Справа № 580/948/13-к
Номер провадження 1-кп/580/75/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2013 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: судді - Чхайла О. В.

при секретарі Сивоконь А.І.

з участю: прокурора Гуменного О.В.,

захисників адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника Лебединської міської ради як потерпілої сторони ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, освіта: 3 класи спеціалізованої школи для дітей з обмеженим розвитком, не одруженого, який проходив лікування з 2008 року у Лебединському психоневрологічному інтернаті з діагнозом "помірна розумова відсталість", який перебуває на повному державному утриманні у Лебединському психоневрологічному інтернаті по вул. Калініченків, 50 м. Лебедин Сумської області, не судимого

за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_5, інваліда II групи з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг з дефектом по змішаному типу», який перебував на повному державному утриманні у Лебединському психоневрологічному інтернаті по вул. Калініченків, 50 м. Лебедин Сумської області, не судимого,

за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства проведене досудове розслідування стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким предявлено підозру в умисному спричиненні підопічному Лебединського психоневрологічного інтернату ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя останнього в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до акту № 24/8639 проведеної у ході досудового розслідування стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_3 від 05.04.2013 року та акту № 25/8642 проведеної у ході досудового розслідування стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 від 05.04.2013 року в період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого ними правопорушення, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були здатними усвідомлювати свої дії та керувати ними. З огляду на це, слідчим направлено дане кримінальне провадження суду для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно вказаних осіб.

Дане суспільно небезпечне діяння полягає в тому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11.02.2013 року близько 18-30 год. перебували в приміщенні палати № 7 корпусу № 2 Лебединського психоневрологічного інтернату, у якій також знаходився підопічний цього ж інтернату ОСОБА_7 В цей час ОСОБА_3, діючи на грунті неприязних стосунків, наніс ОСОБА_7 сильний удар кулаком правої руки в обличчя, від якого той впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_3, а також ОСОБА_4, який приєднався до вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою між собою, на грунті неприязних стосунків, почали одночасно наносити ОСОБА_7 численні удари ногами по голові, тулубу, в області тазу зверху та в паховій області на протязі часу близько 3-5 хвилин. Внаслідок вищевказаних протиправних суспільно небезпечних насильницьких дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно численні тілесні ушкодження, від яких останній помер близько 22-30 год. того ж дня.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_7 настала від травматичного шоку, в результаті сумісної тупої травми голови, тулуба, тазу, верхніх та нижніх кінцівок, про що свідчить наявність множинних синців та саден обличчя, волосяної частини голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, переломів грудини. Множинних прямих та непрямих переломів ребер зліва та справа по різним лініям з крововиливами в навколишні м'які тканини, крововиливів діафрагми, органів малого тазу, розривів жовчного та сечового міхура, переломів кісток тазу, з крововиливами в навколишні м'які тканини та результати судово-гістологічного дослідження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи на тілі трупу ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження:

- у вигляді синця в центрі лобної ділянки фіолетового кольору, розмірами 3 х 1,5 см; синця в ділянці перенісся, аналогічного характеру, розмірами 2 х 1,5 см та садна на переніссі справа, червоного кольору, з западаючою поверхнею, розмірами 1 х 0,3 см та патологічної рухливості кісток носу (закритий перелом кісток носу); синця в правій лобній та правій скроневій ділянці, аналогічного характеру, розмірами 7x4 см; синця на верхньому віці правого ока фіолетового кольору, розмірами 4x1,5 см; синця правої акулової ділянки аналогічного характеру, розмірами 5 х 2,5 см та садна, аналогічне вищеописаному, розмірами 1,5 х 0,2 см; садна над верхньою губою справа, аналогічне вищеописаним, розмірами 2 х 0,4 см; синця лівої скулової ділянки та лівої щоки, аналогічного характеру, розмірами 2,5 х 1,5 см та 8 х 2 см відповідно; синця лівої вушної раковини, аналогічного характеру, розмірами 6x2 см; садна по задній поверхні правої вушної раковини, аналогічне вищеописаним, розмірами 1,5 х 0,5 см; саден в кількості 3, в тім'яній ділянці волосяної частини голови, аналогічні вищеописаним, розмірами 3.5 х 1,5 см, 1,5 х 1,0 см, 1,5 х 0,5 см, які відносно живих осіб, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я і не знаходяться в причинному зв'язку зі смертю особи;

- тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні грудної клітини в проекції тіла та мечовидного відростку грудини, аналогічного характеру, розмірами 8 х 6 см та 2x1 см відповідно; синця по задній боковій поверхні грудної клітини в проекції 8-9 ребер зліва, аналогічного характеру, розмірами 10x5 см; синця по задній боковій поверхні грудної клітки в проекції 7-9 ребер справа, аналогічного характеру, розмірами 12x7 см; садна в нижній третині лівої та правої бокової поверхні тулуба, аналогічні вищеописаним, зліва розмірами 6 х 1,5, справа 4 х 1 см; садна лівої поперекової ділянки, аналогічне вищеописаним, розмірами 7x2 см; синця лівого яєчка та головки статевого члену аналогічного характеру, розмірами 5 х 3 см та 2 х 1 см відповідно; крововиливів в навколосерцеву сумку, переломи тіла грудини, прямі та непрямі переломи ребер зліва та справа по різним лініям з крововиливами в навколишні м'які тканини, крововиливи діафрагми, органів малого тазу, розриви жовчного та сечового міхура, переломи кісток тазу, які відносно живих осіб, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя, і знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті;

- тілесні ушкодження у вигляді синців та саден верхніх та нижніх кінцівок відносно живих осіб, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, і не знаходяться в причинному зв'язку зі смертю.

Тобто, внаслідок зазначених протиправних суспільно небезпечних насильницьких дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно як легкі тілесні ушкодження, в тому числі і такі, які по відношенню до живих осіб могли спричинити короткочасний розлад здоров'я особи, а також і тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя особи в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що в ході судового розгляду даного провадження вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що полягає в нанесенні ними умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7, що спричинило смерть потерпілого, доведена в повному обсязі.

При цьому встановлено, що як до скоєння інкримінованого їм кримінального правопорушення, так і в період часу, до якого відноситься скоєне ними зазначене протиправне насильницьке суспільно небезпечне діяння, вони виявляли ознаки хронічного душевного захворювання і, відповідно, не були здатними усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто вчинили злочин в стані неосудності. ОСОБА_6 таких обставин до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до вимог КК України слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що винність останнього у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, з приводу якого розслідувалася дана справа, ні в ході досудового слідства, ні в ході судового розгляду доведена не була. В матеріалах справи відсутні докази, які вказують, що ОСОБА_3 наносив удари потерпілому ОСОБА_7, тобто є причетним до спричинення йому умисного тяжкого тілесного ушкодження. При цьому покази свідків на його думку не можуть братись судом до уваги, оскільки вони різняться й суперечать один одному.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні послався на те, що в матеріалах справи маються дані щодо скоєння його підзахисним суспільно небезпечного діяння, вчиненого за вищевказаних обставин. Вважає, що з урахуванням стану здоровя відносно ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Представник потерпілої сторони вважає, що дане клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_7 міг отримати тілесні ушкодження, коли в той день втікав з Лебединського психоневрологічного інтернату. Він вилазив через кватирку при цьому падав, а також падав коли перелазив через паркан.

Свідок ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні, показала, що в цей день близько 18 год. вона бачила ОСОБА_7, який сидів на вікні в кімнаті відпочинку, а хвилин через десять вона побачила, що він випав із кватирки на асфальт, в послідуючому перестрибнув паркан і сховався в лісі за деревами. Вона і інші працівники закладу наздогнали, привели і закрили його у палаті. В цей час він був не побитий і тілесних ушкоджень зовнішньо на ньому не було. Ще через деякий час, коли підопічним роздавали вечерю, то ОСОБА_3 підійшов і сказав, що він йому «дав» і більше ОСОБА_7 бігати не буде. Коли вони зайшли після вечері у палату, ОСОБА_3 стояв біля ОСОБА_7 і хотів його вдарити. Вони йому цього зробити не дали. ОСОБА_7 при цьому повідомив, що його бив ОСОБА_3 Після цього близько 19 год. ОСОБА_7 перевели в іншу палату. На лиці у нього були тілесні ушкодження, які замазали зеленкою. Вона також побачила, що у ОСОБА_3 на штанях була кров. ОСОБА_3 ОСОБА_7 і ОСОБА_4 в палаті жили разом. ОСОБА_3 вона може охарактеризувати як людину жорстоку і хитру, а ОСОБА_4 часто ображає медичних сестер.

Свідок ОСОБА_9, допитана в судовому засіданні, показала, що близько 18 год. 11.02.2013 року їй сказала ОСОБА_8, що ОСОБА_7 втікає з мед закладу і вона після цього побігла до охоронця й разом наздогнали ОСОБА_7 і закрили в палаті № 7. Під час вечері вона чула як ОСОБА_3 сказав «він більше тікати не буде». Коли вона зайшла у їхню палату, то побачила, що на підлозі лежав ОСОБА_7 у крові. При цьому він сказав, що його побив Гена. Після цього була викликана медсестра і ОСОБА_7 перевели в іншу палату. ОСОБА_3 може охарактеризувати як жорстоку людину. Він може битися з підопічними. Такий же і ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_10, допитана в судовому засіданні, показала, що близько 19:30 год. в той день її повідомили, що ОСОБА_7 втікав із закладу і після цього ОСОБА_3 і ОСОБА_4 його побили. Коли вона його побачила, то він був увесь у зеленці. Побитий ОСОБА_7 був дуже. Він важко дихав, ввесь час вона питала його про самопочуття. В розмові він їй сказав, що його побив Гена. Також їй доповідали, що покращення в його стані здоровя немає, а після 21 год. він помер. Медсестра сказала щоб його не трогами 2 години. Згодом його помили, а одяг віднесли в баню. Лавочка, на якій він лежав, була вся в крові. Ранком в інтернат приїхала міліція. Щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обох може охарактеризувати як жорстоких людей.

Свідок ОСОБА_11, допитана в судовому засіданні, показала, що 11.02.2013 року о 19:30 год. їй доповіли, що побили підопічного ОСОБА_7 При цьому ОСОБА_8 їй сказала, що його побив саме ОСОБА_3 Коли вона побачила ОСОБА_7, то в нього лице було побите і обмазане зеленкою. Побитий він був дуже. До ОСОБА_7 приходила медсестра, яка заміряла тиск і дала пігулки. Їй він також сказав, що його побив ОСОБА_3 Коли вона прибирала в палаті, то звернула увагу, що штани у ОСОБА_3 були в крові. І при цьому він сказав, що ОСОБА_7 втікав і свого добився. Коли вона зайшла о 22 год. в палату, то звернула у вагу на те, що потерпілому стало легше дихати, а коли знову прийшла через деякий час, то він був уже неживий. ОСОБА_6 про смерть зробили у 22:30 год. Щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 може сказати, що вони агресивні, але більш жорстокий ОСОБА_3

Також факт скоєння ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вищевказаних протиправних суспільно небезпечних дій по відношенню до ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Так, з протоколу огляду місця події та фото таблиці до даного протоколу, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 12.02.2013 року на території Лебединського психоневрологічного інтернату було виявлено труп ОСОБА_12 з численними тілесними ушкодженнями.

З висновку судово-медичної експертизи № 18 від 15.03.2013 року, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала від травматичного шоку, в результаті сумісної тупої травми голови, тулуба, тазу, верхніх та нижніх кінцівок, про що свідчить наявність множинних синців та саден обличчя, волосяної частини голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, переломів грудини. Множинних прямих та непрямих переломів ребер зліва та справа по різним лініям з крововиливами в навколишні м'які тканини, крововиливів діафрагми, органів малого тазу, розривів жовчного та сечового міхура, переломів кісток тазу, з крововиливами в навколишні м'які тканини та результати судово-гістологічного дослідження.

На тілі трупу виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця в центрі лобної ділянки фіолетового кольору, розмірами 3 х 1,5 см; синця в ділянці перенісся, аналогічного характеру, розмірами 2 х 1,5 см та садна на переніссі справа, червоного кольору, з западаючою поверхнею, розмірами 1 х 0,3 см та патологічної рухливості кісток носу (закритий перелом кісток носу); синця в правій лобній та правій скроневій ділянці, аналогічного характеру, розмірами 7x4 см; синця на верхньому віці правого ока фіолетового кольору, розмірами 4x1,5 см; синця правої акулової ділянки аналогічного характеру, розмірами 5 х 2,5 см та садна, аналогічне вищеописаному, розмірами 1,5 х 0,2 см; садна над верхньою губою справа, аналогічне вищеописаним, розмірами 2 х 0,4 см; синця лівої скулової ділянки та лівої щоки, аналогічного характеру, розмірами 2,5 х 1,5 см та 8 х 2 см відповідно; синця лівої вушної раковини, аналогічного характеру, розмірами 6x2 см; садна по задній поверхні правої вушної раковини, аналогічне вищеописаним, розмірами 1,5 х 0,5 см; саден в кількості 3, в тім'яній ділянці волосяної частини голови, аналогічні вищеописаним, розмірами 3.5 х 1,5 см, 1,5 х 1,0 см, 1,5 х 0,5 см, які, відносно живих осіб, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я і не знаходяться в причинному зв'язку зі смертю, а також синця по передній поверхні грудної клітини в проекції тіла та мечовидного відростку грудини, аналогічного характеру, розмірами 8 х 6 см та 2x1 см відповідно; синця по задній боковій поверхні грудної клітини в проекції 8-9 ребер зліва, аналогічного характеру, розмірами 10x5 см; синця по задній боковій поверхні грудної клітки в проекції 7-9 ребер справа, аналогічного характеру, розмірами 12x7 см; садна в нижній третині лівої та правої бокової поверхні тулуба, аналогічні вищеописаним, зліва розмірами 6 х 1,5, справа 4 х 1 см; садна лівої поперекової ділянки, аналогічне вищеописаним, розмірами 7x2 см; синця лівого яєчка та головки статевого члену аналогічного характеру, розмірами 5 х 3 см та 2 х 1 см відповідно; крововиливів в навколосерцеву сумку, переломи тіла грудини, прямі та непрямі переломи ребер зліва та справа по різним лініям з крововиливами в навколишні м'які тканини, крововиливи діафрагми, органів малого тазу, розриви жовчного та сечового міхура, переломи кісток тазу, які відносно живих осіб, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя, і знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті, а також синця та садна верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, і не знаходяться в причинному зв'язку зі смертю.

Відповідно до висновку цієї ж судово-медичної експертизи вищеописані ушкодження могли утворитися прижиттєво, від неодноразової (не менше 20 ударних дій) травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею (конструктивні особливості та характерні ознаки предмета в ушкодженнях не відтворились), можливо від ударів взутими ногами, про що свідчить характер ушкоджень та результати медико-криміналістичного дослідження.

З акту № 24/8639 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 05.04.2013 року та акту № 25/8642 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 05.04.2013 року, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на час вчинення суспільно небезпечного діяння не були здатними усвідомлювати свої дії, їх наслідки та керувати ними. Потребують застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. ОСОБА_13 цього, ОСОБА_4 зазначив наступне «ОСОБА_3 кулаком вдарив у перенісся потерпілого, а потім ногами бив його лежачого. Я ногою бив 2-3 рази лежачого потерпілого».

З висновку експерта № 144 від 19.03.2013 року, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що кров ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном ОСОБА_13 ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном ОСОБА_13 ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н.

Походження крові людини, знайденої на брюках ОСОБА_4, можлива в тому числі як від ОСОБА_7, так і від ОСОБА_4, та ОСОБА_3 або суміші крові від осіб з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В як з супутнім антигеном Н, так і без нього та з групою крові О з А з ізогемаглютинінами анти А та анти - В.

З висновку експерта № 140 від 19.03.2013 року, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що кров ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном ОСОБА_13 ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном ОСОБА_13 ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н.

Походження крові людини, знайденої на брюках ОСОБА_3, можлива в тому числі як від ОСОБА_7, так і від ОСОБА_4, та самого ОСОБА_3 або суміші крові від осіб з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В як з супутнім антигеном Н, так і без нього та з групою крові О з А з ізогемаглютинінами анти А та анти - В.

