УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Автономної Республики
Крим у складі:

Головуючого
- Топчий В.М.

Суддів - Трясуна
Ю .Р., Дєдєєва Ю. С.

за
участю прокурора - Селівоненко
О.В.

захисника - ОСОБА_1

засудженого
- ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Сімферополі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок
Київського районного суду м. Сімферополя
АРК від 06.07.2007р., яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м.
Джамбай Самаркандської області Узбекістану, громадянин України, студент 1-го курсу інституту бізнесу, неодружений,
не працюючий, що проживає:
АДРЕСА_1, не судимий,

засуджений
за ст.
286 ч. 1 КК України до двох років обмеження волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на два роки.

Відповідно
до ст.
75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді обмеження
волі з іспитовим строком на один рік.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при
ГУ МВС України в АРК на судові витрати 353, 16 грн.; на користь
ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно
вироку 01.12.2006р., у світлий час
доби, приблизно о 08.00 год.,
ОСОБА_2, керуючи
технічно справним автомобілем ГАЗ-330210 с
р/н НОМЕР_1 по вул. Сімферопольській
у напрямку вул. Беспалова в м. Сімферополі,
перед началом руху заднім ходом не переконавшись в небезпечності руху
свого автомобілю, не звернувшись за
допомогою до других осіб, скоїв наїзд
задньою частиною автомобілю на малолітнього пішохода ОСОБА_4, який пересікав дорогу зліва направо по ходу
руху автомобілю заднім ходом, на
перехресті з вул. Матросова напроти
будинку № 19/54 по вул. Сімферопольській
у результаті чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді
закритого осколкового перелому правої лонної і сідничної кісток справа, удару м'яких тканин правого тазостегнового
суглобу, які відносяться до тілесних
ушкоджень середньої ступені тяжкості.

Справа №
11-1406 (2007р.) Головуючий

Категорія ст.
286 ч. 1 КК України в
1 інстанції Діденко Д.О.

Доповідач Трясун
Ю.Р.

Причиною дорожньо-транспортної
пригоди та наступних наслідків було порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. п. 1.5,
2.3 (б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього
руху України.

В
апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок змінити в частині додаткового
покарання, а саме, не позбавляти його права керувати
транспортними засобами, мотивуючи
тим, що він працює на автомобілі і це є
єдиним джерелом його доходу. Працюючи на автомобілі він зможе виплатити
моральну шкоду потерпілому та судові витрати. Крім того, провину він визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується
позитивно, на утриманні має батьків та
молодшого брата.

У судовому
засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 підтримали
апеляцію, прокурор висловив думку
залишити апеляцію без задоволення, а
вирок без зміни.

Перевирівши
доводи апеляції та матеріали справи,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляція задоволенню не підлягає за таких підстав.

Встановивши
фактичні обставини справи, суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про обсяг та доведенність вини
ОСОБА_2а, правильно кваліфікував його
дії за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху
або експлуатації транспорту особою, яка
керує транспортним засобом, що потягло
заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, призначив засудженому законне та обгрунтоване
покарання.

Висновки
суду підтверджені сукупністю наведених у вироку доказів та не оспорюються в
апеляції.

Призначене
покарання відповідає вимогам ст. ст.
65-67 КК України: при його обранні суд урахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
засудженого та обставини, що пом'якшують
покарання, як щиросердне каяття та повне
визнання провини, а також ті обставини, на які ОСОБА_2 вказує в апеляції.

Враховуючи
це, колегія судців вважає, що покарання є необхідним і достатнім для
його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Тому, підстав для зміни вироку в частині
призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_2а права
керування транспортними засобами на два роки немає.

Керуючись ст.
ст. 365-366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Вирок Київського
районного суду м. Сімферополя АРК від
06.07.2007р. відносно ОСОБА_2 залишити без зміни.