Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/804/14-к
Провадження № 1-кп/670/2/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

процесуальних прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілих ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000212 від 04.08.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Віньківці Хмельницької області, із середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, військовозобов`язаного, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 125 КК України;

ВСТАНОВИВ:
04 серпня 2014 року близько 19 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік під`їзду трьохповерхового будинку АДРЕСА_2 , у ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, руками та ногами наніс не менше дев`яти ударів в ділянку обличчя та голови ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гострої субдуральної гематоми зліва (крововилив під тверду мозкову оболонку), крововиливи під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні крововиливи) на випуклій поверхні лівої тім`яної та лобної доль, лівої лобної долі та обох скроневих доль по базальній поверхні, правої півкулі головного мозку по випуклій поверхні, а також тілесні ушкодження у вигляді одного синця в правій бровній ділянці, в нижній частині правої лобної ділянки, верхній правій повіці, в правій підочній ділянці, одної забійної рани в середній частині правої бровної ділянки, трьох синців у лобній ділянці голови справа у верхній та середній частині, одного синця в лобній ділянці голови зліва на межі переходу у волосисту частину голови, одної поверхневої забійної рани в лобній ділянці голови зліва на межі переходу у волосисту частину голови, одного синця в лобній ділянці голови зліва в нижній частині, на лівій верхній повіці, в лівій підочній ділянці, одного синця в ділянці носу із поширенням на прилеглі ділянки, одного синця в лівій вилично-щічній ділянці, одного синця в ділянці лівого кута нижньої щелепи, одного синця в правій вилично-щічній ділянці, одного синця в ділянці верхньої губи зліва, одного крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, одної поверхневої забійної рани в лобній ділянці голови зліва в нижній частині, від яких виникли крововиливи під оболонки головного мозку, у своїй сукупності були загрозливими для життя в момент спричинення, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та перебувають в прямому причинному зв`язку із смертю потерпілого.

Крім того, ОСОБА_7 за вказаних обставин наніс потерпілому ОСОБА_13 численні удари руками та ногами в ділянку грудної клітини та живота, в тазову ділянку, у ділянку верхніх та нижніх кінцівок, спричинивши ОСОБА_13 тілесні ушкодження середньої степені тяжкості, а також легкі тілесні ушкодження, які для живої людини спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Окрім того, 04.08.2014 року близько 19.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на тротуарній доріжці неподалік будинку АДРЕСА_2 , під час суперечки, яка виникла між ним та ОСОБА_11 на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, схопив пальцями обох рук за праве та ліве плече ОСОБА_11 та шляхом стискання умисно спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді шести синців в ділянці правого плеча в середній третині по внутрішній поверхні, одного синця в ділянці правого передпліччя у верхній третині по передній поверхні, п`яти синців в ділянці лівого плеча в середній третині по внутрішній поверхні, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_13 , та нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілі ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 125 Кримінального Кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 2 ст. 121 КК України спочатку визнав частково, потім повністю, розкаявся, але не погодився із зазначеною в обвинувальному акті кількістю нанесених ним ударів потерпілому ОСОБА_13 ; свою вину за ч. 1 ст. 125 КК України спочатку визнав частково, потім не визнав зовсім, вказавши, що ОСОБА_11 він не бив.

Обвинувачений показав, що 04.08.2014 року близько 16 год. він сидів біля будинку разом із ОСОБА_14 , дочкою потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_15 , та чоловіком останньої - ОСОБА_16 . На прохання ОСОБА_17 він його постриг, потім ОСОБА_18 купив вина та пива. Всі разом вони розпили спиртне, потім сиділи й розмовляли. ОСОБА_19 сказала обвинуваченому, що її батько ОСОБА_20 щось говорив на нього. Через деякий час ОСОБА_21 пішов у кафе за сигаретами, побачив там ОСОБА_22 й ОСОБА_23 , які сиділи за столом, та підійшовши до ОСОБА_24 запитав, чому він на нього говорить та обзиває. Між ними виникла суперечка, у ході якої обвинувачений вдарив потерпілого два рази долонею у ліву щоку. Вони стали один з одним шарпатись, а ОСОБА_25 розтягував їх та заспокоював. Після цього ОСОБА_20 пішов вуличкою у сторону свого будинку, ОСОБА_21 на деякій відстані за ним, та вони між собою перемовлялись. У дворі на розі будинку конфлікт між ними продовжився, далі вони сперечались та зчепились один з одним. ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_22 приблизно 6-7 разів долонею в обличчя, та ногою раз чи два по нозі нижче сідниць. Потерпілий відштовхував його від себе. Потім ОСОБА_21 сказав до нього стати на коліна і попросити вибачення у його дружини за те, що вона нібито не миє коридор, однак ОСОБА_20 , ставши на коліна, вибачення не просив. ОСОБА_26 наніс йому декілька ударів зап`ястком в голову ззаду, ОСОБА_20 намагався встати з колін, але впав на ліву сторону. Дружина ОСОБА_26 та дочка потерпілого з дітьми пішли на низ до другого будинку, а обвинувачений присів на лавку біля дому разом з ОСОБА_27 . ОСОБА_20 пішов у свій гараж, а через деякий час зайшов у під`їзд, де він жив. У цей час надійшла ОСОБА_11 , почала кричати, обзивати ОСОБА_7 , тому він взяв її обома руками за плечі, щоб спинити, махав перед нею футболкою, але не бив. Все це відбувалось близько 19 години. Про вчинене ОСОБА_21 жалкує, оскільки смерті ОСОБА_28 він не бажав, і просив суд суворо його не карати.