З висновку експерта № 115 від 12.03.2013 року, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що кров із трупа ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. ОСОБА_13 ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. ОСОБА_13 ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО.

Походження крові людини, знайденої на парі гумових чобіт, можлива в тому числі як від ОСОБА_7, так і від ОСОБА_4, та ОСОБА_3 В цих слідах також не виключається домішка крові особи (осіб) з групою крові О з ізогемаглютинінами анти - А та анти - В.

З висновку експерта № 65 від 18.03.2013 року, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що кров ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. ОСОБА_13 ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. ОСОБА_13 ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО.

Походження слідів крові та епітеліальних клітин людини, знайденої на парі чоловічих чобіт-напівботинків, вилучених у ОСОБА_3, можлива від людини любої статі, яка володіє антигенами А і Н ізосерологічної системи крові АВО, в тому числі, в рівних ступенях, як за рахунок слідів крові і епітеліальних клітин потерпілого ОСОБА_7, так і за рахунок біологічних слідів ОСОБА_4 і ОСОБА_3

З висновків експерта № 25 та № 26 від 12.03.2013 року, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що при огляді ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень у них не виявлено.

Вислухавши думку прокурора, захисників та представника ОСОБА_4 й ОСОБА_3, представника потерпілої сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні було доведено те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Так, доводи представника ОСОБА_3 про те, що покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не можна вважати обєктивними в силу їх суперечливості, суд вважає є необґрунтованими, оскільки зазначені свідки в судовому засіданні чітко вказали на те, що потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження наносив саме ОСОБА_3 ОСОБА_13 цього, свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_11 суду показали, що на брюках у ОСОБА_3 в день побиття ОСОБА_7 вони бачили кров, а свідок ОСОБА_8 вказала на те, що після того, як ОСОБА_7 втікав з медзакладу і випав з кватирки на землю та в послідуючому впав коли перелазив через паркан, то тілесних ушкоджень на ньому не було.

В ході проведення судово-медичних експертиз № 140 та № 65 було встановлено, що сліди крові людини, знайдені на брюках ОСОБА_3 та парі чоловічих чобіт, вилучених у останнього, не виключають походження крові як від самого ОСОБА_3, так і від ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7

При цьому відповідно до висновків експерта № 25 та № 26 від 12.03.2013 року, досліджених в судовому засіданні, при огляді ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень у них не виявлено.

З огляду на викладене, доводи захисника ОСОБА_3 про те, що останній є непричетним до подій, які мали місце 11.02.2013 року в приміщенні Лебединського психоневрологічного інтернату, тобто до нанесення разом з ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7, від яких останній помер того ж дня, суд розцінює як засіб уникнути ОСОБА_3 відповідальності за скоєне, так як такі доводи захисника спростовуються зібраними по справі доказами.

Одночасно суд приймає до уваги і те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, оскільки виявляли ознаки хронічного душевного захворювання і не були здатним усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Так, ОСОБА_4 з 05.05.1999 року і до скоєння суспільно небезпечного діяння був підопічним Лебединського психоневрологічного інтернату, перебував в закладі з діагнозом "Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг з дефектом по змішаному типу". ОСОБА_3 в період часу з 06.06.2008 року і до скоєння вищевказаного суспільно небезпечного діяння був підопічним Лебединського психоневрологічного інтернату, перебував в закладі з діагнозом "Помірна розумова відсталість в ступені імбецильності з порушенням поведінки".

Відповідно до акту № 24/8639 проведеної у ході досудового розслідування стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_3 від 05.04.2013 року та акту № 25/8642 проведеної у ході досудового розслідування стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 від 05.04.2013 року, на час вчинення злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були здатними усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Тобто дані особи перебували в стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов'язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч. 5 ст. 94 КУ України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов'язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

В звязку з цим ОСОБА_4 та ОСОБА_3, хоча і є особами, які не підлягають притягненню до кримінальної відповідальності за скоєння вищевказаних протиправних насильницьких дій, однак потребують застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом з урахуванням характеру захворювання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та тяжкості вчиненого ними діяння, а саме те, що вони вчинили суспільно небезпечне діяння, пов'язане з посяганням на життя іншої особи.

Речові докази:

- ганчірку, якою було вимито підлогу в кімнаті №7, 2-го корпусу Лебединського психоневрологічного інтернату, наволочку комбінованого кольору (зеленого, синього, білого), підодіяльник з візерунком світло-синього кольору у вигляді квітів, на якому було виявлено плями бурого кольору, простирадло комбінованого кольору (фіолетового, синього, світлого) з плямами бурого кольору, натільну майстерку червоного кольору з написом, на якій було виявлено нашарування речовини темного кольору, чоловічу сорочку персикового кольору на ґудзиках білого кольору, на якій було виявлено нашарування речовини бурого кольору, светр комбінованого кольору (світло-рожевого, світлого більш до зеленого кольору), на якому було виявлено нашарування бурого кольору, взуття по тину зимових ботинків чорного кольору (45 розміру) з маркуванням « ВАТ», ґудзик світлого кольору з ниткою світлого кольору, хустинку, окуляри, шнурок з монетою, пару перчаток, шкіряний гаманець, запальничку, муштук, носовий платок, записну книжку, три папірці з газети, пробку, годинник, пару гумових чобіт, чоловічу сорочку, квадрат білого та синього кольору, чоловічу куртку кольору хакі, чоловічі джинсові брюки з ременем чорното кольору, спортивну чоловічу куртку чорного кольору, чоловічу шапку чорного кольору, чоловічі брюки зеленою кольору, чоловічу майстерку чорного кольору, чоловічі черевики чорного кольору, чоловічу дублянку темно-коричневого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при Лебединському МВ УМВС України в Сумській області знищити.

- історії хвороб підопічних Лебединського спеціалізованого інтернату, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, особову справу померлого ОСОБА_7, журнал передачі змін Лебединського психоневрологічного інтернату, розпочатий 19.11.2012 року, вилучені в Лебединському психоневрологічному інтернаті, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при Лебединському МВ УМВС України в Сумській області повернути до Лебединського психоневрологічного інтернату.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Застосувати відносно ОСОБА_3, який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 до вступу ухвали в законну силу залишити попередню у вигляді поміщення до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Застосувати відносно ОСОБА_4, який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до вступу ухвали в законну силу залишити попередню у вигляді поміщення до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Речові докази:

- ганчірку, якою було вимито підлогу в кімнаті №7, 2-го корпусу Лебединського психоневрологічного інтернату, наволочку комбінованого кольору (зеленого, синього, білого), підодіяльник з візерунком світло-синього кольору у вигляді квітів, на якому було виявлено плями бурого кольору, простирадло комбінованого кольору (фіолетового, синього, світлого) з плямами бурого кольору, натільну майстерку червоного кольору з написом, на якій було виявлено нашарування речовини темного кольору, чоловічу сорочку персикового кольору на ґудзиках білого кольору, на якій було виявлено нашарування речовини бурого кольору, светр комбінованого кольору (світло-рожевого, світлого більш до зеленого кольору), на якому було виявлено нашарування бурого кольору, взуття по тину зимових ботинків чорного кольору (45 розміру) з маркуванням « ВАТ», ґудзик світлого кольору з ниткою світлого кольору, хустинку, окуляри, шнурок з монетою, пару перчаток, шкіряний гаманець, запальничку, муштук, носовий платок, записну книжку, три папірці з газети, пробку, годинник, пару гумових чобіт, чоловічу сорочку, квадрат білого та синього кольору, чоловічу куртку кольору хакі, чоловічі джинсові брюки з ременем чорното кольору, спортивну чоловічу куртку чорного кольору, чоловічу шапку чорного кольору, чоловічі брюки зеленою кольору, чоловічу майстерку чорного кольору, чоловічі черевики чорного кольору, чоловічу дублянку темно-коричневого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при Лебединському МВ УМВС України в Сумській області знищити.

- історії хвороб підопічних Лебединського спеціалізованого інтернату, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, особову справу померлого ОСОБА_7, журнал передачі змін Лебединського психоневрологічного інтернату, розпочатий 19.11.2012 року, вилучені в Лебединському психоневрологічному інтернаті, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при Лебединському МВ УМВС України в Сумській області повернути до Лебединського психоневрологічного інтернату.

Ухвала може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_14