Справа № 461/6848/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0001845 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. В. Вільшаниця Золочівського району Львівської області, зареєстрованому у Львівській області, Золочівський район, с. В. Вільшаниця, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженому, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що 03 червня 2015 року, близько 22 год 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу парку «Цитадель», навпроти палацу спорту «Динамо», що по вул. Вітовського, 53 у м. Львові, маючи умисел на вступ в статеві зносини з ОСОБА_4 , застосувавши насильство, схопивши руками та затуляючи їй рот, затягнув потерпілу у зелені насадження парку, де оголивши статеві органи, вимагав у ОСОБА_4 вступити з ним у статеві зносини неприродним способом, шляхом орогенітального контакту, однак, у відповідь на відмову потерпілої, долаючи її опір, поваливши на землю та здушуючи шию, ОСОБА_6 задовольнив свою статеву пристрасть неприроднім способом, чим спричинив потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи № 816 від 04 червня 2015 року, садна на обличчі, крововиливи та садно на слизовій оболонці ротової порожнини, садна на спині, в ділянці здухвинної кістки справа, в ділянці лівого колінного суглобу, синець на лівій нозі, садно на ділянці зовнішніх статевих органів, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, після чого його дії були викриті перехожими та він втік з місця події.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом, із застосуванням фізичного насильства.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла просили суд затвердити укладену між ними 13 червня 2015 року угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 153 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення(злочин), а саме у виді одного року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробувальним строком 01 рік, з покладанням на ОСОБА_6 обов`язку попросити в судовому засіданні пробачення у потерпілої. Пунктом 3 вказаної угоди передбачено, що обвинувачений бере на себе обов`язок відшкодувати потерпілій моральну шкоду у сумі 105100 гривень (52550 гривень передаються потерпілій у момент підписання угоди, а решта в день призначення судового розгляду).

Розглядаючи в порядку ст.ст. 474 ч. 2, 474 ч. 5 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений, потерпіла просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що потерпіла та обвинувачений повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1, п. 2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, сторони примирились добровільно, завдана моральна шкода відшкодована, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

У строк призначеного судом покарання на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України, підлягає зарахуванню попереднє ув`язнення за правилами, передбаченими ч. 1 цієї статті.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001845.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 попросити пробачення у потерпілої ОСОБА_4 у судовому засіданні.

До набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти у залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_6 :

- не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками у даному кримінальному проваджені.

Згідно зі ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_6 зарахувати попереднє ув`язнення з 08 червня 2015 року по 25 червня 2015 року, із розрахунку - день за день.

Речовий доказ, мобільний телефон «Samsung Duos» з сім-картами мобільних операторів «Лайф» та «Київстар», який зберігається у Галицькому РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, повернути за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1