Справа № 148/961/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , уродженки м. Тульчина, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, не судимої, зареєстрованої та проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , 17.03.2015 перебуваючи в будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , побачила золотий ланцюжок та золотий кулон в сумочці, що знаходилась в шафі однієї із кімнат будинку і у неї виник умисел на крадіжку золотих прикрас. Дочекавшись коли ОСОБА_4 буде відсутня в будинку, ОСОБА_5 умисно шляхом вільного доступу скоїла крадіжку золотого ланцюжка вагою 1 грам, вартість якого становить 1000 грн. та золотого кулона вагою 2 грами, вартість якого становить 2000 грн., і в подальшому покинула приміщення будинку. Приїхавши в м. Тульчин Вінницької області ОСОБА_5 викрадені золотий ланцюжок та кулон передала ОСОБА_6 для реалізації, який продав їх за 500 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю і суду надала покази, що 17.03.2015 перебуваючи в будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , знаючи зі слів доньки останньої, що в сумочці, яка знаходиться у шафі в одній із кімнат будинку знаходяться золоті прикраси, у неї виник умисел на їх крадіжку. Дочекавшись поки ОСОБА_4 не буде вдома, здійснила крадіжку з сумочки, яка була в шафі, золотих прикрас, а саме: золотий ланцюжок вагою 1 грам та кулон вагою 2 грами. Поїхавши у м. Тульчин Вінницької область, викрадені золоті прикраси передала своєму сусіду ОСОБА_6 , при цьому йому повідомила, що вони належать саме їй, який у подальшому продав їх за 500 грн., а виручені кошти ОСОБА_5 використала на купівлю продуктів харчування.
В скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, її вина підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що через деякий час приблизно 20.03.2015 помітила відсутність золотих прикрас: а саме, золотого ланцюжка вагою 1 грам, вартість якої складає 1000 грн. та золотого кулону, вагою 2 грами, вартість якого складає 2000 грн., які вона зберігала у сумочці, в шафі у одній із кімнат будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , де і проживає потерпіла. Перепитавши в своїх дітей, де прикраси, її донька ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_5 їх викрала, і в подальшому продала. Просить суд обвинувачену суворо не карати.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілої та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) в судовому засіданні доведена в повному обсязі і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щире каяття.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України суд визнає її щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженої, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, потерпілої, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у вчиненому злочині, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а також те, що її виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити її від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, 75, 76, 185 КК Україн, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.
Відповідно до п. 2, п. 3 ст. 76 КК України засудженій ОСОБА_5 забороняється виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, а також, засуджена зобов`язана повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя: