Справа № 310/9122/14-к
ВИРОК

Іменем України

24 листопада 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області
у складі головуючого-судді
Петягіна В.В.,

при секретарі:
Ледовськой А.В.,

за участі прокурора
Сушко В.М.,

потерпілого
ОСОБА_1

представника
потерпілого, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бердянська
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0004863 від
27.09.2014р., за обвинуваченням ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Херсон,
українця, громадянина України, з
професійно-технічною освітою, не
одруженого, не працюючого, має двох
доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання яких сплачує
аліменти, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого, у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2014 року приблизно о 19 годині,
знаходячись в прибудові до будинку
АДРЕСА_2, ОСОБА_3 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, діючи умисно,
під час сварки з ОСОБА_1, яка сталася на
ґрунті раптово виниклих особистих
неприязних відносин, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень, наніс
йому два удари кулаками в область
обличча, від чого потерпілий впав на
підлогу, після чого ОСОБА_3 ногою наніс
ОСОБА_1 один удар в область нижньої
щелепи справа, чим спричинив
потерпілому, відповідно до висновку
судово-медичного експерта №775 від
30.10.2014 року, тілесні ушкодження у
вигляді: крововиливів на обличчі,
крововилив під коньюктивальну
оболонку правого ока, посттравматичний
кератит, забій та садна голови,
закритий перелом суглобового
відростка нижньої щелепи справа зі
зміщенням, травма супроводжувалась
струсом головного мозку, які в
сукупності кваліфікуються як
ушкодження середнього ступеню
тяжкості, які не є небезпечними для
життя, але такі, що потягли за собою
тривалий розлад здоров'я, тривалістю
понад З тижня (більше 21 дня). Відразу
після цього, ОСОБА_3, продовжуючи свої
злочинні дії, ногою наніс удар в
область грудей ОСОБА_1, та намагався
вдарити його в область живота, від чого
потерпілий прикрився правою рукою, в
наслідок чого ОСОБА_3 вдарив один раз
ногою по правій кісті ОСОБА_1, чим
спричинив потерпілому, відповідно до
висновку судово-медичного експерта №775
від 30.10.2014 року, тілесні ушкодження у
вигляді: садна на правій верхній
кінцівці, забій грудної клітини справа,
які кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження.

Потерпілим ОСОБА_1 до ОСОБА_3 заявлений
цивільний позов про стягнення
матеріальної шкоди, пов'язаної з
придбанням ліків, у розмірі 2717 грн.,
моральної шкоди у розмірі 20000 грн. та
процесуальних витрат, пов'язаних з
правовою допомогою у розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 себе винним по пред'явленому
обвинуваченню у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
визнав повністю, пояснив, що дійсно він
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння 26 вересня 2014 року приблизно о
19 годині, знаходячись в місці мешкання,
у прибудові до будинку АДРЕСА_2, під час
сварки з ОСОБА_1, наніс йому два удари
кулаками в область обличча, від чого
потерпілий впав на підлогу, після чого.
ногою наніс ОСОБА_1 один удар в область
нижньої щелепи справа. Та вдарив ногою
по руці, якою ОСОБА_1 прикрив живіт.
Згодний з обсягом заподіяних тілесних
ушкоджень. Після цього зв'язав мотузкою
потерпілого та пішов спати. ОСОБА_1 сам
розв'язав мотузку, та зник. Цивільний
позов визнав у повному обсязі, але
через важкий майновий стан просив
зменшити заподіяну моральну шкоду.
Розкаються у скоєному.

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, приймаючи до уваги те, що
обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює
фактичні обставини справи, та
кваліфікацію кримінального
правопорушення, яке йому
інкримінується, вірно розуміє зміст
обставин справи, відсутні сумніви в
добровільності його позиції, суд за
згодою учасників судового розгляду в
порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК
України, визнав недоцільним
дослідження доказів щодо обставин, які
ніким не оспорюються, і обмежився
допитом обвинуваченого та
дослідженням матеріалів, що
характеризують його особу. Крім того,
судом роз'яснено, що у такому випадку
учасники провадження будуть
позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_3 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч.1
ст.122 КК України, як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, що не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у ст. 121 КК
України, але спричинило тривалий
розлад здоров'я.

Обставиною, що пом'якшують покарання,
згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире
каяття та активне сприяння розкриттю
злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання,
згідно ст. 67 КК України суд визнає
вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

З урахуванням обставин справи та особи
обвинуваченого ОСОБА_3, який раніше не
судимий, позитивно характеризується за
місцем мешкання, суд вважає можливим
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкції ст. 122
ч.1 КК України, із застосуванням ст. 75 КК
України, якщо він протягом одного року
іспитового строку не вчинить нового
злочину, виконає покладені на нього
відповідно до ст. 76 КК України
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов у частині стягнення
матеріальної шкоди та процесуальних
витрат, підлягає задоволенню у повному
обсязі, так як він доведений наданими
суду лікарськими документами, та
фіскальними чеками.

Цивільний позов у частині стягнення
моральної шкоди підтверджений у
судовому засіданні, так як внаслідок
отриманих тілесних ушкоджень, були та
залишаються помітними зміни на обличчі
ОСОБА_1, на протязі часу він був
зв'язаний, від чого відчував при
наявністі тілесних ушкоджень, моральні
страждання, а також внаслідок дій
обвинуваченого був порушений
нормальний, звичний потерпілому образ
життя. Але враховуючи майновий стан
обвинуваченого суд вважає розумним та
справедливим стягнути заподіяну
потерпілому моральну шкоду частково, у
розмірі 15000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує в
порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_3 від відбуття призначеного
покарання, якщо він протягом одного
року іспитового строку не вчинить
нового злочину, виконає покладені на
нього відповідно до ст. 76 КК України
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов задовольнити частково
та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 2717 грн.,
моральну шкоду у розмірі 15000 грн. та
процесуальні витрати, пов'язані з
правовою допомогою у розмірі 5000 грн.

Речові докази: мотузку - знищити.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити всім учасникам
процесу.

Суддя
В.В.Петягін