Справа № 559/3020/14-к
Номер провадження 1-кс/559/383/2014
УХВАЛА

"29" вересня 2014 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому заяву Товаристава з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" про повернення вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Заява обгрунтовується наступними доводами. В провадженні слідчого відділу Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області кримінальне провадження №0000614 від 12.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до договору купівлі - продажу № 08-01371 від 30.12.2008 автомобіль марки «Mercedes GL320 CD» 2008 р № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 придбаний товариством з обмеженою відповідальністю «Унікредит Лізинг» у ТОВ «Автомобільний Дім «Україна - Мерседес - Бенц». Тобто ТОВ «УніКредит Лізинг» є власником цього автомобіля, що також підтверджено свідоцтвом про реєстрацію автомобіля № НОМЕР_3 .

У подальшому, на підставі договору фінансового лізингу № 52/1-РР від 15.12.2008 ТОВ «УніКредит Лізинг» передав автомобіль «Mercedes GL320 CD» 2008 р № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 у користування ОСОБА_3 .

28.05.2010 року за невиплачену ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 119 640,91 грн. відділом Державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП№ 19567901.

Після цього, ТОВ «Унікредит Лізинг» було встановлено, що зазначений автомобіль 15.07.2010 затриманий працівниками ДАІ м. Рівне і поміщений на спецмайданчик ВДАІ УМВС України в Рівненській області.

22.09.2010 року зазначений автомобіль мпівробітниками міліції оглянутий та описаний. Цього ж дня автомобіль визнаний речовим доказом. Місце подальшого зберігання вказаного автомобіля визначено спецмайданчик ВДАІ УМВС України в Рівненській області.

02.092013 року ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області скасовано постанову про приєднання до справи речових доказів від 22.09.2010 року в частині визначення місця зберігання речового доказу та зобов`язано орган досудового розслыдування передати власнику вилученого майна, тобто ТОВ «УніКредит Лізинг» автомобіль «Mercedes GL320 CD» 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на відповідальне зберігання.

Заявник зазначає, що ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути позбавлений права власності та право приватної власності є непорушним.

А відповідно до ч.І ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Також заявник зазначає, що діюче обмеження щодо відповідального зберігання зазначеного автомобіля обмежує право власності власника вилученого майна, ТОВ «УніКредит Лізинг» щодо розпорядження цим майном, передбачене ст.41 Конституції України.

Тому ТОВ «УніКредит Лізинг» просить повернути власнику вилученого майна - автомобіль «Mercedes GL320 CD» 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зняти всі обмеження та застереження щодо володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

В судове засідання представник ТОВ «УніКредит Лізинг» не з`явився.

Не з`явивлись до суду потерпілий ОСОБА_5 , та представник Дубенського МВ УМВС України в Рівнеській області.

Вивчивши заяву та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначає заявник у своїй заяві автомобіль «Mercedes GL320 CD» 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до постанови слідчого від 22.09.2010 року визнаний по справі речовим доказом відповідно ст.98 КПК України.

Питання зберігання речових доказів та вирішення долі речових доказів регулюється ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 цієї статті речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Це й було вирішено ухвалою суду від 02.09.2013 року, відповідно до якої орган досудового рослідування зобов`язано передати власнику вилученого майна вказаний автомобіль на відповідальне зберігання.

Це й було виконано органом досудового розслідування і речовий доказ переданий на відповідальне зберігання власнику.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим чи прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу.

Тож відповідно до вказаних норм КПК доля майна, що визнана речовим доказом повинна бути вирішена судом при ухваленні остаточного рішення по справі, а у разі закриття кримінального провадження слідчим чи прокурором ухвалою суду як вказано вище.

Передчасне вирішення питання про долю речового доказу і надання права розпорядженння ним може призвести практично до втрати цього майна як речового доказу, як і до невирішення питанння щодо цивільно правових наслідків кримінального правопорушення.

Керуючись ст.303, 306, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товаристава з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" про повернення вилученого майна - а саме зняття усіх обмежень та застережень щодо володіння, користування та розпорядження цим майном - відмовити за безпідстаністю вказаної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: