Справа № 11 - 394 2007 р. Категорія ст. ст. 115 ч.
1,122 ч.1,187 ч. 1 КК
Головуючий 1 інстанції суддя
апеляційної інстанції суддя Гребенюк В.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2007 року Колегія суддів судової палати по кримінальних

справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Ржепецького
О.П.

Суддів: Губи О.О.

Гребенюк В.І.

З участю: прокурора Андрєєвої Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12
березня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець м. Миколаєва, громадянин
України, з середньою освітою, працюючий (неофіційно) охоронцем, зареєстрований АДРЕСА_1,
фактично проживаючий АДРЕСА_2, -

засуджений:

· за ч. 1
ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі;

· за ч. 1
ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі;

· за чЛ ст. 187
КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 12 років, обчислюючи строк
відбування покарання з 08
вересня 2006 року.

Згідно вироку ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за умисне вбивство
ОСОБА_4, за умисне спричинення ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та
за вчинення розбійного нападу на ОСОБА_3 з метою заволодіння його майном,
поєднане з небезпечним для здоров'я насильством, за таких обставин.

07.09.2006
року ОСОБА_1 протягом дня вживав

спиртні напої і, будучи в стані алкогольного сп'яніння,

придбав на Центральному ринку дерев'яну біту. Близько

17.30
год. прийшов в домоволодіння ОСОБА_2 по

вул. 9 Лінія, 15 в м. Миколаїв з метою з'ясування

відносин на грунті існуючого між ними конфлікту.

У дворі будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_1

зустрів ОСОБА_2 і його знайомого ОСОБА_4

Між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на ґрунті

неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у

ОСОБА_1 виник намір на спричинення останньому

тілесних ушкоджень із застосуванням наявної у нього

дерев'яної
біти. ОСОБА_1 став завдавати

бітою неодноразових ударів ОСОБА_2
в область голови і обличчя, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно -
мозкової травми із струсом головного мозку, численні
забиті рани теменно -потиличної області, двосторонній перелом нижньої щелепи, які відносяться до
категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я.

В ході побиття ОСОБА_2, в конфлікт

втрутився ОСОБА_4, намагаючись припинити побиття

потерпшого ОСОБА_1 В зв'язку з цим у

ОСОБА_1 на ґрунті раптово виниклих особистих

неприязних відносин виник намір направлений на

позбавлення життя ОСОБА_4 Реалізуючи цей намір,

ОСОБА_1 став наносити ОСОБА_4 з великою

силою удари дерев'яною бітою по голові і припинив свої

злочинні дії, коли потерпілий перестав подавати

ознаки життя. Смерть потерпшого ОСОБА_4 наступила в результаті закритої черепно
- мозкової травми
у вигляді

обширного
субарахноідального крововиливу, що охоплює базальну і
конвексітальну поверхні обох півкуль головного мозку, переломів кісток
склепіння черепу.

Того ж дня 07.09.2006 року о 17.55
год. ОСОБА_1,

вибіг на АДРЕСА_4 зустрів раніше не знайомого йому

гр. ОСОБА_3, що рухався по
проїжджій частині

вулиці на велосипеді. ОСОБА_1 напав
на ОСОБА_3

і, зажадавши передачі йому грошових коштів,

спробував завдати останньому удару дерев'яною бітою

з метою придушення опору потерпілого. ОСОБА_3,

захищаючись від нападу перехопив руку ОСОБА_1

і відштовхнув його від себе. ОСОБА_1, продовжував

реалізувати намір на розбійний напад, знову напав

на ОСОБА_3, який
відбив напад, відштовхнувши

ОСОБА_1 велосипедом і уїхав.
ОСОБА_1 не продовжив розбій по не залежним від нього обставинам.

Засуджений ОСОБА_1 в апеляції просить вирок

скасувати, постановити свій вирок, застосувавши

кримінальний закон про менш тяжкий злочин і пом'якшити

покарання. Посилається на однобічність та неповноту

судового слідства, на невідповідність висновків суду

фактичним обставинам справи. Стверджує, що не мав

наміру нікого вбивати, а лише захищався від нападу

з ножем ОСОБА_2 у стані
афекту. Посилається

на неврахування судом при
призначенні покарання, що він є несудимим, жив з бабусею і дідусем без батьків,
що він є єдиним працездатним членом сім'ї, що він перебуває у фактичному шлюбі
і має на утриманні неповнолітнього сина, а також стан його здоров'я (легка
розумова відсталість).

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора

про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали

справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів

вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи
вбачається, що висновки суду

про доведеність винності ОСОБА_1 у
вчиненні

умисного вбивства ОСОБА_4, умисного спричинення

ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень

та у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_3 з метою

заволодіння його майном, поєднаного з
небезпечним

для здоров'я
насильством, та кваліфікації його
дій за

ст. ст. 115 ч. 1,
122 ч.1, 187 ч. 1
КК України відповідають фактичним обставинам справи, які
грунтуються на зібраних у справі доказах.

