Справа
№ 1-10/08
В И Р О К

І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И

10 січня 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області

в складі:
головуючої - судді: Н.В. Мазай

при секретарі:
В.В. Возній

з участю прокурора:
В.В. Горбунова

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Монастирище
Черкаської області, українки, громадянки
України, з неповною середньою освітою,
не одруженої, мА ючої на утриманні неповнолітню дитину, не працюючої,
раніше не судимої, жительки АДРЕСА_1.

у
вчиненні злочину передбаченого ч.
1 ст.
162 КК України, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 06.11.2007 року об 11 годині
30 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_2, з метою проникнення до житла, право на
недоторканість якого гарантоване ст. 30 Конституції України, проти волі
власника - ОСОБА_2, шляхом вільного доступу, незаконно проникла до його
житлового будинку, який розміщений за адресою АДРЕСА_2, де перебувала протягом
незначного проміжку часу, чим порушила
його право на недоторканість житла. Перебуваючи в будинку ОСОБА_2
ОСОБА_1 з однієї з кімнат будинку таємно викрала одну чоловічу та одну дитячу
дубльонку, спричинивши матеріальні збитки потерпілому на загальну суму 250
гривень.

Підсудна ОСОБА_1
на стадії досудового та судового
слідства свою вину у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила, що 6 листопада 2007 року об 11 годині 30
хвилин, вона прийшла до своєї знайомої
ОСОБА_3, яка проживає спільно з ОСОБА_2
в його будинку по АДРЕСА_2. Коли вона підійшла до будинку, то виявилося, що господарів немає
вдома. Вона штовхнула двері, і вони
відкрилися. В одній з кімнат вона
побачила дві дуб льонки, одна з яких була дитяча, інша доросла за розміром.
Взявши дублянки, вона вийшла на вулицю. Дозвіл на те, щоб вона заходила до
будинку ОСОБА_2 їй не давав. Вона розуміла, що робить неправильно та
протиправно проникає до чужого будинку. Вона щиро розкаюється у вчиненому та
просить її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився. На адресу суду надав заяву в якій просить справу
розглядати у його відсутність, показані дані на досудовому слідстві підтримує
повністю, претензій матеріального та морального характеру до підсудної не має,
з приводу міри покарання підсудній
покладається на думку суду.

Згідно постанови
слідчого прокуратури Монастирищенського
району від 20.11.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України
відмовлено на підставі ч. 2 ст. 11 КК України ( а.с. 48).

Крім визнання вини підсудною під час
судового слідства, її вина у вчиненому
злочині доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в
ході досудового слідства, які за клопотанням підсудної, у відповідності
до ст. 299 КПК України, в судовому
засіданні, крім показів підсудної, постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи, характеризуючих особу підсудної даних, не досліджувались,
оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються і учасникам процесу
роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані
у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об'єктивного
дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає пред'явлене
обвинувачення доведеним.

Дії
підсудної ОСОБА_1 суд кваліфікує
за ч. 1 ст. 162 КК України, як порушення недоторканості житла за ознакою
незаконне проникнення до житла.

При призначенні
покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудної суд визнає, щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудній,
суд не вбачає.

Враховуючи те, що
підсудною ОСОБА_1 вчиинено злочин, який
Законом віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом'якшуючі
покарання обставини, а також і те, що вона раніше не судима, позитивно
характеризується за місцем проживання, у вчиненому щиро розкаялась та активно
сприяла розкриттю злочину, знаходження на її утриманні неповнолітньої дитини,
суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної можливе без ізоляції від
суспільства і находить за необхідне призначити їй покарання у вигляді штрафу.
Призначення саме такого покарання є
необхідним і буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення іншого виду покарання
передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України та ст. 69 КК України суд не
вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Підсудну ОСОБА_1
визнати винною у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 1 020 ( одна тисяча двадцять) гривень.

Міру запобіжного заходу відносно
засудженої ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений в апеляційний суд Черкаської області протягом 15 діб з дня його
проголошення через районний суд.

Суддя
Н.В. Мазай