Справа №1-21 2007 рік.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 року. Путивльський районний суд, Сумської області в складі:

головуючого
- судді Литовки М. І.

при секретарі - Ковальовій К.В.

за участю прокурора -
Твиритінова О.С

захисника - адвоката ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
в м. Путивль
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженки республіки Комі АССР, росіянки, громадянки України, освіта
середня, працює ІНФОРМАЦІЯ_2 Путивльської
ЦРЛ, неодружена, проживає: АДРЕСА_1, раніше не судима у скоєні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2006
року, близько 8-ї години, знаходячись неподалік Путивльської центральної
районної лікарні по вул Куйбишева, в м. Путивль, підсудна ОСОБА_3 в ході сварки на
грунті особистих неприязних стосунків, схопила руками потерпілу ОСОБА_2 також
за руку та зламала їй вказівний палець на лівій руці, в результаті чого
спричинила тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основания основної фаланги
2-го пальця лівої кисті, зі зміщенням, що відносяться до тілесних ушкоджень
середньої ступіні тяжкості.

Сама підсудна
свою вину не визнала і суду показала, що дійсно між нею та потерпілою останній час склались неприязні
стосунки на побутовому грунті.

28.09.2006 року,
близьько 8-ї години, коли вона поверталась додому з роботи, на вул. Куйбишева, при зустрічі ОСОБА_2 перша
розпочала сварку, схопивши її рукою за воротник плаща.

У відповідь на
це, щоб припинити дії ОСОБА_2, вона однією рукою відштовхнула її від себе і
пішла додому.

Крім того
підсудна показала, що вона не могла зламати потерпілій палець, оскільки вона
відштовхнула ОСОБА_2 від себе лише однією лівою рукою і вирогідніше всього, на
момент сварки палець у ОСОБА_2 вже був зламаний, з приводу чого вона і йшла до
лікарні.

Факт скоєня цього злочину підтверджується слідуючими
доказами.

Потерпіла
ОСОБА_2 суду показала, що 28.09.2006 року, близько 8-ї години, зустрівши на
вулиці ОСОБА_3, вона
зробила останній зауваження з приводу їх побутових сімейних відносин і пішла в
напрямку лікарні. Але відійшовши на декілька метрів,
потерпіла відчула удар сумкою і повернулась на зустрічОСОБА_3, виставивши вперед
ліву руку.

Після цього, ОСОБА_3. схватила ОСОБА_2
за вказівний палець лівої руки, від чого остання відчула хрускіт та різкий біль
в області пальця і побачила, що він почервонів і знаходиться в неприродньому
положенні.

Свідок ОСОБА_4
суду показала, вранці біля 8-ї години, 28.09.2006 року, коли вона йшла до магазину, побачила як ОСОБА_2 виходила з свого двора,
тримаючи в лівій руці сумку, а правою закривала калітку.

Пройшовши далі
вона почула словесну сварку, а коли обернулась, побачила, як ОСОБА_2
замахнулась сумкою на ОСОБА_3,
а остання у відповідь на це наблизилась
впритул і виставила обидві руки в сторону ОСОБА_2

Підійшовши
ближче, ОСОБА_2 показала їй палець на лівій руці, який виглядав якось
неприродньо вбік і сказала, що його зламала ОСОБА_3. під час сварки.

Свідок ОСОБА_5
суду показав, що 28.09.2006 року, біля 8-ї години, його дружина ОСОБА_2 пішла
до лікарні з приводу підготовки до операції.

Приблизно через
10 хвилин дружина повернулась додому і показала поламаний палець на лівій руці
пояснивши, що це зробила ОСОБА_3.,
яку вона зустріла на вулиці по дорозі в
лікарню. До того як піти до лікарні, будь-яких травм на руках у дружини не
було.

Свідок ОСОБА_6
суду показала, що 28.09.2006 року, близько 8-ї години, коли вона йшла на роботу
до лікарні, вона побачила на вулиці сварку між підсудною та потерпілою.

Під час сварки
ОСОБА_2 схватила руками ОСОБА_3 за лацкани
плаща, а остання в свою чергу двома руками
відштовхувала від себе ОСОБА_2 Після цього вона звернула до лікарні і що
було далі, не бачила.

Свідок ОСОБА_7
суду показала, що вранці 28.09.2006 року, прохордячи по вул. Куйбишева, здаліка
побачила сварку між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, але підійшовши ближче, суперечка між
ними закінчилася і ОСОБА_3.
пішла звідти.

Коли вона
порівнялася з ОСОБА_2, остання показала та жалілась, що в неї зламаний палець.

Свідок ОСОБА_8 суду показала,
що 28.09.2006 року, буля 8-ї години, рухаючись по вул. Куйбишева, вона зустріла
ОСОБА_2 і запитала, котра година. ОСОБА_2 дістала з сумки мобільний телефон,
повідомила котра година.

Коли вона
ввечері поверталась додому, знову зустріла ОСОБА_2 з заігпсованою рукою і остання пояснила, що ОСОБА_3. зламала їй палець під час сварки вранці.

Крім того, ОСОБА_9 пояснила, що при
зустрічі вранці, будь-яких ушкоджень на руках у ОСОБА_2 не було.

