Справа № 0603/1337/2012
Провадження №5/0603/205/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2012 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Дубцова О.В., при секретарі Жмурко В.Л., з участю прокурора Товянського В.С., представника адміністрації ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в Бердичівському виправному центрі УДДУ ПВП у Житомирській області № 108 справу за спільним поданням начальника виправного центру та голови спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, Азейбарджаської ССР, громадянину України, розлученому, до засудження непрацюючому, проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, до засудження не судимому, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 засуджений 14.05.2002 року апеляційним судом Київської області за ч. 6 ст. 19. п.п. "а", "и" ст. 93 КК України (в ред. 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Зараховано в строк відбування покарання час тримання під вартою з 02.04.2001 року по 03.04.2001 року.

Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Житомирській області від 13.07.2007 року №21, ОСОБА_3 згідно ст. 101 КВК України визначено виправну колонію середнього рівня безпеки.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2011 року згідно ст. 82 КК України невідбуту частину строку покарання ОСОБА_3 замінено на 4 роки 10 місяців 09 днів обмеження волі.

Початок строку: 04.04.2001 року - для позбавлення волі, для обмеження волі 05.06.2011 року; кінець строку 23.03.2016 року. ОСОБА_3 відбув 2/3 частини строку покарання 03.04.2011 року.

Згідно подання, за період відбування покарання в Бердичівському виправному центрі № 108 засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо, встановлених правил поведінки та розпорядку дня дотримується. За час відбування покарання має 7 заохочень, з них двічі заохочувався адміністрацією установи. Має 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Спрямованість засудженого пристосувальна. Працевлаштований в деревообробному цеху установи. До праці ставиться добре. У скоєному злочині розкаюється. Має позов, який відшкодовує.

Адміністрація виправного центру вважає, що на даний час немає підстав вважати, що у разі звільнення, засуджений спроможний свідомо дотримуватися соціальних норм життя в суспільстві та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Однак, згідно вказівки прокуратури м. Бердичева від 03.02.2012 року №90/356, клопоче про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш мяким покаранням.

В судовому засіданні представник адміністрації центру подання підтримав, і просить замінити засудженому ОСОБА_3 невідбуту частину строку покарання на покарання у виді громадських робіт, оскільки згідно вказівки прокуратури м. Бердичева він став шлях виправлення. Одночасно зазначив, що враховуючи тяжкість вчиненого злочину, невеликий строк перебування засудженого у виправному центрі, та, відповідно недостатню вивченість особи засудженого, адміністрація установи не може надати обгрунтований висновок щодо того, що останній став на шлях виправлення.

Засуджений проти подання не заперечив і просить замінити йому невідбуту частину покарання більш мяким видом покарання. Свою вину у скоєному злочині визнав.

Прокурор вважає, що подання підлягає задоволенню з тих підстав, що ОСОБА_3 став на шлях виправлення.

Заслухавши представника адміністрації виправного центру, засудженого, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про те, що подання про заміну невідбутої частини покарання більш мяким засудженому ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Так, згідно з характеристики, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.05.2002 року. Під час утримання в Київському СІЗО допустив одне порушення режиму утримання, по факту якого було накладено дисциплінарне стягнення. Заохочень не мав. З 03.02.2003 року відбував покарання в Бердичівській виправній колонії (№70). За час відбування покарання допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, по факту яких проведені бесіди виховного характеру та накладено одне дисциплінарне стягнення. Заохочень не мав. З 14.08.2007 року відбував покарання в Житомирській виправній колонії (№ 4). За час відбування покарання допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, по факту яких були проведені бесіди виховного характеру та накладено одне дисциплінарне стягнення. П"ять разів заохочувався адміністрацією установи. З 05.06.2011 року відбуває покарання в Бердичівському виправному центрі (№108), характеризується посередньо, порушень порядку відбування покарання не допускає, двічі заохочувався адміністрацією установи. Відвідує заходи виховного та профілактичного характеру, реагує на них задовільно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий. виконує їх законні вимоги під контролем. Спрямованість ОСОБА_3 пристосувальна. Враховуючи тяжкість скоєного злочину, великий термін невідбутої частини покарання, недостатню вивченість особи пов"язану насамперед з нетривалим терміном перебування в установі, адміністрація не може зробити позитивний висновок, що поведінка і ставлення до праці засудженого є сумлінною, що є основою ст. 82 КК України.

Згідно положень ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш мяким може бути застосована судом, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Статтею 67 Кримінально-виконавчого кодексу України заміну невідбутої частини покарання більш мяким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до обмеження волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.70 ч.1 КВК України, користуються у повному обсязі начальник виправного центру, а також його прямі начальники.

Згідно ст.407 КПК України, заміна невідбутої частини покарання більш мяким покаранням застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покарання, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, стала на шлях виправлення.

Зі змісту подання, наданих в судовому засіданні представником Бердичівського виправного центру (№108) пояснень вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла. Підготовка подання на заміну покарання ОСОБА_3 була обумовлена лише необхідністю виконання вказівки прокуратури м.Бердичева №90/356 від 03.02.2012р., що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_3 відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину, до закінчення строку відбуття покарання залишилось понад чотири роки, керуючись ст. 82 КК України, ст. 407 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні спільного подання начальника Бердичівського виправного центру № 108 та голови спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому про заміну невідбутої частини покарання більш мяким засудженому ОСОБА_3 - відмовити за безпідставністю.

На постанову суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений, вправі подати апеляцію до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Суддя: