Справа №463/2147/15-к
Провадження №1-в/463/86/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

у м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши подання інспектора Личаківського РП Франківського МВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_4 про застосування покарання засудженому ОСОБА_5 за наявності кількох вироків, суд

в с т а н о в и в :
представник КВІ Личаківського району м. Львова звернувся до суду із поданням про застосування ОСОБА_5 за наявності кількох вироків, яке мотивує тим, що засуджений на даний час перебуває на обліку в інспекції відбуваючи покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2014 року, яким його засуджено за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки. В період відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 , до них надійшов на виконання вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 16.10.2014 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Оскільки при винесенні вироку Залізничним районним судом м. Львова, судом не визначено засудженому, в порядку вимог ч.4 ст. 70 КК України, остаточного покарання за сукупністю злочинів, просить подання задоволити.

В судовому засіданні прокурор підтримав подання.

Представник КВІ, засуджений в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду подання були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути подання у їх відсутності.
Заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали подання та кримінального провадження, суд подання задовольняє з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи кримінального провадження №462/4236/14-к, провадження №1-кп/462/388/14, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.190 України, скоєного 25.03.2014 року та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням та призначено йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2014 набрав законної сили 13.01.2015 року та перебуває на виконанні в кримінально-виконавчій інспекції Личаківського району м. Львова із 29.01.2015 року.

Крім цього, судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 16.10.2014 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 16.03.2015 року про виправлення описки в судовому рішенні (а.с.4,5), ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.190 КК України, скоєних протягом липня 2014 року, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, який поступив на виконання в кримінально-виконавчу інспекцію Личаківського району м. Львова 27.02.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Одночасно, ч.3 ст.72 КК України передбачено, що основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що після постановлення та скерування на виконання внаслідок набрання законної сили вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2014 року, виявилося, що ОСОБА_5 є засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 16.10.2014 року, за вчинення злочину до постановлення вироку Залізничним районним судом м. Львова, і при обранні покарання цим судом не визначено остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, тому з врахуванням того, що на даний час обидва вироки суду набрали законної сили та скеровані до виконання, слід подання задоволити призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, які у відповідності до положень ч.3 ст. 72 КК України підлягають самостійному виконанню.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в:

подання задоволити.

На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України призначити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю злочинів, за вчинення яких він засуджений до відбуття покарання вироками Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2014 року та Шевченківського районного суду м. Львова від 16.10.2014 року, шляхом самостійного виконання кожного із покарань, остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з відбуття покарання у кримінально-виконавчій установі та сплатою штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 1700 грн. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1