Цивільний позов, заявлений у суді потерпілою ОСОБА_9 про відшкодування матеріального збитку у розмірі 16712,36 гривень, моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, та витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень, обвинувачений визнав повністю. Також пояснив, що просив у ОСОБА_9 вибачення, пропонував їй у добровільному порядку відшкодувати витрати на похорони у сумі 13 тисяч гривень, але потерпіла відмовилась прийняти від нього гроші.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , що спричинили смерть потерпілого, та незважаючи на те, що свою вину у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілі ОСОБА_11 він не визнав, винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що 04.08.2014 року перебувала на роботі. Біля 19 год. до неї зателефонувала чоловікова сестра ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_21 б`є її чоловіка ОСОБА_29 , і що вона викликала міліцію. ОСОБА_30 побігла додому. Зайшовши у квартиру, вона побачила у кухні на вікні обірвану штору, нецензурно виразилась, гукнула чоловіка по імені, але він не обзивався. Зять ОСОБА_31 спав у кімнаті. Вона заглянула у ванну кімнату, і побачивши, що чоловік знаходиться там у лежачому стані, бо біля умивальника було видно ноги, подумала, що він п`яний та почала до нього кричати. Потім попробувала відкрити у ванну двері, проте не змогла, і почала переодягатись у халат. У цей час в квартиру зайшли працівники міліції. Відхиливши двері у ванну кімнату, один з працівників міліції проліз усередину, потім вони зняли двері із завісів, винесли ОСОБА_29 на коридор, та медпрацівник став проводити йому реанімаційні дії, але приблизно через 15-20 хвилин констатував смерть. Чоловік був до пояса роздягнутий, і ОСОБА_30 побачила великий синець на його животі та синці на руках.

Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу адвоката, потерпіла ОСОБА_9 підтримала повністю. Також у суді потерпіла не заперечувала, що ОСОБА_21 просив у неї вибачення, пропонував 13 тисяч гривень, але вона від коштів відмовилась, бо хотіла, щоб він одразу відшкодував їй всю заявлену нею суму.

Потерпіла ОСОБА_11 у суді показала, що 04.08.2014 року біля 19 год. разом із своєю невісткою ОСОБА_32 збиралась іти на город. У цей час ОСОБА_33 прибігла додому і сказала, що ОСОБА_21 дуже б`є її брата ОСОБА_34 . ОСОБА_35 побігла до будинку АДРЕСА_2 , звідки чулись крики, шум, та побачила, що вище від дому ОСОБА_21 шарпається із ОСОБА_29 . ОСОБА_36 почала кричати, і в цей час ОСОБА_29 , будучи по пояс голий, вийшов із-за винограду та направився у сторону свого гаража. Обвинувачений взяв камінець, кинув на нього, але не попав, побіг за ним вслід і став штовхати. ОСОБА_36 запитала його, чому він до ОСОБА_29 вчепився, після чого ОСОБА_21 підбіг до неї, взяв руками за її руки і почав сильно трясти. ОСОБА_35 відпихала його та намагалась вирватись. ОСОБА_20 , ніяк не зреагувавши на дану ситуацію, пройшов повз них, після чого обвинувачений її лишив, пішов у гараж за ОСОБА_29 , та у дверях почав витягувати його за руку. ОСОБА_35 знову почала кричати до ОСОБА_7 , щоб він припинив свої дії, після чого він вдруге підбіг до неї, став шарпати, штовхати руками у груди, хватав її за руки, притиснув до балкона, а потім знявши із себе футболку, почав бити нею ОСОБА_35 по лиці, по голові і всіляко при цьому називав. Від ОСОБА_26 відчувався запах алкоголю. Розборонив їх ОСОБА_37 , який вибіг із квартири. Потерпіла подзвонила із свого мобільного телефону у міліцію, повідомила про бійку, а ОСОБА_29 хитаючись пройшов із гаража до свого під`їзду. Руки у нього були побиті, на животі й на обличчі виднілись синці. По приїзді працівників міліції ОСОБА_35 разом з ними піднялась на третій поверх у квартиру брата, де побачила ОСОБА_38 , яка переодягалась у халат, а ОСОБА_29 лежав у ванній кімнаті, та сопів. Працівники міліції відхилили у ванну двері, потім зняли їх з петель, винесли брата на коридор, і фельдшер почав надавати йому медичну допомогу, але через 15-20 хвилин повідомив, що брат помер. ОСОБА_7 потерпіла характеризує як дуже запальну особу, раніше він обзивав її невістку, побив сина, але вони йому простили. Також ОСОБА_35 вказала, що обвинувачений приходив до неї просити пробачення, однак вважає, що за вчинене йому слід призначити найсуворіше покарання.

Із показань потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що зранку 04.08.2014 року син ОСОБА_29 приїхав до неї разом із дочкою та онучкою, щоб допомогти по господарству. Приблизно о 13 годині він поїхав додому, та був тверезий. Також пояснила, що хоронила її сина ОСОБА_29 невістка, тобто ОСОБА_39 . Після похорон обвинувачений пропонував їй грошове відшкодування, однак вона відмовилась.