Зокрема, вони підтверджені показаннями самого засудженого ОСОБА_1
потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_3, свідка ОСОБА_7, у яких, як свідчать
матеріали справи, не було підстав для обмови засудженого, даними протоколів
слідчих дій, висновків експерта та іншими доказами.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно 07.09.2006 року близько 17.30
год. прийшов до ОСОБА_2 додому АДРЕСА_3; не заперечував нанесення у дворі цього домоволодіння численних ударів бітою
по голові спочатку ОСОБА_2, а потім і ОСОБА_6, який намагався захистити
останнього і намагався його відтягувати від останнього, а також нападу з тією ж
бітою на ОСОБА_3 з метою заволодіння його майном.

Пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з його свідченнями в ході відтворення
обстановки і обставин події, коли він в подробицях розповів та показав місце і
спосіб спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (а. с. 119 -124).

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 07.09.2006 року у післяобідній час він у дворі будинку АДРЕСА_3 з ОСОБА_4 вживав спиртні напої. Близько 17.30 год. в двір зайшов ОСОБА_1 у стані сп'яніння і став біля столу. Запитав у ОСОБА_1,
навіщо той розібрав у нього
вдома газову колонку,
після чого останній

дерев'яною бітою наніс йому
приблизно 5
ударів в голову. ОСОБА_4 встав із - за столу зі словами «Що ти робиш?». У відповідь ОСОБА_1 завдав близько 5 ударів бітою в голову ОСОБА_4, який впав на землю. ОСОБА_1 завдав ще
близько 4
ударів в ліву частину голови ОСОБА_4 Після цих удар
останній ознак життя не подавав. Потім ОСОБА_1 знов підійшов до нього і ще
декілька раз ударив його бітою в голову, а рукою - в нижню щелепу. Він упав і знепритомнів.

Потерпіла ОСОБА_6. суду пояснила, що 7 вересня 2006 року її чоловік ОСОБА_4 пішов на роботу і додому не повернувся. Наступного
дня її викликали в прокуратуру, де вона дізналася, що чоловіка вбито АДРЕСА_3.
Загиблого чоловіка характеризувала тільки з позитивної сторони.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 7 вересня 2006
року близько 18.00 год. проїздив на велосипеді біля будинку АДРЕСА_4. Його зупинив ОСОБА_1 і зажадав у нього 100 гривень. Відповів, що грошей немає. ОСОБА_1 схопив однією рукою за кермо
велосипеда, рвонув на себе і сказав йому, що велосипед вже не його. Замахнувся
дерев'яною бітою і спробував нею ударити його. Злякавшись за своє життя і
здоров'я, перехопив руку нападника з бітою і відштовхнув останнього. Той впав,
а коли піднявся, знову замахнувся бітою, намагаючись його вдарити. Відштовхнув
нападника велосипедом і уїхав.

Пояснення зазначеного свідка узгоджуються з даними

протоколу впізнання від 08.09.2006 року, згідно яких

потерпілий
ОСОБА_3 впізнав ОСОБА_1,
як

особу, яка 07.09.2006 р. на вул. К. Маркса намагалася заволодіти його майном і намагалася ударити
його палицею (а. с. 86
- 88).

Свідок ОСОБА_7. в суду пояснив, що 7 вересня 2006
року

він
знаходився в гаражі домоволодіння АДРЕСА_3. За гаражем у дворі за столом сидів

ОСОБА_2 і двоє чоловіків. Почув з
двору крики і, вийшовши з гаража, побачив, як ОСОБА_1 бітою бив чоловіка, що
лежав на землі, а потім став бити бітою ОСОБА_2 Крикнув ОСОБА_1: «Що ти
робиш?». Після окрику ОСОБА_1 втік з двору. У дворі побачив мертвого чоловіка
із слідам крові на голові і ОСОБА_2, який лежав на землі без свідомості. Були
викликані швидка допомога і міліція.

Пояснення зазначеного свідка узгоджуються з даними протоколу впізнання від 08.09.2006 року, згідно яких свідок впізнав ОСОБА_1, як чоловіка, який 07.09.2006 року у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 завдавав ударів
палицею господарю домоволодіння по імені ОСОБА_2 і незнайомому чоловіку (а. с. 89 - 91).

Пояснення засудженого ОСОБА_1,
потерпілого

ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7. в
частині нанесення ударів

ОСОБА_1 ОСОБА_4 в голову та
локалізації

тілесних ушкоджень останнього узгоджуються з

даними протоколу огляду місця події від 07.09.2006 року,

згідно яких у дворі будинку АДРЕСА_3, в трьох

метрах від воріт на землі виявлено труп ОСОБА_4

з саднами і крововиливами в області голови (а. с. 2 - 19);

а також з висновками судово - медичної
експертизи №
1365

від 10.10.2006
року, згідно яких на трупі ОСОБА_4

виявлені такі пошкодження: садна і синці в області

голови, крововиливи в м'які покрови голови, субарахнаїдальні

крововиливи по базальним і конвекситальним поверхнях

обох півкуль головного мозку, багатооськольчатий перелом

кісток черепу. Зазначені тілесні ушкодження є прижиттєвими

і могли утворитися незадовго до моменту настання смерті

від неодноразових ударних дій тупими твердими

предметами. По ступеню тяжкості ці тілесні ушкодження

відносяться до категорії тяжких, що потягли за собою смерть.

Смерть ОСОБА_4 наступила в результаті тяжкої

закритої черепно -
мозкової травми у вигляді обширного

субарахнаїдального крововиливу, охоплюючого базальну
і

ковекситальну поверхню всіх часток обох півкуль головного мозку, переломів
кісток склепіння черепа (а. с. 28 - 29).

Згідно даних висновків судово - цитологічної
експертизи №
278 від 13.10.2006 року у шднігтьовому
вмісті лівої руки ОСОБА_4 знайдена кров, походження якої не виключене від
ОСОБА_1 (а. с. 63
- 66).

Відповідно до даних
висновку судово - біологічної

експертизи № 340 від 12.10.2006 р. на
футболці і

джинсових
брюках ОСОБА_1, виявлена
кров людини, походження якої не
виключається від ОСОБА_4 (а. с. 46 - 50).

Таким чином, висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
зазначених злочинів є обґрунтованим і відповідає сукупності досліджених по
справі доказів.

По справі не встановлено процесуальних порушень

при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили

під сумнів обґрунтованість висновків суду щодо

винності засудженого та правильності кваліфікації

його дій.

Доводи засудженого про застосування біти внаслідок нападу ОСОБА_2 на нього
з ножем спростовані поясненнями зазначеного потерпшого в судовому засіданні про
відсутність у нього ножа та не вчинення ним нападу з ножем на ОСОБА_1
Засуджений, згідно протоколу судового засідання, погодився з поясненнями
потерпілого, зазначивши, що на нього хтось нападав з ножем, але хто - він не пам'ятає (а. с. 212).

Зауважень на протокол судового засідання
у

встановленому законом порядку від засудженого

не надходило, хоча
він був ознайомлений із зазначеним

протоколом (а.
с. 227).

Твердження апелянта про його перебування у стані

афекту внаслідок нападу з ножем ОСОБА_2, викладені

в апеляції, безпідставні і
спростовуються, окрім

вищезазначеного, даними амбулаторної судово
- психіатричної

експертизи відносно нього (ОСОБА_1) № 740 від

03.10.2006 року, згідно яких він страждає легкою розумовою

відсталістю з емоційно - вольовою нестійкістю. При

вчиненні інкримінованого йому
діянні він міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними (а. с 70 - 73).

Що стосується тверджень ОСОБА_1, про

відсутність у нього наміру на умисне вбивство, то вони є

неспроможними, оскільки характер його дій - нанесення

численних ударів дерев'яною бітою
з великою силою

у життєво важливі органи
потерпілого ОСОБА_4 -
по голові, свідчать саме про намір засудженого на
позбавлення життя останнього.

Доводи засудженого про однобічність та неповноту судового слідства, про
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи безпідставні,
оскільки апелянт не вказав, в чому саме полягає однобічність та неповнота судового
слідства, тим більш, що ніяких клопотань в судовому засіданні щодо доповнення
судового слідства або про дослідження яких - небудь
додаткових доказів від нього не надходило, згідно протоколу судового засідання.
Також апелянтом не зазначено конкретно, які саме висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Посилання апелянта на неврахування судом при призначенні покарання, того,
що він жив без батьків з бабусею і дідусем , що він є єдиним
працездатним членом сім'ї, неспроможні, оскільки, по - перше, він не є неповнолітнім, а по - друге, останнім
часом він проживав за іншою адресою, а не з рідними, і дані про надання ним
якоїсь допомоги рідним у матеріалах справи відсутні.

Також безпідставними є посилання ОСОБА_1. про наявність у нього на утриманні
неповнолітнього сина, оскільки такі дані в матеріалах справи відсутні і на
зазначену обставину засуджений не вказував ані під час досудового слідства, ані
під час судового розгляду справи.

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про
особу засудженого, стану його здоров'я (легка розумова відсталість),
пом'якшуючої його покарання обставини - розкаяння у
вчиненому, та обтяжуючої його покарання обставин - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Призначене покарання є справедливим, призначено в межах санкцій ст. ст. 115 ч. 1,
122 ч.1, 187 ч. 1
КК України і за ст. ст. 115 ч. 1,
187 ч. 1
КК України не є максимальним, а тому вважати його
надмірно суворим колегія суддів підстав не знаходить.

Остаточне покарання визначено у відповідності з вимогами ст. 70 КК України і вважати його надмірно підстави також
відсутні.

Таким чином підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, а тому
апеляція засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити

без задоволення, а
вирок Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 12 березня 2007
року відносно
ОСОБА_1- без змін.