Справа № 136/396/15-к
В И Р О К
іменем України

"08" квітня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000059 від 23.02.2015 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
27.01.2015 року біля 11 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні спальної кімнати будинку, в якому проживає ОСОБА_5 , та який розташований в АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, зі столу що знаходився в даній кімнаті здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia RM-1012» який був укомплектований флеш картою Kingston 8gb та сім картою «Київстар», що належав ОСОБА_6 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 915 гривень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю за обставин наведених в обвинувальному акті, які й підтвердив суду. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується добре, на що вказує довідка видана виконавчим комітетом Зозівської сільської ради Липовецького району; проживає у незареєстрованому шлюбі; на обліку в лікаря психіатра та нарколога згідно отриманої інформації з медичних закладів не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування матеріальної шкоди завданої потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння у виді штрафу.

Суд приходить до висновку, що таке покарання буде необхідним й достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Судом з`ясовано, що цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст.100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 65 КК України, ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, що становить 1 360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia RM-1012» imei НОМЕР_1 укомплектований флеш картою Kingston 8gb, залишити в розпоряджені володільця - потерпілої ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1