Свідок ОСОБА_40 у судовому засіданні показав, що проживає у с. Подолянське, та з потерпілими і з обвинуваченим перебуває у хороших стосунках. 04.08.2014 року біля 17 год. ОСОБА_41 , з яким він дружив, запропонував піти в чайну випити пива. У кафе вони вжили по бокалу пива, потім по 100 грам горілки, і сиділи розмовляли. Через деякий час у кафе разом із ОСОБА_42 зайшов ОСОБА_21 , який був випивши, роздратований, та одразу ж в агресивні формі почав висловлювати претензії ОСОБА_28 за те, що ОСОБА_29 щось на нього наговорив. Останній заперечував, після чого обвинувачений посунув рукою стола, і вдарив ОСОБА_29 долонею правої руки у ліву сторону обличчя. ОСОБА_25 почав його заспокоювати, та намагався притримати, але ОСОБА_21 вирвався, і вдруге вдарив долонею ОСОБА_43 в обличчя. Втретє обвинувачений хотів вдарити ОСОБА_29 кулаком руки, але потерпілий від удару ухилився, і ОСОБА_26 попав кулаком у стіну. ОСОБА_20 направився до виходу, ОСОБА_21 за ним, схватив потерпілого ззаду за майку, та розірвав її. ОСОБА_44 стало погано, тому він залишився усередині приміщення, де бармен кафе дала йому води. Посидівши приблизно 15 хвилин, ОСОБА_25 вийшов надвір, але там вже нікого не було. Про смерть ОСОБА_24 він дізнався того ж дня приблизно о 22 год., коли його опитували працівники міліції.

Показання свідка ОСОБА_45 частині того, що він разом із ОСОБА_13 вживав пиво та горілку незадовго до смерті останнього, підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 91 від 15.08. 2014 року, згідно якої при судово-токсикологічній експертизі зразків крові, сечі, субдуральної гематоми з трупа ОСОБА_13 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю у кількості: в крові - 0,58 % (проміле), в сечі - 0,54 % (проміле), в субдуральній гематомі - 0,34 % (проміле), і така концентрація етилового (винного) алкоголю в крові за життя може відповідати легкій степені алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_46 , бармен бару Подолянка, підтвердила у суді факт перебування у кафе 04.08.2014 року близько 18 год. свідка ОСОБА_45 та потерпілого ОСОБА_13 , та виниклий конфлікт між останнім і ОСОБА_47 , який прийшов у кафе разом із ОСОБА_14 . Вона чула, як ОСОБА_26 вимагав від ОСОБА_48 пояснень за якісь наговори, нецензурно виражався до нього, потім щось гупнуло, та виглянувши із-за стійки бару в зал, вона побачила, що зі стола впала пляшка з-під пива. ОСОБА_20 рушив до виходу, а ОСОБА_25 тримав ОСОБА_49 за руки, який зумів від нього вирватись і побіг за потерпілим. ОСОБА_44 стало зле, і він залишився у кафе. ОСОБА_50 надвір також не виходила, та що відбувалось далі між потерпілим і обвинуваченим, їй невідомо.

Показами свідка ОСОБА_51 встановлено, що він, потерпіла ОСОБА_30 та обвинувачений ОСОБА_21 проживають в АДРЕСА_2 . 04.08.2014 року зранку він зустрівся у дворі будинку із своїм знайомим ОСОБА_52 , та вони за столиком біля берези розпивали пиво. Згодом до них приєднався ОСОБА_21 і також випив з ними пива. Потім ОСОБА_53 пішов в село у своїх справах, а після обіду у дворі знов зустрівся з обвинуваченим. До них підійшли ОСОБА_54 і ОСОБА_55 . Потім ОСОБА_31 купив пляшку пива й пляшку вина. При розмові за розпиттям спиртного ОСОБА_54 та ОСОБА_18 сказали ОСОБА_56 , що їх батько ОСОБА_41 має до нього претензії за прибирання. Через деякий час ОСОБА_53 з ОСОБА_47 пішли у кафе Подолянка за сигаретами, і в залі побачили ОСОБА_23 та ОСОБА_57 . ОСОБА_53 біля бар-стійки вибирав сигарети, а обвинувачений зразу ж підійшов до ОСОБА_24 і став запитувати, що він на нього говорить. Між ними виникла сварка, ОСОБА_21 хляпнув ОСОБА_22 долонею, ОСОБА_25 його заспокоював, а ОСОБА_58 пішов у продуктовий магазин. Приблизно через 5 хвилин він вийшов на вулицю, і побачив ОСОБА_26 та ОСОБА_43 , які далі сварились між собою. Мазур звернувся до них, щоб ішли додому, й один за одним вони рушили в сторону свого будинку. По дорозі бійки між ними не було. ОСОБА_53 зайшов до себе у квартиру, а коли через кілька хвилин знову вийшов надвір, то побачив, що ОСОБА_26 з ОСОБА_59 на розі будинку сваряться, штовхаються, нецензурно лаються, а неподалік стоять ОСОБА_60 та ОСОБА_61 з дітьми. ОСОБА_21 вдарив руками ОСОБА_22 у плече, по обличчю, по голові, носком ноги в область таза, кричав, що потерпілий лізе у його сім`ю, наказував стати на коліна та вибачитись. ОСОБА_29 став на коліна, але чи в цей момент обвинувачений наносив йому ще удари, ОСОБА_53 не бачив, бо відійшов за будинок подивитись, як сушаться гриби. Коли повернувся, то побачив ОСОБА_62 , яка кричала на ОСОБА_7 , а ОСОБА_41 знаходився біля свого гаража. ОСОБА_21 з ОСОБА_35 сперечаючись перемістились до низу, а потім ОСОБА_60 повела свого батька до під`їзду. Також на подвір`я повернувся обвинувачений і вони сіли з ним на лавочці. Потім до них підійшов ОСОБА_63 , та вони втрьох курили. Близько 19 години додому повернулась ОСОБА_39 , і з відкритої кватирки було чути, що вона із кимось свариться. Крім того, ОСОБА_53 пояснив, що у їхньому будинку між сусідами постійно відбуваються сварки з різних побутових причин. У конфлікт, що відбувався між ОСОБА_47 та ОСОБА_64 він фізично не вмішувався, лише просив обвинуваченого не сваритись.

Із показань свідка ОСОБА_17 , зятя потерпілої ОСОБА_9 , вбачається, що він проживає у її квартирі в с. Подолянське разом із своєю дружиною ОСОБА_65 та малолітньою дочкою. 04 серпня 2014 року приблизно о 14.30 год. він повернувся з роботи додому. На лавці біля будинку сиділи ОСОБА_21 та ОСОБА_66 . ОСОБА_31 купив літру пива та літру вина, після чого вони втрьох усе розпили, а близько 16 год. він піднявся у квартиру та ліг спати. Що відбувалось далі не чув, бо дуже сильно спав. Про смерть тестя дізнався лише вранці від ОСОБА_9 .

Згідно показань свідка ОСОБА_67 невістки потерпілої ОСОБА_11 , вбачається, що вона проживає в АДРЕСА_2 . 04.08.2014 року, повернувшись із роботи приблизно о 15 год., вона застала у дворі за столом під березою ОСОБА_7 та ОСОБА_68 , які пили пиво та спиртну настойку. ОСОБА_69 пішла до себе у квартиру, а згодом вийшла у двір, де побачила ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , які гуляли із дітьми, і стала з ними розмовляти. ОСОБА_21 сказав, що йде в кафе за сигаретами. З ним також пішов ОСОБА_53 ОСОБА_69 , ОСОБА_72 та ОСОБА_73 прибрали біля лавки і продовжили спілкування. Приблизно через 20 хвилин до них підійшов ОСОБА_74 , та повідомив, що ОСОБА_21 свариться із ОСОБА_75 . Пройшло ще хвилин 15, коли із-за будинку вийшов ОСОБА_41 , і в нього було видно розсічену брову. Він зайшов у свій під`їзд, ОСОБА_21 за ним, та звідти чулась сварка й крики. Потім ОСОБА_21 виштовхав ОСОБА_22 надвір, став кричати на нього, ображати, заставляв ставати на коліна і просити вибачення у його дружини ОСОБА_76 . При цьому він бив потерпілого ребром руки та долонею по плечах, а коли ОСОБА_20 під тиском нанесених ударів став на коліна, то обвинувачений продовжив бити його ногами по ногах, руками по голові, в груди, живіт, хотів скинути з ОСОБА_24 штани. Потерпілий закривався від ударів по голові руками, присутні просили обвинуваченого припинити бійку, проте він ні на кого не реагував, і продовжував наносити удари. Скільки всього ударів наніс ОСОБА_26 потерпілому, ОСОБА_69 сказати не може, але руками й ногами бив багато разів. У якийсь момент обвинувачений вдарив ОСОБА_77 носком ноги вище грудей та у живіт, і тоді ОСОБА_69 побігла до свекрухи та повідомила про бійку. Вдвох вони прибігли назад, та ОСОБА_35 стала на ОСОБА_26 кричати. ОСОБА_20 пішов у гараж, а ОСОБА_26 , продовжуючи сваритись, за ним. ОСОБА_69 піднялась до себе у квартиру, а через декілька хвилин прибігла її дочка, і сказала, що дядя ОСОБА_78 б`є бабку. Вона вибігла надвір, та побачила, що ОСОБА_21 пішов під берези і сів на лавці. ОСОБА_35 викликала міліцію. Дочекавшись на вулиці приїзду працівників міліції, вони піднялись у квартиру ОСОБА_24 , де застали його дружину ОСОБА_79 . Побута ОСОБА_29 лежав у ванній кімнаті, та звідти доносилось сопіння і хрипи.

Під час проведення 06.08.2014 року слідчого експерименту свідок ОСОБА_67 у присутності спеціалістів - завідуючої Ярмолинецьким міжрайонним відділенням СМЕ Драгомерецької- ОСОБА_80 та старшого слідчого в ОВС - криміналіста СВ СУ УМВС України у Хмельницькій області ОСОБА_81 , статиста та двох понятих, добровільно розповіла про обставини побиття 04.08.2014 року ОСОБА_13 , а саме показала, де вона сиділа разом з дитиною на лавці неподалік будинку АДРЕСА_2 , як потерпілий ОСОБА_20 заходив до під`їзду, показала на статистові, де було розсічення на голові потерпілого, як обвинувачений виштовхував його з під`їзду, в яку саме ділянку голови та плечей ОСОБА_24 обвинувачений наносив удари долонями обох рук та кулаками, та удари ногами в область обох ніг потерпілого ззаду та стегон і сідниць, як намагався скинути з нього штани, в яку саме ділянку голови ОСОБА_21 наносив удари, коли ОСОБА_20 стояв на колінах, як він наніс потерпілому один удар ногою в область правої частини голови, а саме в область вуха, та як потерпілий закривався від ударів руками. Також ОСОБА_69 вказувала, що потерпілий не падав, свідомості не втрачав, а лише захищався від ударів.

Згідно висновку судово- медичної експертизи № 105 від 29.09.2014 року, дані слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_67 відповідають тому, що ОСОБА_7 наносив ОСОБА_13 численні удари долонями обох рук та кулаками в область плечей і голови потерпілого, наносив удари ногами в область обох ніг потерпілого, ззаду, а також стегон і сідниць, руками наносив удари в область грудей, один удар ногою в область голови потерпілого, а саме в область правої частини голови. Також свідок вказувала, що ОСОБА_13 закривався руками від ударів ОСОБА_7 .

