Справа № 1705/3286/2012
ПОСТАНОВА

"23" березня 2015 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя: ОСОБА_1

розглянувши апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.320, ч.2 ст.308, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
За вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.320 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ч.2 ст.308, ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_2 виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Прокурор, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції подав апеляцію на цей вирок. В мотивувальній частині апеляції посилається на те, що апеляція вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону при призначенні покарання за ч.1 ст.320 КК України, а також з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неповноти судового слідства, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний вирок при виправдуванні ОСОБА_2 за ч.2 ст.308, ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор вже подавав апеляцію, у якій посилався, що "вирок суду є упередженим та суб`єктивним з посиланням лише на спростовуючі вину підсудного дані". При цьому вказував, що судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а тому має місце однобічність та неповнота судового слідства та просив вирок скасувати а справу повернути прокурору на додаткове розслідування.

З підстав, що мотивувальна частина апеляції не відповідала її резолютивній частині, апеляцію було залишено без руху, а прокурору було надано строк для приведеня апеляції до вимог ст.350 КПК України (в редакції 1960 року.)

Після цього, на усунення недоліків прокурор подав нову апеляцію, яка на думку головуючого знову не відповідає вимогам ст.350 КПК(вредакції 1960 року).

В мотивувальній частині апеляції посилається на те, що апеляція вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону при призначенні покарання за ч.1 ст.320 КК України, а також з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неповноти судового слідства, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний вирок при виправдуванні ОСОБА_2 за ч.2 ст.308, ч.2 ст.307 КК України.

В резолютивній частині апеляції прокурор просить вирок суду від 25 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.320, ч.2 ст.308, ч.2 ст.307 КК України, скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому прокурор посилається на ст.378, а не на статтю 374 КПК України ( в редакції 1960 року)

Підстави і випадки коли апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції наведені в ч.2 ст.374 та пунктах 2,3,4,6-10, 13 частини другої ст.370 КПК України ( в редакції 1960 року)

Жодна з цих підстав не наведена прокурором в мотивувальній частині.

В іншому випадку як це передбаченого п.3 ч.1 ст.378 КПК України на яку й посилається прокурор апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок у випадку скасування необгрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

Тож з огляду на викладене, прокурору необхідно привести у відповідність зміст мотивувальної частини апеляції з резолютивною її частиною.

Керуючись ст.352 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.320, ч.2 ст.308, ч.2 ст.307 КК України, залишити без руху, надавши прокурору строк у сім днів для приведення апеляції до вимог ст.350 КПК України (в редакції 1960 року.)

Постанова оскарженнню не підлягає.

Суддя: