Номер провадження: 11-кп/785/438/15
Номер справи місцевого суду: 519/38/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

у присутності обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора прокуратури м. Южне Одеської області та заперечення засудженого на апеляцію прокурора на вирок Южного міського суду Одеської області від 03.02.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , що мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимий: - 27.05.1996 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-01.10.1997 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 08.06.1999 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.12.2001 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 2 с. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 12.10.2005 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 31.03.2010 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 06.06.2012 року Заводським районним судом м. Миколаїв за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.11.2013 року умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців 9 днів,

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до арешту на строк 6 місяців. Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбуття покарання обчислюється з 24.11.2014 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишено без розгляду. встановила:
Як вбачається з вироку, 24.11.2014 року, приблизно о 04:00 годині, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку № 4 по вул. Леніна у м. Южне Одеської області, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля KIA SORENTO держномер НОМЕР_1 , припаркованого біля першого під`їзду вказаного будинку, та, розбивши за допомогою викрутки, що знаходилася при ньому та була заздалегідь підготована для вчинення злочинів, скло лівою задньої двері автомобіля та таємно викрав з автомобіля майно, що належало ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки SAMSUNGGT-E2152вартістю 250 гривень, шкіряну сумку мари BUGATTI вартістю 450 гривень, та грошові кошти в сумі 2000 грн., після чого ОСОБА_7 з викраденим майном та грошима з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2700 гривень.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію дій винного, просить скасувати вирок,постановити новий вирок, яким призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі винного внаслідок м`якості покарання, оскільки, на думку апелянта, на шлях виправлення засуджений не став, отже досягнення мети покарання можливе лише за умовою призначення більш суворого покарання у вигляді позбавлення волі.

В запереченні на апеляцію прокурора, засуджений просить залишити вирок без зміни, посилаючись на те, що він допомагав своїй родині, а також хворому батькові, між ним і потерпілим є угода про примирення, що не було враховані ані судом, ані прокурором, крім того засуджений посилається, що у нього є цивільна дружина, що чекає дитину, а також в сімї є малолітня дитина, що підтверджує факт спільного мешкання з цивільною дружиною.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, та просив вирок скасувати та винести новий вирок, засудженого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, приходить до висновку, про те, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового вироку.

В ході розгляді кримінальної справи у судовому засіданні апеляційного суду, з метою перевірки обставин справи та доводів апеляції, був допитаний обвинувачений ОСОБА_7 , який повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та пояснив, що він 24.11.2014 року приблизно о 04.00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 4 по вул. Леніна в м. Южне Одеської області, підійшов до автомобіля KIA SORENTO, який був припаркований біля першого під`їзду вищезазначеного будинку, та розбивши за допомогою викрутки скло лівої задньої двері автомобіля, таємно викрав з вказаного автомобіля шкіряну сумку, в якій знаходились: мобільний телефон, марки SAMSUNG, грошові кошти в сумі 2000 грн. та документи. Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_7 , його винність повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, в суді першої інстанції, визнано недоцільним відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та було обмежено допитом підсудного.

Дії ОСОБА_7 судом правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У відповідності до ч. 3 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції за клопотанням учасників судового провадження зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції, або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Проте, колегія суддів, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 був неодноразово судимий за скоєння злочинів з корисливих мотивів, вважає, що при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, в порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, призначаючи покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців за скоєння злочину середньої тяжкості з корисливих мотивів, неправильно застосував кримінальний закон, та призначив покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі винного, внаслідок м`якості.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

При обранні міри покарання підсудному, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, суспільну небезпеку вчиненого, особу винного те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем реєстрації, має батька інваліда ІІ групи.

Суд також враховує також обставини, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України - щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_7 .

Колегія вважає, що в ході відбуття попередніх покарань у вигляді позбавлення волі, мета покарання, яка передбачає не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів не була досягнута, обвинувачений ОСОБА_7 , який в минулому був неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, маючи непогашені та не зняті судимості, належних висновків не зробив та вчиняв нові злочини, що негативно характеризує ОСОБА_7 та свідчить про небажання ставати на шлях виправлення і про антисуспільну направленість поведінки винного, а також про неможливість виправлення засудженого при призначенні покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 395, 407, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

засудила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Южне Одеської області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Южного міського суду Одеської області від 03.02.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до арешту на строк 6 місяців скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислюється з 24.11.2014 року.

Вирок апеляційного суду Одеської області може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4