ОСОБА_82 , дружина обвинуваченого, погодившись дати у судовому засіданні показання, пояснила, що 04.08.2014 року після обіду вона з дітьми гуляла на вулиці. Тут же був її чоловік ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , сусідка ОСОБА_85 з чоловіком ОСОБА_18 , ОСОБА_86 . Потім ОСОБА_21 з ОСОБА_42 пішли в сторону чайної. ОСОБА_87 був випивший, тому дружина ОСОБА_54 завела його у квартиру, і повернулась. Згодом у двір зайшли ОСОБА_20 , за ним її чоловік ОСОБА_83 та ОСОБА_66 . ОСОБА_20 та ОСОБА_21 сперечались, та нецензурно виражались. ОСОБА_83 спочатку направив ОСОБА_22 до неї, щоб він попросив вибачення за коридор, а потім обвинувачений вдарив потерпілого долонею в обличчя, і вони стали борюкатись. ОСОБА_20 став на коліна, а чоловік копав його ногами ззаду, хлопав по спині, але чи бив у голову, свідок не бачила. Усі просили ОСОБА_7 припинити бійку, але він дуже кричав і конфлікт розгорявся. ОСОБА_53 у цей час сидів на лавці та у конфлікт не вмішувався. Діти розплакались, тому ОСОБА_72 і ОСОБА_73 відвели їх в сторону, і що відбувалось далі між її чоловіком та потерпілим, ОСОБА_72 не бачила. Потім до них у двір прибігла ОСОБА_35 , почала обзивати ОСОБА_49 , а він у відповідь кричав на неї, бив її футболкою, і хватав руками за руки. ОСОБА_72 піднялась у свою квартиру, яка знаходиться на другому поверсі, та приблизно о 19 год., коли прийшла додому ОСОБА_39 , зверху із їхньої квартири чула якийсь гуркіт.

Свідок ОСОБА_88 суду показав, що 04.08.2014 року близько 19 години він проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив у дворі обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_68 , і сів з ними покурити. У цей час із вікна квартири, де проживав ОСОБА_20 , він почув голос останнього та якоїсь жінки, які ніби сварились між собою. Суперечка тривала приблизно 20 хвилин. Голос жінки ОСОБА_89 не впізнав, але точно може сказати, що чоловічий голос належав ОСОБА_90 . На його запитання, що там відбувається, ОСОБА_53 відповів, що це воює п`яний ОСОБА_91 . Дочка останнього, ОСОБА_60 у той час гуляла разом з дочкою поблизу будинку.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_92 , слідчий Віньковецького РВ УМВС України у Хмельницькій області, показав, що отримавши повідомлення про вчинення даного злочину, слідчо-оперативна група виїхала у с. Подолянське. Біля під`їзду будинку вони зустріли обвинуваченого, який на їхнє питання про побиття ОСОБА_24 сказав, що все нормально. У квартирі потерпілого його дружина повідомила, що її чоловік спить закритий у ванній, та звідти чувся храп. Оскільки ОСОБА_20 лежав під самими дверима, і їх неможливо було повністю відкрити, то ОСОБА_93 , який був у складі оперативної групи, проліз крізь щілину, після чого сказав, що чоловік непритомний. Вони викликали швидку допомогу, зняли з петель двері ванної кімнати, а по приїзді медичного працівника винесли ОСОБА_22 на рядні у коридор, де йому було надано першу медичну допомогу. Також ОСОБА_94 показав, що ОСОБА_20 у ванній кімнаті лежав на спині, ногами до умивальника, був одягнутий лише у штани, на животі у нього були крововиливи, а на обличчі садна.

ОСОБА_95 , фельдшер із медицини невідкладних станів ОСОБА_96 пункту екстреної медичної допомоги, у суді показав, що 04.08.2014 року о 20.25 год. на пункт надійшов виклик, та приблизно за 8 хвилин він уже був на місці події. У квартирі перебували працівники міліції, а хворий знаходився у ванній кімнаті без свідомості в напівсидячому стані - ноги вперед, голова нахилена ближче до тулуба, і було чутно незначні вздихи. Оскільки у ванній було мало місця, то ОСОБА_22 на рядні винесли у коридор, після чого ОСОБА_97 почав надавати йому першу медичну допомогу, а саме робив непрямий масаж серця, штучну вентиляцію легень, ввів атропін та адреналін. Однак у потерпілого дихання не спостерігалось, артеріальний тиск був відсутній, що свідчило про клінічну смерть, і о 20.56 год. він констатував смерть ОСОБА_13 . Крім цього, він надав медичну допомогу потерпілі ОСОБА_11 , у якої був високий артеріальний тиск внаслідок перенесеного стресу. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_35 він не помітив, а у ОСОБА_24 було видно зліва на животі гематому близько 5 см, та почервоніння обличчя.

Об`єктивно винність обвинуваченого підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 04.08.2014 року із фотоілюстраціями, предметом огляду якого була квартира в АДРЕСА_2 , при огляді квартири виявлено труп чоловіка, у якого на лобі наявна подряпина, над лівою бровою набряк, над правою бровою гематома, на руках, на поясниці та на животі синці, у ванній кімнаті на підлозі виявлено коврик сіро-синього кольору та над ванною штору білого кольору із слідами бурого кольору, які було вилучено з місця події.

За даними висновку судово-імунологічної експертизи № 564 від 12.09.2014 року, на представленій на експертизу доріжці, що була вилучена із приміщення квартири ОСОБА_13 при огляді місця події від 04.08.2014 року, знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген В. Отже, ця кров може належати особі (особам), в крові якої (яких) міститься антиген В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_13 .

