Справа № 526/358/15-к
Провадження № 1-кп/526/45/2015
Копія:

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Гадячі кримінальне провадження на підставі угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000402 від 08.07.2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одружений, раніше судимого Гадяцьким районним судом 24.04.2013 року за ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.3 ст.292, ст.ст.69,70 КК України на 2 роки позбавлення волі без конфіскації майна, звільнився 05.06.2013 року по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
08.07.2014 року, близько 14 год. 00 хв., в м. Гадяч по вул.50 років Жовтня, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «КРД 050122 Кремінь», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку центральної частини міста, навпроти буд. №98 розпочав виконувати поворот ліворуч, з метою зупинки на лівому узбіччі, по ходу свого руху, при цьому не переконавшись в безпечності даного маневру та не надаючи дорогу мотоциклу «Kawasaki Z-750», без державних номерних знаків, під керуванням ОСОБА_4 , який, з перевищенням допустимої в населеному пункті швидкістю, рухався з пасажиром ОСОБА_5 в зустрічному до автомобіля напрямку. В результаті цього відбулося зіткнення автомобіля «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «КРД 050122 Кремінь», д.н.з. НОМЕР_2 і мотоцикла «Kawasaki Z-750», без державних номерних знаків. В результаті даної ДТП пасажир мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому малогомілкової кістки в середній третині справа, рвано-розчавленої рани середньої третини правої гомілки з розчавленням м`язів та сухожилків розгиначів, які згідно висновку експерта №156 від 13.11.2014 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
У діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимог п.12.4 Правил дорожнього руху України: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Таким чином своїми неумисними діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

19 лютого 2015 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.286 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 ( три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Майнова шкода, завдана потерпілому, відшкодована добровільно. Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст.473, 394, 424, 474, 476 КПК України, оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 і переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України , правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості та примирення.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 ( три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Позов прокурора залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд ,-

з а с у д и в:
Угоду про примирення від 19 лютого 2015 року по кримінальному провадженню № 0000402 від 08.07.2014 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 ( три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами .

Речовий доказ: мотоцикл «Kawasaki Z-750», без державних номерних знаківповернути власнику ОСОБА_4 .

Позов прокурора залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України:

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду ОСОБА_1