Свідок ОСОБА_10
суду показав, що ОСОБА_2 дійсно знаходилась у нього на лікуванні з 08.12.2006
року, по 28.12.2006 року, в травмотологічному відділенні Путивльськогої ЦРЛ, з
приводу перелому пальця, а до цього, з цього ж приводу лікувалась у іншого
лікаря травматолога.

Крім того свідок
ОСОБА_10. суду пояснив, що відповідно до медичної документації ОСОБА_2, остання
дійсно знаходилась на обліку і неодноразово зверталась 26,27 і того ж 28
вересня 2006 року до лікарні з приводу проходження інших процедур, пов,язаних з хірургічним лікуванням
іншого захворювання.

Згідно висновку
судово-медичних експертиз у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому основания
основної фаланги 2-го пальця лівої кисті зі зміщенням, які відносяться до
тілесних ушкоджень середньої ступіні тяжкості.

Вище зазначене
тілесне ушкодження могло утворитися як при падінні потерпілої на ліву руку з
висоти власного зросту, так і в результаті сили спрямованої на різке розгибання
пальців у протилежному напрямку згибальної поверхні пальців, в результаті
боротьби або замозахисту.

В ході відтворення обстановки і обставин події злочину, потерпіла ОСОБА_2 показала
яким саме чином їй був зламаний палець.

Відповідно до
висновку додаткової судово-медичної експертизи, механізм утворення тілесних
ушкоджень виявлених у потерпілої ОСОБА_2, співпадає з механізмом заподіяння
продемострованим самою потерпілою у ході відтворення обстановки та обставин
події злочину.

Проаналізувавши
вище зазначені докази в сукупності, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_3 в
скоєні злочину при обставинах викладених в описовій частині вироку доведена
повністю.

Не визнання
своєї вини підсудною ОСОБА_3, суд розцінює критично, як спосіб свого захисту з
метою уникнути від відповідальності за скоєне.

Твердження
підсудної про те, що відштовхуючи потерпілу лише однією рукою вона не могла
причинити їй вказаних тілесних ушкоджень і що у останньої на момент кофлікту
палець скоріш за все, вже був поламаний і з цього приводу вона фактично і йшла
до лікарні, не відповідає обставинам справи, виявленим в ході досудового та судового
слідства і спростовуються показаннями
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_10.

Крім того вище
вказана позиція підсудної також спростовується оглянутою в судовому засіданні
медичною документацією відповідно до якої, потерпіла дійсно обліковувалась в
лікарні і систематично її відвідувала з приводу іншого захворювання, що
підтверджує і робить логічними свідчення потерпілої в тій частині, що вранці
28.09.2006 року, вона прямувала до лікарні саме з приводу підготовки до
хірургічного лікування, а не з приводу поломаного пальця і вже після інцеденту
з ОСОБА_3, також звернулась до лікарні, з поломаним пальцем.

Злочинні дії підсудної ОСОБА_3, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і
не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

При визначенні підсуднійОСОБА_3 виду і міри покарання, суд враховує
характер і ступень суспільної небезпеки скоєного, особу підсудної, яка вину
свою не визнала, позитивно характеризується, працює, має сім,ю і
знаходиться у фактичних шлюбних стосунках, являється інвалідом 3-ї групи,
раніше не судима.

Те, що підсудна
вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно
характеризується за місцем проживання та роботи, суд вваждає за обставини, що
пом,якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують
відповідальність підсудної, суд не вбачає.

Враховуючи такі
дані за особу підсудної і характер скоєного злочину, а також особу і поведінку
потерпілої під час сварки, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної можливе без ізоляції її від суспільства
і призначити їй покарання з приміненням ст. 69 КК України, перейшовши до
іншого, більш м'якого покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.122 КК
України, у вигляді штрафу.

Зазначаючи при цьому, що підсудна є інвалідом 3-ї групи, вперше
притягується до кримінальної відповідальності, має сім,ю і знаходиться у
фактичних шлюбних стосунках, працює, виключно позитвно характеризується.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу, залишити підсудній підписку про
невиїзд.

Заявлений
потерпілою цивільний позов про стягнення з підсудної на її користь моральної та
матеріальної шкоди, остання в судовому засіданні змінила і просить стягнути
298,58 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 5000 грн.
компенсації за спричинену моральну шкоду.

Виходячи з
наявних у справі матеріалів і зібраних доказів, поскільки дійсно, внаслідок
злочинних дій зі сторони підсудної, потерпілій були спричинені тілесні
ушкодження, фізичний біль та певні моральні страждання, знаходячись на
лікуванні, на деякий час був змінений її звичайний спосіб життя, та виходячи з
наявних причинених моральних страждань, розумних і справедливих міркувань,
ступеню вини підсудної та поведінки самої потерпілої, згідно ст. ст. 1166,
1167, 1177 ЦК України,
суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги потерпілої та
стягнути з підсудної на її користь 298,58 грн. матеріальної шкоди і 1000 грн. в
рахунок компенсації за спричинену моральну шкоду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323, ст. 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3, визнати
винною у скоєні злочину передбаченого ч. 1
ст. 122 КК України і призначити їй покарання з приміненням положень ст. 69
КК України, у вигляді штрафу 680 гривень.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку
про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 гривень в рахунок компенсації за спричинену моральну шкоду та 298,58
грн. завданої матеріальної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської
області через Путивльський районний Суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення усіма учасниками процесу.

Суддя: підпис