АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.12.2005 року вироком Бобровицького районного суду Київської області за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
- 10.10.2006 року вироком Подільського районного суду міста Києва за ч.1 ст.190, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;
- 06.08.2009 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;
- 10.02.2011 року вироком Подільського районного суду міста Києва за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 28.03.2011 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, 26.07.2013 року звільненого умовно-достроково на 1 рік і 21 день,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В провадженні вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 25.10.2014 року приблизно о 17 годині, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Пул енд Беа», розташованому в ТРЦ «Дрім Таун» по проспекту Оболонський 1-Б в місті Києві, намагався таємно викрасти светр вартістю 318 грн. 36 коп., однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину, який виявив та вилучив у нього викрадений товар.
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу винного, який тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимість по яких не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив замах на викрадення майна. З урахуванням наведеного вважає, що суд необґрунтовано та за відсутності передбачених законом підстав застосував положення ст.75 КК України і звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням
За результатами апеляційного перегляду просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 по ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України покарання у виді арешту на строк 3 місяці.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи сторони обвинувачення, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини кримінального провадження та ступінь реалізації ним злочинного умислу, дані про особу винного, його відношення до вчиненого. При цьому суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи винного, обставини що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість застосування положень ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обовязків, визначених ст.76 КК України.
Відповідно до положень ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше пяти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів визнає обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та інші обставини кримінального провадження, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням і вчинив новий злочин в період іспитового строку.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ст.75 КК України та звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до положень ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та інших обставини кримінального провадження, встановлених за результатами судового розгляду, даних про особу винного, колегія суддів вважає правильним призначити ОСОБА_7 по ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України покарання у виді арешту строком на три місяці з реальним його відбуванням, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Дане покарання за своїм видом та розміром також узгоджується з апеляційними вимогами прокурора.
В зв`язку із неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання колегія суддів скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює новий. З цих підстав апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 , скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

__________________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3