Справа №212/2275/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу у складі:

Головуючого-суддіШумЛ.І.,

секретар- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2015 року за № 0000007 відносно обвинуваченої:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, українки, не працює, середня-спеціальна освіта, не судимої, не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 ,

В скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_2 , представник малолітньої потерпілої - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 має на утриманні двох малолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких є матір`ю одиначкою.

ОСОБА_2 в період часу з червня 2014 року по 12.02.2015 року, злісно не виконувала покладені на неї батьківські обов`язки щодо піклування про здоров`я та фізичний розвиток неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не забезпечувала належне та достатнє харчування дитини, не дотримувалась рекомендацій лікарів, дитина з народження не проходила необхідних медичних оглядів, щеплень за віком не зроблено, уникала щомісячних оглядів дитини дільничним лікарем-педіатром, залишала дитину ОСОБА_3 на малознайомих людей, які також не забезпечували належний догляд та піклування що призвело до тяжких наслідків стану здоров`я дитини.

Внаслідок неналежного догляду за малолітньою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематичного та злісного ухилення зі сторони матері ОСОБА_2 від виконання покладених на неї обов`язків по догляду та утриманням дитини, що виразилось в навмисному систематичному та неодноразовому на тривалий час (з грудня 2014 року по 12.02.2015 року) залишеної дитини ОСОБА_3 на малознайомих людей, які не забезпечували належний догляд та піклування, наслідок чого було спричинено тяжкі наслідки здоров`ю дитини.

Так, 12 лютого 2015 року, в вечірній час, ОСОБА_2 , діючи навмисно, ухиляючись від виконання покладених на неї обов`язків по догляду та утриманням дитини, залишила малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кімнаті АДРЕСА_3 на малознайому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не перебувають в родинних зв`язках з дитиною, та які не піклувалися про малолітню ОСОБА_3 належним чином, не створивши елементарні умови безпеки.

Внаслідок недбалого ставлення за вихованням дитини з боку матері ОСОБА_2 , малолітня дитина ОСОБА_3 , фактично надана сама собі, отримала опік окропом І-ІІ-ІІІ ступеню спини, обох сідниць, правого стегна, правої та лівої гомілки, обох стоп, опікового шоку середнього ступеню, площа опіку слала 22%., після чого малолітня дитина ОСОБА_3 знаходилась в період часу з 12.02.2015 року по 15.02.2015 року на стаціонарному лікуванні в дитячому реанімаційному відділенні та з 15.02.2015 року по 23.02.2015 року в хірургічному відділенні Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної Ради, де було проведено оперативне лікування в об`ємі: рання нефректомія, ксенопластика опікових ран, в результаті проведеного лікування опікові рани загоїлись повністю за рахунок епітелізації (шкіряний покров відновлено).

Внаслідок злісних навмисних дій з боку ОСОБА_2 щодо невиконання покладених на неї батьківських обов`язків по догляду за дитиною, малолітній дитині ОСОБА_3 було спричинено істотну фізичну та моральну шкоду, що спричинило тяжкі наслідки фізичного та психічного стану здоров`я дитини.

За правовою кваліфікацією ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене 166 КК України, за ознаками злісного невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_2 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,визнала повністю, пояснила, що має на утриманні двох малолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з грудня 2014 року по 12.02.2015 року залишила дитину ОСОБА_9 на малознайомих людей, які не забезпечували належний догляд та піклування, наслідок чого було спричинено тяжкі наслідки здоров`ю дитини. 12.02.2015 року малолітня дитина ОСОБА_10 знаходячись в кімнаті АДРЕСА_3 у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в наслідок відсутності догляду з їх боку отримала опік окропом І-ІІ-ІІІ ступеню спини, обох сідниць, правого стегна, правої та лівої гомілки, обох стоп, опікового шоку середнього ступеню, після чого дитина знаходилась з 12.02.2015 року по 15.02.2015 року на стаціонарному лікуванні в дитячому реанімаційному відділенні та з 15.02.2015 року по 23.02.2015 року в хірургічному відділенні Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №8». В скоєному щиро кається.

В судовому засіданні прокурор, а також обвинувачена ОСОБА_2 вважали недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, враховуючи, що обвинувачена визнала себе винною у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспарюються, а її свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності її позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у криміннальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченої та дослідженням документів, що характеризують її особу.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачена) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_2 на обліку в КМНД у лікаря психіатра і нарколога не перебувала, за місцем мешкання характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 відповідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння обвинуваченою розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України, є скоєння кримінального правопорушення щодо малолітнього.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Судових витрат по кримінальному провадженню не має.

При призначенні покарання суд згідно ст..65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_2 скоїла злочин середньої тяжкості, суд приймає до уваги обставини скоєння злочину, повне визнання своєї вини, щире каяння і активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину і пом`якшує покарання, при таких обставинах суд вважає можливим призначити її покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті з застосуванням ст..75, 76 КК України, таке покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.370 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їйпокарання по ст.166 КК України 2(два)роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи, не виїзжати за межи України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Витрат за проведення експертизи по кримiнальному провадженню немає, речових доказів не має.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_11