У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Гошовської
Т.В., Мороза М.А.,

за участю
прокурора

Матюшевої
О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 15 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 та касаційним
поданням прокурора, який брав участь у справі на ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 21 червня 2006 року.

в с т а н о в и л а:

Вироком Ямпільського
районного суду від 7 квітня 2006 року засуджено:

ОСОБА_2, 1981 року народження, в силу ст. 89
КК України несудимий,-

- за ч.1 ст. 115 КПК України до одинадцяти років позбавлення волі.

ОСОБА_2 30 травня 2005 року, близько 4 годин
30 хвилин, з метою помсти за нанесення тілесних ушкоджень, та бажання вступу в
статеві стосунки з його дружиною ОСОБА_3, його батька ОСОБА_4, перебуваючи в будинку за місцем проживання в
с.Гонорівка Ямпільського району Вінницької області, умисно наніс біля 5-ти
ударів лезом сокири в шию ОСОБА_4, внаслідок чого сталася смерть потерпілого.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 21 червня 2006 року вирок Ямпільського районного суду від 7 квітня
2006 року щодо ОСОБА_2 змінений: дії засудженого
перекваліфіковані з ст.115 ч.1 КК України на ст.116 КК України і призначено
покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

У касаційній скарзі потерпіла
ОСОБА_1 вважає, що апеляційна інстанції необґрунтовано перекваліфікувала дії
ОСОБА_2

У касаційному поданні прокурор,
який брав участь у справі просить ухвалу апеляційного суду Вінницької області
скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а справу
направити на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду
України, думку прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи касаційного подання та касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга потерпілої та касаційне подання
підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом
Закону стан сильного душевного хвилювання - це стан фізіологічного афекту, що
раптово виник та був викликаний протизаконним насильством, систематичним
знущанням або тяжкою образою з боку потерпілого.

Проте, згідно
з висновком судової психолого-психіатричної експертизи, в період вчинення
злочину ОСОБА_2 в стані фізіологічного афекту не перебував, а знаходився в
стані емоційної напруги, який протікав з кумуляцією емоційного збудження у
відповідь на психотравмуючі фактори і характеризувався тривалою психоемоційною
збудженістю, домінуванням почуття образи, приниженості, безвихідності ситуації,
люті, (а.с.201-203).

Апеляційний
суд, взявши до уваги те, що ОСОБА_2 знаходився у стані емоційної напруги,
прийшов до висновку, що він знаходився у стані сильного душевного хвилювання і
не навів доказів, чому саме він не бере до уваги висновок експертизи про те, що
засуджений у стані фізіологічного афекту не
знаходився.

Як вбачається
з матеріалів справи, ОСОБА_2 на досудовому слідстві під час відтворення
обстановки і обставин події показав, що між ним і батьком виник конфлікт, який
переріс у бійку, через те, що останній чіплявся до його дружини та намагався
вступити з нею в статеві зносини. Потім батько пішов спати, а він пішов у кладовку, взяв
сокиру, забіг у кімнату, де на дивані лежав батько та наніс йому три удари
лезом у шию. Потім він з бабусею на покривалі занесли труп батька у сарай. Вечором того ж дня труп на автомобілі вивезли разом
з дружиною до річки, де скинули його у воду.

З наведеного
вбачається, що засуджений після скоєного вчиняв активні дії по знищенню слідів
злочину та приховуванню трупа.

За даними
висновку судово- медичної експертизи смерть потерпілого сталася внаслідок
заподіяної йому рани задньої поверхні шиї, з пошкодженням 5-го шийного хребця з
повним пересіченням спинного мозку, яка утворилась від дії леза сокири, яке
було розміщене по відношенню до шиї потерпілого під гострим кутом., а травмуючи
сила діяла з верху до низу. Характер та локалізація заподіяних потерпілому ран
свідчать про те, що вони наносились коли потерпілий лежав на дивані і не могли
бути нанесеними, з урахуванням росту потерпілого, коли той стояв.

За таких обставин ухвала
апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2006 року щодо ОСОБА_2
підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального закону.

Керуючись ст. 395,396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у справі та касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 21 червня 2006 року щодо ОСОБА_2
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Мороз М.А.