В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород , обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки Ужгородського р-ну с. Шишловці, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , із середньою освітою, тимчасово не працюючої, незаміжньої, судимої
- 30.10.2012 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70, 71 КК України до позбавлення волі на 1 рік і 2 місяці. Звільнена 07.02.2014 року за відбуттям строку.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20.12.2014 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку вхідних воріт, зайшла на територію дворогосподарства в АДРЕСА_2 , де з підсобного приміщення викрала одне в`єтнамське порося вагою 12 кг віком до 3 місяців, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 324,00 грн.
Окрім того, ОСОБА_4 , 25.12.2014 року близько 22 год. 00 хв. умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку вхідних воріт разом з гр. ОСОБА_6 , який не був обізнаний із її злочинними намірами, проникли на територію подвір`я дворогосподарства АДРЕСА_2 . Звідки зайшовши до підсобного приміщення, намагалися викрасти газові балони ємністю 50 літрів кожен , але не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки були помічені гр. ОСОБА_7 , який вийшов з будинку. Своїми діями гр. ОСОБА_4 намагалась завдати потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1735,98 гривень.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, щиро розкаялася. Пояснила, що 20.12.2014 року близько 23 год. 00 хв. через незамкнену хвіртку вхідних воріт, зайшла на територію дворогосподарства де проживає гр- ка ОСОБА_8 та відкривши двері до свинарника проникла до середини, звідки викрала порося і віднесла його до гр. ОСОБА_6 .. Проте, що порося викрадене вона йому не повідомляла. Через два дні забрала порося від ОСОБА_6 і відвезла до своєї бабусі у с. В.Геївці Ужгородського р-ну. Повернулась до бабусі через декілька днів та виявила, що порося зникло. 25.12.2014 року близько 22 год. 00 хв. разом з гр-ом ОСОБА_9 , якому вона не повідомила про свій намір вчинити крадіжку, через незамкнену хвіртку вхідних воріт, зайшли на територію дворогосподарства де проживає гр- ка ОСОБА_8 , зайшовши до приміщення сараю намагалась викрасти два газові балони. Один балон передала гр-ну ОСОБА_9 , який виніс його на вулицю і коли повертався за другим, був помічений гр ом ОСОБА_8 , який в той час вийшов з будинку.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні криміналь-ного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій просила провести судове засідання у вказаному кримінальному провадженні у її відсутності, до обвинуваченої ОСОБА_4 претензій не має.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор , обвинувачена не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, а також як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення в інше приміщення, вчинена повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченою своєї вини.
До обставин, які обтяжують покарання, суд відповідно до статті 67 КК України відносить рецидив злочину.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування нею покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до неї положення ст.75 КК України та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання :
- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (три) роки і 6 ( шість місяців) позбавлення волі;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 ( шість місяців) позбавлення волі .
На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_4 , обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Міра запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 не обиралася.
Речові докази по справі:
- два газові балони ємністю 50 літрів, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 залишити в її розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 491,04 гривень.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1