністрації під час проведення законного обшуку підтверджується даними рапорту та акту службових осіб виправної установи, з яких убачається, що 15 травня 2015 року о 13 год. 20 хв. під час загального обшуку ОСОБА_5 чинив фізичний опір представникам адміністрації, на законні вимоги припинити протиправні дії не реагував. На зроблені зауваження відреагував з обуренням, поводив себе грубо та нетактовно, висловлювався брутальною лайкою в адресу адміністрації установи, погрожував фізичною розправою.

Саме у зв`язку з необхідністю припинення таких протиправних дій і було застосовано до засудженого спецзасоби, що підтверджується рапортом № 12 про застосування спецзасобів та актом про застосування до засудженого заходів фізичного впливу та спеціальних засобів від 15 травня 2015 року.

Наявність законних підстав для проведення загального обшуку в установі 15 травня 2015 року випливає з наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області від 13 травня 2015 року № 22 «Про проведення загального обшуку в Ізяславській виправній колонії № 31», а необхідність етапування засудженого ОСОБА_9 до Первомайської виправної колонії № 117 для подальшого відбування покарання підтверджується рішенням Апеляційної комісії від 30 квітня 2015 року № 24/2-2520.

Таким чином, суд приходить до переконання, що докази вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_5 фізичного опору представникам адміністрації під час проведення обшуку, які покладені начальником виправної установи в основу постанови про накладення на засудженого дисциплінарного стягнення, були отримані з дотриманням вимог законодавства.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні засудженим, ні його захисником не надано, не встановлено таких доказів і судом.
Засуджений ОСОБА_5 використовує політику подвійних стандартів, декларуючи виключно свої права, при цьому повністю ігноруючи свої обов`язки, хоча закон покладає на засуджених обов`язок неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства та правил відбування покарання, а не давати їм оцінку.
Водночас, суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_12 щодо відсутності будь-яких протиправних дій зі сторони ОСОБА_5 під час проведення загального обшуку установи 15 травня 2015 року, оскільки такі покази суперечать усім вищеперерахованим доказам, дослідженими у судовому засіданні.

Крім того, свідок ОСОБА_12 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ІВК № 31 разом із засудженим ОСОБА_5 , а тому він є особою, зацікавленою у тому, щоб допомогти останньому уникнути відповідальності за допущений дисциплінарний проступок.
Також суд вважає, що при застосуванні заходу стягнення за порушення ОСОБА_5 встановленого порядку відбування покарання начальник виправної установи дотримався вимог ст.ст. 131, 132, 134 КВК України та визначив таке з урахуванням ступеня проступку та особи засудженого.
Зокрема, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, його психологічну характеристику, ступінь суспільної небезпеки допущеного проступку, довідку начальника відділення соціально-психологічної служби та витяг з протоколу засідання РКВ від 15 травня 2015 року, суд приходить до висновку, що застосований до ОСОБА_5 захід стягнення у виді поміщення в ДІЗО є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння проступків, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що скарга засудженого ОСОБА_5 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення на нього стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор строком на 15 діб від 15 травня 2015 року до задоволення не підлягає, оскільки порушень вимог чинного законодавства про винесенні начальником колонії цієї постанови судом не встановлено.
На підставі ст.ст. 8, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 102, 107, 132-135 КВК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги засудженого ОСОБА_5 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1