За даними протоколу огляду місця події від 06.08.2014 року, який був проведений з участю потерпілої ОСОБА_11 , було оглянуто асфальтову частину пішохідної доріжки, що розташована неподалік будинку АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_11 вказала на камінь, яким ОСОБА_7 04.08.2014 року під час суперечки намагався потрапити у потерпілого ОСОБА_13 . Вказаний камінь розміром 9,5 х 7,3 х 5,2 см було вилучено.

Згідно висновку експерта № 90 від 26.09.2014 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлено внутрішньочерепні ушкодження у вигляді гострої субдуральної гематоми зліва (крововилив під тверду мозкову оболонку), крововиливи в м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні крововиливи) на випуклій поверхні лівої тім`яної та лобної доль, лівої лобної долі та обох скроневих доль по базальній поверхні, правої півкулі головного мозку по випуклій поверхні, крововиливи в м`які тканини волосистої частини голови, обличчя, синці та забійні рани в ділянці обличчя, як точки прикладання сили від дії яких виникли крововиливи під оболонки головного мозку, були загрозливими для життя у момент спричинення, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та перебувають у прямому причинному зв`язку з наступившою смертю.

Локалізація зовнішніх тілесних ушкоджень в ділянках голови - синців, ран (3), крововиливів, як точок прикладання травмуючої сили на різних поверхнях голови - спереду, справа, зліва, зверху, заді, їх множинність свідчать про те, що ці ушкодження, внутрішньочерепні ушкодження оболонок головного мозку з найбільшою ймовірністю утворились від множинних ударів тупими твердими предметами, якими могли бути і кулаки, і ноги, а згідно з даними судово-гістологічної експертизи крововиливи під оболонки головного мозку можуть мати термін виникнення близький 1-1,5 год. до настання смерті.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 106 від 29.09. 2014 року, при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги можливість врятувати життя ОСОБА_13 не виключається. Наявність і локалізація синців у ділянці обох кистей рук по тильній поверхні, в ділянці обох передпліч по задній та зовнішній поверхнях може свідчити про самооборону, самозахист потерпілого від ударів. По наявності і локалізації тілесних ушкоджень у ділянку голови було заподіяно не менше 16 травматичних дій, в ділянку грудної клітини - не менше однієї травматичної дії, в тазову ділянку не менше 8 травматичних дій, в ділянки верхніх кінцівок не менше 26, в ділянки нижніх кінцівок не менше 30, всього не менше 81 травматичної дії.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06.08.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , спеціалістів завідуючої Ярмолинецьким міжрайонним відділенням СМЕ Драгомерецької- ОСОБА_80 та старшого слідчого в ОВС криміналіста СВ СУ УМВС України у Хмельницькій області ОСОБА_81 , статиста та двох понятих, ОСОБА_21 підтвердив, що 04.08.2014 року між ним та потерпілим ОСОБА_64 відбулась суперечка у барі Подолянка, у ході якої він вдарив потерпілого два рази по обличчю і показав, де саме це відбулось; продемонстрував, як саме 04.08.2014 року він штовхав ОСОБА_13 на вулиці неподалік приміщення бару та в якому місці при цьому порвалась у потерпілого майка; показав, в якому напрямку пішов потерпілий після штовханини; вказав місце на розі будинку № 3, де між ними продовжився конфлікт і показав, як саме він наніс один удар ногою потерпілому по нозі та один удар долонею руки в область лівої щоки; як саме потерпілий стояв на колінах, і вказував, що ОСОБА_20 упав головою до бетонної отмостки.

Відповідно до висновку додаткової судовомедичної експертизи № 107 від 29.09.2014 року дані слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 відповідають тому, що він наносив удари руками по обличчі, ногою в область задньої поверхні правого стегна, брав своїми руками потерпілого за обидві його руки. Проте, кількість виявлених на трупі ОСОБА_13 тілесних ушкоджень не співпадає з показами підозрюваного про кількість нанесених ударів. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 не вказує, що наносив удари в ділянку волосистої частини голови, грудної клітини, в ділянку живота, тазову область, в ділянки лівої нижньої кінцівки та верхніх кінцівок. Наявність і локалізація зовнішніх тілесних ушкоджень в ділянках голови - синців, ран (3), крововиливів, як точок прикладання травмуючої сили на різних поверхнях голови - спереду, справа, зліва, зверху, ззаду, їх множинність свідчать про те, що ці ушкодження, внутрішньочерепні ушкодження оболонок головного мозку з найбільшою ймовірністю утворились від множинних ударів тупими твердими предметами, якими могли бути і кулаки, і ноги. Множинність та різна локалізація тілесних ушкоджень в ділянці голови, тулуба і кінцівок свідчить про спричинення їх переважно від нанесення чисельних ударів по тілу потерпілого.

Допитана у суді ОСОБА_80 , лікар-судмедексперт, яка була викликана у суд за клопотанням сторони захисту для роз`яснення висновків судово-медичної експертизи, пояснила, що для виникнення субарахноїдальної гематоми необхідно накопичення приблизно 180 мілілітрів крові протягом деякого часу, тому одразу після удару головою стільки крові під тверду мозкову оболонку вилитись не могло. Потерпілий ОСОБА_20 у ванній кімнаті міг втратити свідомість внаслідок спричинення йому внутрішньочерепної травми, субарохноїдального впливу стиснення мозку та порушення функцій головного мозку. Джерелом субарахноїдальної гематоми, що розвивалась близько 1-1,5 год. до настання смерті, стала кровотеча із судин головного мозку, вен голови, що виникла від сукупності ударів тупими твердими предметами у ділянку голови, та згідно гістологічної експертизи ушкодження у ділянці головного мозку заподіянні прижиттєво. При цьому кожне прикладання в область голови у своїй сукупності погіршувало стан потерпілого. Крім цього, до настання смерті потерпілому також були заподіяні переломи ребер з правої і лівої частини та ушкодження у ділянці грудної клітини, оскільки в даній області були наявні крововиливи, які можуть виникнути лише у живої людини. А оскільки перша медична допомога ОСОБА_28 надавалась тоді, коли він уже знаходився в стані клінічної смерті, то при зламі ребер у ході проведення штучного дихання крововиливів не було б. Всі наявні тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_24 могли виникнути від 81 прикладання, травмуючої дії.

