В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

20 листопада 2007 року
смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Цибика І.Й.,

при секретарі Тисянчин М.В.,

з участю:

прокурора Машкаринця О.І.,

підсуднього ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальну
справу про обвинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Загорб, мешканця АДРЕСА_1, з середньою спеціальною освітою, працює
монтером колії ПЧ-16 Львівської залізниці, не судимий, одружений, має на
утриманні двоє малолітніх дітей, громадянин України, в злочині передбаченому
ст. 125 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудній ОСОБА_1 17
червня 2007 року,
близько 20-ої години, знаходячись по місцю свого
проживання в АДРЕСА_1,
умисно, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров'ю, наніс удар дерев'яною палицею своєму малолітньому сину ОСОБА_2, при цьому
палиця попала в рот останньому, де переламалася, спричинивши йому травму
ротової порожнини. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1390 від
02.11.2007 року вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження
з короткочасним розладом здоров'я.

В
судовому засіданні ОСОБА_1
винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив, що 17 червня 2007 року він
знаходився вдома з дружиною, а його двоє дітей гралися на подвір'ї. Через
деякий час сусідка привела старшого сина до хати і сказала, що він вибіг на
дорогу і там грався. Тоді він насварився на сина і наказав йому не виходити на
вулицю, а гратися на подвір'ї. Однак, близько 20-ї години його син Іван знову
вибіг на вулицю. Це його сильно розсердило і він щоб його провчити схопив
дерев'яну палицю, замахнувся нею, і в цей момент син підбіг до нього та
схилився, таким чином палиця попала йому в рот і зламалася. У сина пішла кров з
рота і він почав сильно плакати. Тоді він оглянув рот дитини і подумав що
нічого страшного і сказав дружині щоб та наступного дня відвела сина в
амбулаторію. Усвідомлює те,
що
по відношенню до дитини поводився
жорстоко, в чому щиро розкаюється.

Крім
визнання своєї вини самим підсуднім, така доведена слідуючими доказами.

Так,
законний представник потерпілого ОСОБА_3 на досудовому слідстві показала, що 17 червня 2007 року
вона з чоловіком була вдома, а їх діти гралися на подвір'ї. Через деякий час
прийшла сусідка і привела старшого сина Івана, яка розказала, що той вибіг на
вулицю і грався
на проїзджій частині.
Тоді її чоловік
наказав сину слухатися і

- 2 -

гратися на подвір'ї будинку, однак той не слухав і
продовжував тікати на вулицю. Біля 20-ї години чоловік вийшов на вулицю, і
побачивши дитину знову на вулиці,
розсердився, завів його до хати, взяв дерев'яну палицю і вдарив його по ногах,
а далі розмахнувся палицею і попав сину в ротову порожнину. Палиця в роті
дитини переламалася, з рота пішла кров і він почав сильно плакати. Тоді чоловік
подивився дитині в рот і сказав, що нічого страшного немає. Зразу до лікаря
вона не звернулася, тому що в неї був шок і вона вклала дитину спати. Вранці до
них додому прийшла сусідка та принесла молоко. Підійшовши до дитини вона
сказала, що з нею не все гаразд і наказала їй йти в амбулаторію. В амбулаторії
після огляду її з дитиною направили у Великоберезнянську районну лікарню, а
звідти - у лікарню в м. Ужгород, для проведення операції.

Суд обмежив дослідження доказів по
справі допитом підсуднього та перевіркою показів законного представника
потерпілого, оскільки ніхто з учасників судового розгляду не оспорив фактичні
обставини справи та дослідив докази, що відносяться до предмету доказування.

Крім цього вина підсуднього доведена слідуючими доказами, зібраними на
досудовому слідстві:

актом та
висновком судово-медичної експертизи,
згідно яких у малолітнього
ОСОБА_1 виявлені тілесні
ушкодження у
вигляді: “Рваної рани м'якого піднебіння”, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я. Виникли вказані тілесні ушкодження внаслідок
дії тупих твердих
предметів по ударному механізму дії якими могла бути дерев'яна палиця. (а.с.
19-21, 32-34).

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що
вина ОСОБА_1 доведена, а його дії
кваліфікує за ст. 125 ч.2 КК України,
оскільки він заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад здоров'я.

При призначенні покарання
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Як обтяжуючу покарання
обставину суд враховує вчинення злочину щодо малолітнього.

Разом з
цим, ОСОБА_1 раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся,
характеризується посередньо, має на утриманні двоє малолітніх дітей, що дає
підстави суду дійти висновку про можливість його виправлення без відбування
покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 за ст. 125 ч. 2 КК
України до одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76
КК України звільнити ОСОБА_1 від покарання з випробуванням з іспитовим строком
на один рік, зобов'язавши його повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця роботи та проживання.

Міру запобіжного заходу до вступлення вироку в законну силу залишити ОСОБА_1 підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення через цей суд.

Головуючий:
“підпис”

Суддя
Великоберезнянського

районного
суду І.Й.Цибик