Справа № 1-703/11
Провадження № 1/1015/4758/11
В И Р О К

іменем України

21.11.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Будніка І.А.

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має вищу освіту, працюючого начальником виробництва ТОВ «Ніксоф», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

20 травня 2008 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_2, рухаючись на технічно справному автомобілі мари ВАЗ-21134, д/н НОМЕР_1, по сухій прямій асфальтованій проїзній частині вул. Київській в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області навпроти будинку № 2 зі швидкістю не менше ніж 73 км/год з перевищенням допустимої швидкості на даній ділянці руху, проявив безпечність та неуважність, при наближенні до регульованого пішохідного переходу при сигналі світлофора, що дозволяв рух транспортним засобам, не надав дорогу пішоходу, який закінчував перехід проїзної частини відповідного напрямку руху, виїхав на позначений дорожніми знаками та дорожньою розміткою регульований пішохідний перехід, де пішохід мав перевагу під час переходу проїзної частини, не надав перевагу в русі пішоходу, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП.

Згідно з висновком експерта від 14.11.2008 року № 473/Д/275тр. при дослідженні трупа ОСОБА_3 були виявлені підшкірні гематоми волосяної частини голови, крововилив лівої очної області, ділянки осаднення лівої половини обличчя, забійна рана підборідної області, крововиливи мяких покривів голови, перелом кісток зводу та основи черепа, крововиливи під мяку мозкову оболонку і в шлуночки головного мозку; відкритий косий перелом нижньої третини правої малоберцевої кістки на висоті 12 см від підошви, поперечний перелом внутрішньої кісточки правої голені, забійну рану по задній внутрішній поверхні лівого колінного суглоба на висоті 44 см від підошви, крововиливи в мязи по задній поверхні лівої голені в середній третині та лівого стегна в нижній третині, по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, по зовнішній поверхні правої голені; садна правої кисті, області лівого ліктьового суглоба, правого колінного суглоба, ділянки осаднення по передній поверхні тулуба. Смерть ОСОБА_3 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом кісток черепа, субарахноїдальним і шлунковим крововиливами, які спричинені тупими предметами при ДТП зіткненні автомобіля, що рухався, з пішоходом.

Своїми діями водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 12.9 (водієві забороняється перевищувати швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДР); п. 18.2 (на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека); п. 4.16 (пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини, позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 з наступними змінами та доповненнями.

Допущенні порушення п. 1.3, п. п. «б» п. 2.3, п. 12.9, 18.2, 4.16 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному звязку з даною ДТП та наслідками, що настали, - смертю потерпілого ОСОБА_3