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 561 від 12.09.2014 року, на шортах ОСОБА_7 , які, як вбачається із постанови слідчого від 11.08.2014 року про призначення судово-імунологічної експертизи 05.08.2014 року підозрюваний ОСОБА_7 добровільно видав, пояснивши, що він був одітий у них 04.08.2014 року під час конфлікту із ОСОБА_13 , знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген В. Отже ця кров може належати особі (особам), в крові якої (яких) міститься антиген В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_13 . Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО.

Відповідно до висновку судовомедичної експертизи № 206 від 07.08.2014 року, у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді 6 синців в ділянці правого плеча в середній третині по внутрішній поверхні розмірами від 0,8x0,8 см до 1,5x1,5 см на ділянці 4x6 см, 1 синець в ділянці правого передпліччя у верхній третині по передній поверхні розміром 3,5x2 см, 5 синців в ділянці лівого плеча в середній третині по внутрішній поверхні на ділянці 3x5 см розмірами від 0,5х0,5 см, до 1,4х1,4 см, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого та лівого плеча в середній третині по внутрішній поверхні - могли утворитись від не менше 11 травматичних дій тупих твердих предметів із обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук сторонньої особи при стисненні правого та лівого плеча, а тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці правого передпліччя у верхній третині по передній поверхні могло утворитись від не менше однієї травматичної дії тупого твердого предмету із обмеженою травмуючою поверхнею або при співударі до такого тупого твердого предмету, в даному випадку могло виникнути і від дії кисті руки сторонньої особи. Виявлені при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитись в термін та за обставин, які вказані в постанові слідчим про призначення судово-медичної експертизи та на які вказує підекспертна, тобто 04.08.14 р.

Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 457 від 28.08.2014 року, ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення жодним хронічним психічним захворюванням, яке позбавляло б його змоги усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждав. ОСОБА_7 в момент вчинення кримінального правопорушення у хворобливому стані не перебував, і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 душевнохворим не являється, не потребує застосування мір медичного характеру, та в стані фізіологічного афекту не знаходився.

Із протоколу медичного обстеження для встановлення стану сп`яніння від 04.08.2014 року слідує, що цього дня о 23.15 год. у Віньковецькій ЦРЛ було проведено обстеження ОСОБА_7 з використанням приладу Алконт СУ 0,1 та зафіксовано в обстежуваного алкогольне сп`яніння 2,0 %(проміле).

Таким чином, оцінюючи отримані докази по даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , що спричинили смерть потерпілого, та нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 повністю доведена в судовому засіданні як показами обвинуваченого, так і показами допитаних потерпілих, свідків та дослідженими матеріалами справи.

Так, покази свідка ОСОБА_23 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 повністю доводять вину обвинуваченого в частині того, що останній спочатку спровокував конфлікт з потерпілим ОСОБА_20 у кафе Подолянка, під час якого він наносив йому удари долонею руки в область обличчя, а повернувшись слідом за потерпілим додому, будучи в стані алкогольного сп`яніння, поводячи себе агресивно, продовжив бити потерпілого руками та ногами, при цьому ображав його та принижував.

Разом з тим, суд зауважує, що обвинувачений хоча й визнав у суді свою вину за ч. 2 ст. 121 КК України, але заперечував кількість нанесених ударів потерпілому. Однак таке твердження ОСОБА_7 спростовується показаннями свідка ОСОБА_98 та протоколом слідчого експерименту з її участю; висновком судово-медичної експертизи № 90 від 26.09.2014 року, згідно якої потерпілому прижиттєво були заподіяні усі тілесні ушкодження; висновком експерта № 106 від 29.09.2014 року, згідно якого потерпілому було завдано не менше 81 травматичну дію; висновком експерта № 107 від 29.09.2014 року про те, що кількість виявлених на трупі ОСОБА_13 не співпадають з показаннями ОСОБА_7 під час слідчого експерименту з його участю.

Тому таку позицію обвинуваченого суд сприймає як намагання пом`якшити свою відповідальність.

Крім того, суд відхиляє показання свідка ОСОБА_99 про те, що о 19 год. він чув сварку з квартири ОСОБА_48 , яка відбувалась між потерпілим ОСОБА_13 та якоюсь жінкою, оскільки даний факт у суді свого підтвердження не знайшов, та показання ОСОБА_99 спростовуються, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала, що повернувшись саме у цей час додому побачила у кухні на вікні обірвану штору, вилаялась і почала кликати чоловіка по імені. А показання потерпілої у свою чергу узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_68 , який у той же час сидів разом із ОСОБА_100 на лавці, і чув з вікна тільки голос потерпілої ОСОБА_9 , яка сварилась.

Обвинувачений не визнав у суді свою вину за ч. 1 ст. 125 КК України, стверджуючи, що ОСОБА_35 він не бив. Однак йому інкримінується спричинення тілесних ушкоджень не внаслідок нанесення потерпілі ударів, а шляхом стискання із застосуванням сили пальцями рук плечей ОСОБА_11 , що й не заперечував при допиті у суді особисто обвинувачений, підтвердила потерпіла, свідок ОСОБА_72 , яка вказала, що її чоловік хватав потерпілу за руки, та свідок ОСОБА_67 ,згідно показань якої до неї прибігла її малолітня дочка і повідомила, що обвинувачений б`є бабку, тобто ОСОБА_11 .

Показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків повністю узгоджуються між собою, підтверджуються висновком судово-медичної експертизи про наявність у потерпілої тілесних ушкоджень у вигляді синців в ділянці правого та лівого плеча, в ділянці правого передпліччя, які могли виникнути від дії пальців рук сторонньої особи при стисненні правого та лівого плеча. Разом з тим, доказів стосовно того, що ОСОБА_21 захищався від ОСОБА_35 , яка, як він вказував махала на нього руками, а він намагався її стримати, в суді здобуто не було.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, та діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, що виразилось у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, а діяння, що виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікується за ч. 1 ст. 125 КК України.

Оскільки ОСОБА_7 винний у скоєнні цих злочинів, то підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений розкаявся у вчиненому, та зокрема у тому, що заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , що виразилось у визнанні ним своєї вини, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, просив вибачення у потерпілих, намагався у добровільному порядку відшкодувати матеріальну шкоду на користь потерпілої ОСОБА_9 , що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

За місцем свого постійного проживання на території Віньковецької селищної ради обвинувачений характеризується позитивно, є особою молодого віку, хворіє на остеохондроз поперекового відділу хребта ІІ ступеня, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей дочку ОСОБА_101 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_102 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд також бере до уваги, що вчинений ОСОБА_47 злочин за ч. 2 ст. 121 КК України у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та кваліфікуючою ознакою у даному випадку є смерть потерпілого.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України слід призначити покарання на строк та в межах санкції статті, за якою він засуджується, а саме у виді позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 125 КК України з числа суворіших, та зокрема у виді громадських робіт на максимальний строк, і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Позицію сторони захисту про призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України нижче від найнижчої межі у відповідності до положень ст. 69 КК України суд не приймає, оскільки обставин, які істотно знижували би ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом не встановлено, та із врахуванням особи ОСОБА_7 підстави для застосування ст. 69 КК України при призначені покарання відсутні.

На думку суду призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років буде справедливим, необхідним і достатнім у даному конкретному випадку для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_7 призначається міра покарання у виді позбавлення волі, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню та виконанню рішення суду іншим чином, суд на підставі ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, та враховуючи, що запобіжний захід, обраний йому у вигляді домашнього арешту ухвалою суду від 28.11.2014 року строком на два місяці до 28.01.2015 року закінчився, вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування майнової, моральної шкоди, та витрат на правову допомогу суд доходить наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі ст. 23 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю фізичної особи.

Суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєним обвинуваченим злочином і перенесеними потерпілою душевними переживаннями, порушенням нормального ритму життя, необхідний час для його відновлення, та керуючись принципом справедливості і розумності, доходить висновку про задоволення позову в частині моральної шкоди повністю, тобто 50 тисяч гривень.

Крім того, потерпіла ОСОБА_9 , збільшивши у суді позовні вимоги, просила стягнути на її користь 17712,36 гривень матеріального збитку, в тому числі витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу, до яких входять також витрати на правову допомогу представника потерпілого.

На підтвердження процесуальних витрат представником потерпілої ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_12 надано суду угоду № 339 від 09.10.2014 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 282 від 08.08.2014 року на суму 3000 грн., та розрахунок витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 вказану суму визнав повністю, тому керуючись вимогами ст. 174 ЦПК України, згідно якої відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву, та у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує прав, свобод, чи інтересів інших осіб.

При цьому суд керується п. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тому враховуючи визнання обвинуваченим вимог про стягнення витрат на правову допомогу представника потерпілого у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь потерпілої 4000 гривень.

Що стосується вирішення цивільного позову про стягнення майнової шкоди, то суд доходить висновку про задоволення позову частково.

Потерпіла ОСОБА_9 на підтвердження понесених витрат на похорони чоловіка надала суду наступні докази: товарний чек б/н від 06.08.2014 року на суму 8400 грн. на поминальний обід, квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 05.08. 2014 року про надання авто послуг Комунсервісом на суму 417,36 грн., накладну б/н від 05.08. 2014 року про придбання необхідних атрибутів на похорони на суму 1285 грн., та товарний чек № 938434 від 05.08.2014 року про придбання атрибутів на суму 3610 гривень, тобто всього на суму 13712,36гривень.

Однак, при перерахунку судом витрат, які зазначені у товарному чеку № 938434 від 05.08.2014 року про придбання атрибутів на суму 3610 грн., встановлено, що загальна сума витрат фактично складає 3550 грн., а не 3610 грн., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити майнову шкоду у розмірі, що підтверджується належними доказами, тобто 13652,36 гривень.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді восьми років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді двохсот годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 50000 гривень (п`ятдесят тисяч) на відшкодування моральної шкоди, 13652,36 гривень (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні 36 копійок) на відшкодування майнової шкоди, та 4000 гривень (чотири тисячі) як витрат на правову допомогу представника потерпілого.

Речові докази: камінь, доріжку, штору, тапочки, футболку та шорти, які здані на зберігання у камеру схову Віньковецького РВ УМВС України у Хмельницькій області, знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1