УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/103/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Олевського району Житомирської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року, -
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном на два місяці.
Покладено на ОСОБА_11 обов`язки прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області; не відлучатися з АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_11 від утримання в ІТТ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області.
Згідно ухвали суду слідчий СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного за ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше не судимого.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_12 та обрати підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Зазначає, що судом при розгляді даного клопотання не враховано, що підозрюваний ОСОБА_11 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років із конфіскацією майна, є жителем іншого обласного центру та приїхав до Олевського району за змовою з іншими особами вчинити розбійний напад на потерпілого із застосуванням пневматичних пістолетів.
Дані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.177, 178, 194 КПК України).
Відповідно до п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, суд першої інстанції в достатній мірі проаналізував всі обставини та досить чітко обґрунтував у своїй ухвалі відсутність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема і те, що в клопотанні слідчого не доведено, що незастосування до підозрюваного ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
А ті обставини, на які посилається слідчий в клопотанні, а прокурор в апеляційній скарзі, щодо тяжкості вчиненого кримінального правопорушення не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Врахувавши вимоги ст.178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини та дійшов правильного висновку про можливість обрання до підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з чим і погоджується апеляційний суд.
Апеляційний суд також враховує, що прокурор в своїй апеляційній скарзі не навів конкретних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а лише висловив припущення, про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний проживає в іншій області та міру покарання в разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.
Керуючись статтями 176-178, 194, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Олевського району Житомирської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року щодо ОСОБА_11 - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: