ун. № 759/6987/15-к
пр. № 1-кп/759/469/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002115 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ірпінь Київської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не одружений, зареєстрований як фізична особа-підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 05.03.2015 року, приблизно о 13 год. 18 хв., керуючи па підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , технічно-справним автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_3 , та рухаючись по вул. Ак. Булаховського, зупинився на забороняючий червоний сигнал світлофора в крайній правій смузі руху, перед перехрестям з пр. Ак. Палладіна в м. Києві.
При цьому, приблизно о 13 год. 20 хв. проїзну частину пр Ак. Палладіна зі сторони вул. Булаховського в напрямку будинку № 46 в м. Києві по регульованому пішохідному переходу, справа на ліво по ходу руху водія ОСОБА_5 , на дозволяючий зелений сигнал пішохідного світлофору стала переходити проїзну частину по пішохідному переходу ОСОБА_7 , у темпі звичайної ходи.
В цей же час, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. НОМЕР_3 , на дозволяючий зелений сигнал світлофора для водія, розпочав виконувати маневр-поворот праворуч, виїжджаючи на пр. Ак. Палладіна в м. Києві, при цьому проявив неуважність, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку він повертає, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 15.04.2013 року:
п. 1.5. згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;
п. 16.2., який зобов`язує водія на регульованих і нерегульованих перехрестях, повертаючи праворуч або ліворуч, дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 164ат від 14.04.2015 року, в діях водія ОСОБА_5 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 16.2. ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 508/Е від 09.04.2015 року, були заподіяні наступні тілесні ушкодження: садна лівої кисті; закрита травма правої ступні: перелом середньої фаланги 2 пальця; закрита травма таза: перелом нижньої гілки лівої лонної кістки, забій (набряк) верхньої гілки лонної кістки зліва, які у сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_5 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, відповідно на суму 5624 грн. 85 коп. та 70 000 грн.

Потерпіла наполягала на задоволенні свого позову в повному обсязі.

Обвинувачений визнав підстави та розмір вказаного позову ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 5624 грн. 85 коп. в повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди частково на суму 10 000 грн.

Оскільки підстави позову ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 5624 грн. 85 коп. підтверджені дослідженими судом фіскальними чеками, дані яких сторонами не оспорювалися, суд вважає, що він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд на підставі ст. ст. 23 та 1167 ЦК України, вважає за необхідне задовольнити позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди частково, на суму 30 000 грн., враховуючи при цьому характер протиправних дій відповідача, глибину фізичних і моральних страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін у її житті.

В іншій частині позов потерпілої задоволенню не підлягає внаслідок його необґрунтованості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, частково відшкодував потерпілій шкоду, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, зареєстрований ФОП, зі слів працює.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, призначає йому мінімальне покарання в межах санкції відповідної статті КК України у виді штрафу без застосування додаткового покарання, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. Призначаючи обраний вид покарання, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України

Долю речових доказів та судових витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5624 (п`ять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 85 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 (тридцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль «Skoda Superb» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, переданий на зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної автотехнічної експертизи № 164/ат від 14.04.2015 року у розмірі 768,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1