Справа №1-69/2007
ВИРОК

ім'ям України

30 липня
2007 року смт. Куликівка

Місцевий
Куликівський районний суд у складі:

головуючого
- судді Войтеха О.І.

при
секретарі Гуртовій
Я.М.

з участю
прокурора Степанової Ю.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця міста Чернігів,
українця, громадянина України, освіта базова вища, розлученого,
має одну неповнолітню дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого
охоронцем ПП "Паляниця Н.М. " місто Київ, військовозобов'язаного, позапартійного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не засуджуваного, у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця міста Чернігів,
українця, громадянина
України, освіта
професійно-технічна, охоронця ЗАТ
"Ринковий комплекс "Нива",
одруженого, на утриманні має одну
неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4,
невійськовозобов'язаного, позапартійного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше не засуджуваного,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3
ст. 185 КК України;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця міста Чернігів,
українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого,
розлученого,
військовозобов'язаного,
позапартійного, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_3, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_4, раніше не судимого,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч, 5 ст. 27 ч.3
ст. 185 КК України; -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1, за попередньою домовленістю із
підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які
обіцяли сприяти скоєнню задуманого злочину,
28.02.2007 року, о 22-00, через ворота проник до конюшні бригади №2 ТОВ
"Світанок" села Виблі Куликівського району, звідки таємно викрав коня сірої масті віком
11 років, вагою 566 кг, вартістю 2805 грн., на якому прибув в господарство ОСОБА_5, розташоване в с. Підгірне Чернігівського
району, де зберігав коня до 2 березня
2007 року, після чого, при допомозі ОСОБА_3 і ОСОБА_5, забив його на м'ясо, яке реалізував за 600 гривень на базарі міста
Чернігів, а гроші, поділивши із ОСОБА_3, використав на свої потреби.

Своїми
умисними діями, які виразились в
таємному викраденні чужого майна (крадіжці),
вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Своїми
умисними діями, які виразились у
підбурюванні (схилянні співучасника до вчинення злочину) шляхом умовляння, заздалегідь обіцяному переховуванні майна, здобутого злочинним шляхом, та сприянні приховуванню злочину - таємного
викрадення чужого майна, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб, поєднаному
з проникненням у приміщення, підсудний
ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений
ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 185 КК України.

Своїми
умисними діями, які виразились у
заздалегідь обіцяному переховуванні майна,
здобутого злочинним шляхом, та
сприянні приховуванню злочину - таємного викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою
осіб, поєднаному з проникненням у
приміщення, підсудний ОСОБА_5 скоїв
злочин, передбачений ч.5 ст. 27 ч.3
ст. 185 КК України.

По
справі цивільний позов не заявлявся,
оскільки збитки відшкодовано в добровільному порядку в ході досудового
слідства.

Будучи
допитаним в судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_1 винним себе у пред'явленому обвинуваченні по ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю, та показав,
що в кінці 2006 року підшукував заробіток і вирішив викрасти коня і
здати його заготівельникам м'яса. На Центральному ринку м. Чернігів він зустрів
свого знайомого ОСОБА_3, який погодився забрати у нього краденого коня живим. Вони обмінялися номерами мобільних телефонів.
В кінці лютого 2007 року він зателефонував із свого мобільного ІНФОРМАЦІЯ_6 і
сказав, що має намір на днях викрасти
коня і той запевнив його, що зможе
допомогти в реалізації коня і в нього є знайомий в с. Підгірне Чернігівського
району, у якого можна буде поставити
коня. Вони домовилися, що коли
ОСОБА_1 буде готовий до викрадення він
за три години зателефонує ОСОБА_3.
В кінці лютого він зателефонував ОСОБА_3 і сказав що йде на крадіжку. ОСОБА_3
сказав, що буде чекати в с. Підгірне
Чернігівського району біля магазину. Приблизно о 21-30 він вийшов з дому і
пішов до кошари, зайшов через ворота на
територію бригади, що розташована
поблизу церкви в с. Виблі, пройшов до
кошари, де відчинив прикриті ворота і
зайшов в середину. Вивівши коня за село він сів верхи та поїхав полем в
напрямку села Піски Чернігівського району,
а звідти в с. Підгірне Чернігівського району, де біля магазину його зустрів ОСОБА_3 і
відвів в господарство ОСОБА_5, де
залишив коня. Через день йому зателефонував ОСОБА_3 і сказав, що буде забивати коня. Він дав на це свою
згоду. Коли в обідній час він прийшов до господарства ОСОБА_5, то кінь вже був розібраний і вони з
ОСОБА_3, завантаживши мясо в
автомашину, повезли його в м.
Чернігів, де ОСОБА_3 реалізував м'ясо, віддавши йому 300 гривень. Після затримання
його міліцією за скоєння крадіжки, при
допомозі батька, заподіяні збитки відшкодував
ТОВ "Світанок" в повному обсязі в добровільному порядку.

Будучи
допитаним в судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_3 винним себе у пред'явленому обвинуваченні по ч.5 ст. 27 ч.3
ст. 185 КК України визнав повністю,
та показав, що в кінці 2006 року
познайомився з ОСОБА_1
, який спитав його про можливість
реалізації краденого коня, на що він
погодився йому допомогти. В кінці лютого 2007 року ОСОБА_1 зателефонував йому та сказав, що на днях планує викрасти коня, ОСОБА_3 сказав йому вести коня в с. Підгірне
де вони і зустрінуться. Потім він домовився з ОСОБА_5 про те, що вони приведуть коня і залишать у його
господарстві на що той погодився. Коли ОСОБА_1
зателефонував йому, то він вийшов
та зустрів його, і разом вони привели
коня в господарство ОСОБА_5 2 березня 2007 року вони разом з ОСОБА_5 забили та
розібрали коня, а затим, разом з ОСОБА_1, на автомашині
НОМЕР_1, яка належить його батьку -
ОСОБА_6, і яку він взяв без
дозволу, повезли мясо в м. Чернігів, де він реалізував м'ясо торговцям, і частину грошей в сумі 300 гривень віддав
ОСОБА_1 Після затримання міліцією ОСОБА_1 збитки ТОВ "Світанок" відшкодував в
добровільному порядку.

Будучи
допитаним в судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_5 винним себе у пред'явленому обвинуваченні по ч.5 ст. 27 ч.3
ст. 185 КК України визнав повністю,
та показав, що в кінці лютого
2007 року до нього приїхав ОСОБА_3 і попросив надати допомогу в переховуванні
коня, якого він вкраде і приведе з своїм
товаришем. Він погодився. Через деякий
час, вночі ОСОБА_3 із своїм
товаришем, як він взнав пізніше, із ОСОБА_1, привели
до його господарства коня і сховали в хліві. Наступного дня вони з ОСОБА_3
забили та розібрали коня, а м'ясо погрузили до автомобіля.
Легені, печінка, серце та нирки коня залишилися і нього. Потім
ОСОБА_3 дав йому пляшку горілки і,
забравши м'ясо, поїхав до м.
Чернігів. Під час досудового слідства вину не визнавав, оскільки таким чином намагався уникнути
покарання. В судовому засіданні вирішив розповісти правду. У скоєному щиро
розкаюється.

Винність
підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у скоєнні
інкримінованого злочину, окрім їх
свідчень, підтверджується також іншими
матеріалами кримінальної справи, які, згідно
ст. 299 КПК України, було визнано
недоцільним досліджувати в судовому засіданні стосовно тих фактичних обставин
справи і розміру цивільного позову, які
ніким не оспорюються,

Заслухавши
підсудних і прокурора, а також
проаналізувавши всі матеріали по справі,
суд доходить висновку, що вина
підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 у скоєнні злочину доведена повністю.

Умисні
дії підсудного ОСОБА_1, що виразились в
таємному викраденні чужого майна,
крадіжці, вчиненій за попередньою
змовою групою осіб, повязаній з
проникненням до приміщення, необхідно
кваліфікувати як злочин, передбачений
ч.3 ст. 185 КК України.

Умисні
дії підсудного ОСОБА_3, які виразились у
підбурюванні (схилянні співучасника до вчинення злочину) шляхом умовляння, заздалегідь обіцяному переховуванні майна, здобутого злочинним шляхом, та сприянні приховуванню злочину - таємного
викрадення чужого майна, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаному з проникненням у приміщення,
необхідно кваліфікувати як злочин,
передбачений ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 185 КК України.

Умисні
дії підсудного ОСОБА_5, які виразились у
заздалегідь обіцяному переховуванні майна,
здобутого злочинним шляхом, та
сприянні приховуванню злочину - таємного викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою
осіб, поєднаному з проникненням у
приміщення, необхідно кваліфікувати як
злочин, передбачений ч.5 ст. 27 ч.3
ст. 185 КК України.

Органом
досудового слідства підсудним по скоєному злочину інкримінувалася
обставина, що обтяжує покарання, у вигляді вчинення злочину за попередньою
змовою групою осіб. Ця обставина підлягає виключенню із обвинувачення, оскільки є кваліфікуючою ознакою
інкримінованого злочину.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність обставин, що його характеризують, особи винних,
наявність неповнолітніх дітей,
наявність постійного місця роботи,
вартість викраденого,
обставини, що помякшують
покарання, а саме: щире каяття підсудних
та добровільне відшкодування завданого збитку; відсутність обставин, що обтяжують покарання, і доходить висновку, що підсудним необхідно призначити покарання у
вигляді позбавлення волі, але вони
можуть бути виправлені без відбування покарання з випробовуванням.

Запобіжний
захід підсудним ОСОБА_1
, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до
вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередній - у вигляді підписки
про невиїзд.

Речові
докази: автомобіль марки НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6 ,
а тому не підлягає конфіскації,
необхідно повернути власнику за належністю; роздруківки телефонних
дзвінків та сімкарти належить зберігати в матеріалах кримінальної справи.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 321, 323 та 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України, і за цей злочин призначити
покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст.
ст. 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки:

а)протягом
іспитового строку буде періодично з'являтися для реєстрації до

органу
кримінально-виконавчої системи;

б)не буде
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу

органу
кримінально виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній у вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 185 КК України, і за цей злочин призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.
ст. 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки:

а)протягом
іспитового строку буде періодично з'являтися для реєстрації до

органу
кримінально-виконавчої системи;

б)не буде
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу

органу
кримінально виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у
вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 185 КК України, і за цей злочин призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.
ст. 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки:

а)протягом
іспитового строку буде періодично з'являтися для реєстрації до

органу
кримінально-виконавчої системи;

б)не буде
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу

органу
кримінально виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити
попередній у вигляді підписки про невиїзд.

Речові
докази: автомобіль марки НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6 ,
а тому не підлягає конфіскації,
необхідно повернути власнику за належністю; роздруківки телефонних
дзвінків та сімкарти зберігати в матеріалах кримінальної справи.

На вирок
суду до апеляційного суду Чернігівської області може бути подана апеляція
протягом 15 діб з моменту його проголошення,
а засудженим, який перебуває під
вартою, - в той же строк з моменту
вручення йому копії вироку.