У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2015 Справа №607/3892/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі під час підготовчого судового розгляду матеріали кримінального провадження №0000679 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Верещаки Лановецького району Тернопільської області, українки, громадянки України, одруженої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України,-
в с т а н о в и в :
до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000679 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України з угодою про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди про визнання винуватості від 28.02.2014 року між прокурором прокуратури Тернопільського району ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 вбачається, що підозрювана взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати вину по обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України. Сторони узгодили покарання за ч.1 ст.204 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення; за ч.1 ст.199 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на три роки з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення. Відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців із покладенням обов`язків, згідно п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Крім того, угода містить посилання на те, що сторони ознайомленні з наслідками укладання та затвердження зазначеної угоди, які передбачені ст.473 КПК України.
Прокурор угоду про визнання винуватості підтримав, просить її затвердити та призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Підозрювана ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості разом з іншими чинниками, мають зазначатися обов`язки підозрюваного щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.
Крім того, ст.470 КПК України зазначено обставини, що враховуються прокурором при укладені угоди про визнання винуватості, які визначають можливість і доцільність ініціювання укладення угоди про визнання винуватості, зокрема наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості тяжких кримінальних правопорушень.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам його Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Таким чином, проаналізувавши зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищевказаним критеріям, оскільки прокурором в судовому засіданні необґрунтовано наявність в діях підозрюваної обставин активного сприяння розкриттю злочину, не наведено фактів надання підозрюваною будь-якої допомоги в установленні невідомих обставин справи та не містить обов`язків підозрюваної щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, іншою особою, а спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині призначення пом`якшеного покарання, тому у суду відсутні підстави вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам.
Крім того, умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, в частині запропонованого прокурором призначення покарання, а саме застосування ст.75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, щодо в тому числі, до покарання у виді конфіскації незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та у разі невідповідності угоди вимогам КПК України, суд у судовому засіданні відмовляє в затвердженні угоди.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000679 підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 316, 317, 474 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 28.02.2014 року між прокурором прокуратури Тернопільського району ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000679 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України - повернути прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1