№ 10-237/07 Головуючий у 1 інстанції Бачинський В.Л.
скарга на постанову про Доповідач у апеляційній інстанції Опейда В.О.
порушення кримінальної справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 24 жовтня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду

Волинської області в складі: головуючого - судді Опейди В.О.

судців Матата О.В., Бешти Г.Б.

з участю прокурора Ариванюка П.І.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луцьку справу за апеляцією ОСОБА_1
на постанову Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2007 року, якою залишено без задоволення скарги ОСОБА_1 про
скасування постанови заступника начальника
СВ ПМ ДПІ у м.Луцьку про порушення відносно нього кримінальної справи за ч.2
ст.367 КК України від 22 травня 2003 року, та про перекваліфікацію злочинних
дій по кримінальній справі та
порушення кримінальної справи по факту службової недбалості директора підприємства «Веста-Ч» Фонду «Інваліди
Чорнобиля Волині» за ознаками складу злочину, передбаченого ст.367 ч.2
КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою заступника начальника СВ ПМ ДПІ у м.Луцьку від 22 травня 2003 року порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за ознаками
скоєння ним злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК
України. Постановою, також перекваліфіковано злочинні дії по кримінальній справі та порушено кримінальну справу по факту
службової недбалості директора підприємства «Веста-Ч» Фонду «Інваліди Чорнобиля
Волині» за ознаками складу злочину,
передбаченого ст.367 ч.2 КК України. У відповідності до змісту постанов, він
будучи директором підприємства «Веста-Ч» в період з 1999"по 2001 роки завдав державі збитки у формі ненадходження до
бюджету податків в сумі 31680 грн.. В результаті вчинених
дій ОСОБА_1 і неналежного виконання ним своїх службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них по нарахуванню і
сплаті податків, спричинено тяжкі наслідки державним інтересам.

Зазначені постанови були оскаржені ОСОБА_1 до суду і постановою Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2007 р. скарга
була залишена без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду від 10.10.2007 р. ОСОБА_1 вважає його незаконним, оскільки при порушенні кримінальної справи за
ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України
заступником начальника СВ ПМ ДПІ в м.Луцьку були відомі посадові особи підприємства «Веста-Ч». Стверджує, що наявність
одного лиш акту перевірки не може свідчити про
вчинення злочину. Зазначає, що ці обставини не були враховані при розгляді скарги і судом першої інстанції. Просив зазначену
постанову скасувати, а справу провадженням закрити.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть постанови, доводи апеляції ОСОБА_1, де він і його представник підтримали подану ним апеляцію,
міркування прокурора про

2

залишення апеляції без задоволення, дослідивши матеріали справи,
судова колегія встановила, що апеляція не підлягає до задоволення.

При розгляді скарги на постанову про порушення кримінальної справи суд
повинен перевіряти наявність приводів і
підстав для винесення постанови і не вправі розглядати і заздалегідь вирішувати питання, які є предметом розгляду справи по суті.

Згідно ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є
достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до
п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на
постанови органів дізнання, слідчого,
прокурора про порушення кримінальної справи» від 11 лютого 2005 року № 1, розглядаючи на досудових
стадіях процесу скарги на постанови про
порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначених постанов,
зокрема, суд вправі з'ясувати такі питання, як: чи були наявними на час
порушення справи приводи, чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність
ознак злочину.

При розгляді справи суд першої інстанції в судовому засіданні заслухавши
думку учасників, дослідив матеріали кримінальної справи, документи на основі
яких зроблено висновок про наявність приводів і підстав для порушення
кримінальної справи, а також щодо обґрунтованості порушення кримінальної справи.

Посилання скаржника про недостатність тільки одного акту перевірки для порушення кримінальної справи щодо нього за ч.2 ст.367 КК
України не ґрунтуються на конкретних матеріалах та вимогах діючого закону.
Зокрема, в ході судового розгляду встановлено, що на момент порушення
кримінальної справи було повідомлення про вчинення злочину, а отже привід. З'ясовано також, що у відповідності до
наявних матеріалів, на підставі яких було
порушено кримінальну справу, були достатні дані, які вказують на наявність ознак, які підтверджують реальність конкретної події
злочину. Даний висновок зроблений, як на
підставі акту документальної перевірки так і інших представлених матеріалів у їх сукупності. Суд у відповідності до положень
КПК України вірно зробив висновок про правомірність в конкретному
випадку порушення кримінальної справи щодо конкретної особи.

За вказаних
обставин, покликання апелянта на те, що постанову суду слід скасувати, а справу провадженням закрити, є
надуманими. Зроблений судом висновок не
суперечить матеріалам, які були підставою для порушення кримінальної справи.

Зважаючи на викладене, доводи апеляції про незаконність постанови суду
першої інстанції, якою відмовлено у
скасуванні постанов про порушення кримінальної справи є безпідставними,
а тому апеляція не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2007 року залишити без задоволення, а постанову суду без
змін.