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнав та суду пояснив, що до ДТП він мав близько 7 років водійського стажу, за які в ДТП не потрапляв, до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, дійсно 20.05.2008 року вже після 22 години на автомобілі НОМЕР_2, який він придбав у кредит, разом з співробітником ОСОБА_4, який сидів на передньому пасажирському сидінні, вони повертались з роботи додому, у м. Вишневому рухались по вул. Київській, була темна пора доби, опадів не було, дорога була освітлена світлом ліхтарів, він перебував у нормальному фізичному стані, алкогольні напої не вживав, втомленим себе не почував. Знаходячись поблизу будинку № 2 по вул. Київській, не доїжджаючи до перехрестя вулиць Київської та Л. Українки, він побачив як для нього з червоного сигналу світлофора ввімкнувся зелений сигнал, тому він продовжив рух, не зменшуючи швидкість, швидкість була близько 80 км/год, і за метрів 5-6 до перехрестя він побачив пішохода, який закінчував перехід. Він відразу натиснув на гальма застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не вдалось, передньою частиною автомобіля він вдарив пішохода, який не дійшов близько метра до тротуару. Після ДТП відразу викликали швидку медичну допомогу та ДАІ, хто виклав йому невідомо. Потерпілим у справі родичам загиблого ОСОБА_3 він відшкодував завдану його діями шкоду, також допомагав у витратах по поховання, з даного приводу потерпіла до нього претензій не має. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі, оскільки він зробив належні висновки для себе, відшкодував завдану шкоду, одружений, на даний час його дружина ОСОБА_5 перебуває на другому місяці вагітності.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується сукупністю інших доказів, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_1, яка показала суду, що 24.05.2008 року вона звернулась до Вишнівського МВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з заявою про розшук рідного брата ОСОБА_3, який пішов з дому 20.05.2008 року і не повернувся. Від працівників міліції їй стало відомо, що 20.05.2008 року о 22.30 по вул. Київській, 2 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області сталася ДТП, внаслідок якої брат загинув. Про обставини ДТП їй нічого не відомо. До підсудного ОСОБА_2 вона претензій не має, оскільки їй повністю відшкодовано завданий збиток, при визначенні міри покарання поклалася на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_4, який суду пояснив, що 20.05.2008 року він перебував у якості пасажира в автомобілі НОМЕР_3, за кермом якого був його співробітник ОСОБА_2. Після 22 години вони повертались з роботи додому. Було темно, опадів не було, дорога освітлювалась світлом ліхтарів та фар автомобілів. ОСОБА_2 був в нормальному стані, не втомлений, спиртні напої до того, як сідати за кермо автомобіля, не вживав. Коли вони рухались в автомобілі, грала музика, але вона від керуванням не відволікала. Він, ОСОБА_4, за дорогою не спостерігав, і в той час, коли повернувся за якимись документами на заднє сидіння автомобіля, ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування. Після того, коли автомобіль зупинився і вони вийшли з нього, він побачив, що стався наїзд на пішохода. До зіткнення він пішохода не бачив, з даного приводу пояснити нічого не може. Відразу викликали швидку та працівників ДАІ, хто викликав він не пригадує;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 306, 314 КПК України показами свідка ОСОБА_7, причина неявки якого в судове засідання визнана судом поважною, який на досудову слідстві показав, що він працює слідчим СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. У звязку з цим, 20.05.2008 року о 9 годині він заступив на добове чергування по Вишнівському МВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області і цього ж дня, приблизно о 22.30 від чергового по Києво-Святошинському РВ надійшла вказівка про необхідність виїзду на місце ДТП, з метою її оформлення. Прибувши на місце ДТП, яке мало місце навпроти будинку № 2 по вул. Київській в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, ним було встановлено, що автомобіль НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3В, який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. У звязку з функціональними обовязками, ним оглядалось місце події, про що був складений відповідний протокол, відповідно до якого загальна довжина гальмівного юзу автомобіля складала 27,1 м. Крім того, в місці пригоди був розташований пішохідний перехід, який знаходився відразу за перехрестям. Осип скла та уламків пластмаси знаходилися на відстані 9,8 м від задньої осі автомобіля в протилежному напрямку. Осип скла та уламки пластмаси знаходилися на відстані приблизно 8 м за пішохідним переходом по напрямку руху автомобіля. Крім того, проїзна частина була асфальтобетонною, суха, будь-яких опадів не було. Місце пригоди освітлювалось міським електроосвітленням, а саме перебували електричні стовпи на перехресті. На самому пішохідному переході освітлення не було. Але, оскільки перехід був на відстані приблизно 4 м від перехрестя, то він чітко освітлювався. Автомобіль мав пошкодження в правій передній частині (том 1 а.с. 106-109);

- постановою від 01.08.2008 року про порушення кримінальної справи за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (том 1 а.с. 1); рапортом від 20.05.2008 року слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 (том 1 а.с. 8); протоколом огляду місця ДТП, схемою та фототаблицею до нього, відповідно до якого на проїжджій частині зафіксовані гальмівний юз автомобіля загальною довжиною 27,1 м, а також місця розташування автомобіля НОМЕР_2, відокремлених від нього уламка скла та пластмаси, переднього номерного знаку та розташування трупу ОСОБА_3 з взуттям (том 1 а.с. 9-19); протоколом огляду транспорту від 20.05.2008 року, яким було зафіксовано пошкодження автомобіля НОМЕР_5 (том 1 а.с. 24); протоколом впізнання трупа невідомого чоловіка від 24.05.2008 року, під час якого ОСОБА_8 в предявленому трупі впізнала свого сина ОСОБА_3 (том 1 а.с. 27); копією лікарського свідоцтва про смерть № 275, відповідно до якого смерть ОСОБА_3 настала 20.05.2008 року по вул. Київській 2 у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та копією довідки про причину смерті ОСОБА_3 відкрита черепно-мозкова травма (том 1 а.с. 28); довідкою від 20.05.2008 року пункту швидкої допомоги Вишнівської міської лікарні, якою зафіксована станом на 22 годину 45 хвилин смерть до приїзду карети швидкої медичної допомоги, травма, не сумісна з життям, достовірні ознаки смерті (том 1 а.с. 29); протоколом огляду місця події від 25.05.2008 року (том 1 а.с. 33);

- висновком експерта №473/Д/275тр. від 14.11.2008 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, виявлено: підшкірні гематоми волосяної частини голови, крововилив лівої очної області, ділянки осаднення лівої половини обличчя, забійну рану підборідної області, крововиливи мяких покривів голови, перелом кісток зводу та основи черепа, крововиливи під мяку мозкову оболонку і в шлуночки головного мозку; відкритий косий перелом нижньої третини правої малоберцевої кістки на висоті 12 см від підошви, поперечний перелом внутрішньої кісточки правої голені, забійну рану по задній внутрішній поверхні лівого колінного суглоба на висоті 44 см від підошви, крововиливи в мязи по задній поверхні лівої голені в середній третині та лівого стегна в нижній третині, по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, по зовнішній поверхні правої голені; садна правої кисті, області лівого ліктьового суглоба, правого колінного суглоба, ділянки осаднення по передній поверхні тулуба. Смерть невідомого чоловіка, впізнаного пізніше як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, наступила в результаті відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток черепа, субарахноїдальним та шлуночковим крововиливами. Діагностована черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечна для життя та перебуває у прямому причинному звязку з настанням смерті; виявлені тілесні пошкодження спричинені тупими предметами при ДТП зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом. В момент первинного контакту потерпілий займав вертикальне або близьке до нього положення на проїжджій частині та був повернутий правою задньо-боковою поверхнею тіла до транспортного засобу, який рухався. Про це свідчить локалізація крововиливів у мязах нижніх кінцівок, забійні рани лівого колінного суглобу, локалізація та морфологія країв переломів кісток правої голені. Розташування пошкоджень гомілок на різному рівні свідчать на користь того, що в цій фазі ДТП потерпілій перебував у русі. Внаслідок того, що первинний контакт прийшовся нижче центру тяжіння, в подальшому відбулося падіння тіла в сторону транспортного засобу і на нього. При цьому утворилась підшкірна гематома та синці мяких покривів голови, перелом кісток черепа правої половини голови. В подальшому відбулося падіння тіла на тверде покриття проїжджої частини, про що свідчать ділянки осаднення по передній поверхні тулубу, лівої половини обличчя, забійна рана підборіддя, крововилив мяких покривів та перелом кісток черепа лівої половини голови. Виявлена у крові кількість етилового спирту 2,22% за життя може відповідати середньому ступеню алкогольного спяніння (том 1 а.с. 52-53); актом судово-медичного дослідження трупа № 275 (том 1 а.с. 54-56); актом судово-токсикологічного дослідження крові (том 1 а.с. 57);

- постановою від 01.09.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України (том 1 а.с. 80); постановою про уточнення анкетних даних від 20.04.2011 року (том 1 а.с. 84-А); протоколом додаткового огляду місця події від 14.06.2011 року (том 1 а.с. 121-127); довідкою щодо метеоумов 20.05.2008 року (том а.с. 131); довідкою Служби автомобільних доріг № 06С/1232 від 25.05.2011 року, відповідно до якої максимальна дозволена швидкість руху на ділянці дороги в межах перехрестя вулиць Київська (Т-10-12) та Л. Українки в м. Вишневе Києво-Святошинського району складає 60 км/год (том 1 а.с. 133-134); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16.06.2011 року, проведеного за участю водія ОСОБА_2, спеціаліста ОСОБА_9, статиста ОСОБА_10, яким встановлено, що наїзд на пішохода ОСОБА_3 скоєно на регульованому пішохідному переході на смузі руху в напрямку с. Петрівське на відстані 0,8 м від краю дорожньої розмітки пішохідного переходу (том 1 а.с. 135-144);

- висновком експерта № 9-107 від 05.07.2011 року, відповідно до якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «ВАЗ-21134», Н/З АІ 4324ВА ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2, 12.4, 18.2 ПДР України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_2 з технічної точки зору, експертом вбачаються невідповідності вимогам пунктів 18.2, 12.4 ПДР України, невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам пункту 18.2 ПДР України знаходиться в причинному звязку з настанням даної ДТП (том 1 а.с. 150-155).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_2, потерпіла ОСОБА_1, свідок ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді, а також свідок ОСОБА_7 на досудовому слідстві давали правдиві та послідовні покази, що відповідають фактично встановленим судом обставинам справи.

Висновок експерта № 579А від 15.09.2010 року (том 1 а.с. 64-66) суд вважає таким, що не відповідає встановленим судом обставинам ДТП та не може свідчити на користь підсудного ОСОБА_2, а саме, що він не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху водія, як при допустимій швидкості руху 60 км/год, так і при обраній, оскільки експертові були надані неповні та невірні вихідні дані, які були зібрані без урахування діючої методики розслідування дорожньо-транспортних пригод та на обєктивність в повному обсязі на момент проведення експертизи перевірені не були.

Оцінюючи зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 в інкримінованому йому діянні доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує, що злочини за ч.2 ст.286 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_2 раніше не судимий (том 2 а.с. 10), має постійне місце роботи, де характеризується позитивно (том 2 а.с. 22), за місцем проживання має позитивні характеристики (том 2 а.с. 23), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (том 2 а.с. 8), обставинами, що помякшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання підсудного відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Тому, з урахування викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, його щирого каяття, думки потерпілої, яка не наполягала на призначенні підсудному реальної міри покарання, вважає доцільним призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті з випробуванням, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини вчинення злочину, який призвів до смерті потерпілого, суд вважає необхідним призначити за вчинений злочин додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт, накладений на майно підсудного, підлягає скасуванню.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 91, 331 КПК України підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік..

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Горького, 36-А) на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 2649,96 грн. витрат за проведені у справі експертизи (том 1 а.с. 63, 156).

Арешт, накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України від 08.09.2011 року на належний ОСОБА_2 автомобіль марки MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_7, 2005 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_8 (том 1 а.с. 189-190) скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором та потерпілою, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко