Дата документу 20.01.2015

Провадження № 1-кп/334/42/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в затвердженні угоди
20.01.2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, українця, освіта середня, розлученого, ніде не працюючого, який не має на території України реєстрації та постійного місця проживання, раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження надійшло до суду з угодою від 28.11.2014р. про визнання винності обвинуваченим для затвердження угоди.

Однак, обвинувачений двічі в підготовчі судові засідання не з`явився, його місце перебування ні слідчому, ні прокурору, ні суду не відоме, у зв`язку з чим, прокурор заявив клопотання про відкладення в черговий раз підготовчого судового засідання та оголошення ОСОБА_4 в розшук.

Заслухавши прокурора, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, а угоду від 28.11.2014р. такою, що не затверджена, та підлягає поверненню, тому, що обвинувальний акт надійшов до суду для затвердження угоди, яка була укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 щодо визнання його винуватості, та відповідно до вимог ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право на затвердження угоди, або відмови в затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження прокурору для продовження досудового слідства.

Відповідно до вимог ст.474 КПК України, розгляд щодо затвердження угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участю сторін угоди. Суд зобов`язаний переконатися в тому, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не будо добровільним волевиявленням, т.я. обвинувачений до суду двічі не з`явився, знаючи про підписання угоди. Крім того, судом встановлена невідповідність узгодженої міри покарання у вигляді громадським робіт відносно людини, яка ніде не працює та не має реєстрації та фактичного місця проживання на території України, тобто, очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, як передбачено п.4,5 ч.7 ст.474 КПК України.

Крім того, стосовно клопотання прокурора про оголошення ОСОБА_4 в розшук, то, відповідно до вимог ст.335 КПК України, відносно обвинуваченого, який ухилився від суду, може бути винесена ухвала про оголошення його в розшук, але тільки на стадії судового слідства, а не при проведенні підготовчого судового засідання, призначеного для затвердження угоди.

В зв`язку з чим, суд вважає за доцільне відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору.

Керуючись ст.314, 335, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити прокурору Ленінського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 в затвердженні угоди від 28.11.2014р., укладеної з обвинуваченим ОСОБА_4 відносно визнання його винуватості за ст.263 ч.2 КК України, та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування з застосуванням ст.281 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена у встановлені законом строки.

Суддя: