Справа № 592/487/15-к
Провадження № 1-кп/592/125/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005631, внесеному в ЄРДР 11.10.2014 року за обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , раніше судимого - 31.12.2010 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 31.12.2013 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 194 ч. 2, ст. 296 ч. 1 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бездрик Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,

встановив:

11.10.2014 року близько 01:00 год. ОСОБА_4 разом із знайомим ОСОБА_8 знаходилися на загальному балконі 8-го поверху гуртожитку, розташованого за адресою: м. Суми, пр. Курський, 143. В той час ОСОБА_4 дістав, невстановлений під час слідства, пневматичний пістолет та усвідомлюючи протиправність своїх дій, прагнучі до самовиразу себе шляхом пошкодження чужого майна, діючи навмисно, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальної шкоди та бажаючи настання таких наслідків, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки, безпідставно, з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з пневматичного пістолету здійснив постріли по автомобілю Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , який знаходився у дворі вказаного будинку, чим пошкодив вітрове скло, панель даху, капота та декоративних накладок вітрового скла вказаного автомобіля, що належить ОСОБА_9 . Дії ОСОБА_4 відрізнялися за своїм змістом особливою зухвалістю, яка виразилася у пошкодженні чужого майна - автомобіля Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , що заподіяли потерпілому матеріального збитку, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1625 від 09.01.2015 pоку, на суму 4691 грн. 64 коп.

11.10.2014 року близько 05:00 год. ОСОБА_11 разом із знайомими ОСОБА_4 та особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, знаходилися біля будинку № 143 по пр. Курський в м. Суми. В той час ОСОБА_11 тримаючи в руках, невстановлений під час слідства пневматичний пістолет, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прагнучі до самовиразу себе шляхом пошкодження чужого майна, діючи навмисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальної шкоди та бажаючи настання таких наслідків, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки, безпідставно, з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з пневматичного пістолету здійснив постріли по автомобілю Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , який знаходився у дворі вказаного будинку, чим пошкодив скло задніх дверцят вказаного автомобіля. Дії ОСОБА_12 відрізнялися за своїм змістом особливою зухвалістю, яка виразилася у пошкодженні чужого майна - автомобіля Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_13 , що заподіяли потерпілому матеріального збитку, згідно висновку проведеної автотоварознавчої експертизи № 5 від 19.01.2015 року, на суму 114 грн. 00 коп.

11.10.2014 року близько 05:20 год., ОСОБА_4 разом зі своїми знайомими ОСОБА_12 та особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження знаходилися в дворі будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де оглядали автомобілі Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 та Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_5 , які в ту ж ніч були пошкоджені ОСОБА_4 та ОСОБА_14 за допомогою пневматичного пістолета. Виявивши, що пошкодження є помітними, ОСОБА_4 вирішив підпалити автомобіль Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 . Реалізуючи злочинний намір, направлений на пошкодження автомобіля Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 шляхом його підпалу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність та її пошкодження, діючи умисно, з метою приховати сліди пошкоджень автомобіля внаслідок хуліганських дій, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику автомобіля та бажаючи настання таких наслідків, за допомогою заздалегідь підготовлених палаючих аркушів паперу підпалив салон автомобіля Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 . Після того, як автомобіль загорівся, ОСОБА_4 з місця події втік. В результаті підпалу, пошкоджено автомобіль Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_10 та завдано останньому матеріальної шкоди, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1625 від 09.01.2015 pоку, на загальну суму 107 793 грн. 93 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях (злочинах), передбачених ст. 194 ч. 2, ст. 296 ч. 1 КК України при вищезазначених обставинах, визнав повністю, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями. Пояснив, що 11.10.2014 року знаходився за адресою: АДРЕСА_3 в стані алкогольного сп`яніння, відпочивав з друзями, були присутні ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та дівчина на ім`я ОСОБА_16 , випили багато. Взяв пневматичний пістолет, який раніше йому подарував ОСОБА_15 , хотів пострілять, вийшли на балкон на восьмому поверсі разом з ОСОБА_5 , здійснив постріли по автомобілю Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , який знаходився у дворі будинку, пошкодив вітрове скло, панель даху, капота та декоративних накладок вітрового скла вказаного автомобіля, на момент пострілів чий це автомобіль не знав. Ніхто йому ніяких зауважень не робив. Потім з ОСОБА_5 вийшли на вулицю, щоб подивитись наскільки пошкоджено автомобіль. Оскільки автомобіль був сильно пошкоджений вирішив його спалити. Поряд на землі знаходився папір, підпалив та за його допомогою підпалив автомобіль Renault, кинувши палаючий папір в салон автомобіля. ОСОБА_15 поряд не було, він перебував поруч з під`їздом. Також ОСОБА_5 попрохав постріляти з пневматичного пістолета. Поруч стояв автомобіль Volkswagen червоного кольору, ОСОБА_5 вистрілив в скло задньої двері даного автомобіля чим його пошкодив, про це він розповідав сам. Коли скло висипалось ОСОБА_15 вирішив підпалити цей автомобіль, взяв запальничку та підпалив автомобіль Volkswagen, зокрема заднє сидіння. Попередньо про підпал автомобілів ні з ОСОБА_17 , ні з ОСОБА_18 не домовлялись, вийшло все спонтанно, спалити автомобіль його рішення було самостійним, ймовірно ОСОБА_15 прийняв його приклад та вчинив аналогічні дії. Потім пішли до магазину. Пневматичний пістолет залишився в коридорі по пр. Курській, 143 на восьмому поверсі, він його залишив. Пред`явлені цивільні позови потерпілими визнав. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях (злочинах), передбачених ст. 296 ч. 1 КК України при вищезазначених обставинах, визнав повністю, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням. Пояснив, що події відбувались вночі 11.10.2014 року за адресою: пр. Курський, 143 в місті Суми. Повернувся додому біля опівночі, приїхав з друзями, дві дівчині близнючки. Пили пиво, відпочивали. Вийшли на балкон з ОСОБА_4 , палили, ОСОБА_19 дістав належний йому пневматичний пістолет, було темно, стріляв по машині, яка була в дворі, він зауважень ОСОБА_19 не робив, потім спустились вниз: він, ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , бо прийшло таксі, яке він викликав. Потім подивились та побачили, що автомобіль Renault пошкоджено, вибиті вікна. Побачивши папір ОСОБА_4 за його допомогою підпалив автомобіль Renault, в цей час він з ОСОБА_15 перебували біля під`їзду. Розмов між ОСОБА_4 та ОСОБА_15 про підпал автомобілів він не чув, на його думку останні про це не домовлялись.

Також він попросив та взяв пневматичний пістолет у ОСОБА_4 та метрів з двох вистрелив в скло задньої двері червоного автомобіля Volkswagen, який стояв поряд в дворі, нажимав на спусковий гачок десь два рази. Скло розбилося. ОСОБА_15 потім підпалив цей автомобіль, щоб не було слідів, так він пояснював. Про це він його не просив та не домовлявся. Пред`явлений цивільний позов потерпілим визнав. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та їх протиправні дії:

ОСОБА_4 кваліфікує:

· умисні дії, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю і виразилися пошкодженні транспортного засобу Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 - за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство.

· умисні дії, які виразилися в умисному пошкодженні шляхом підпалу, майна ОСОБА_23 на суму 107 793 грн. 93 коп. - за ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження майна, кваліфікуючою ознакою якого є «вчинене шляхом підпалу».

ОСОБА_5 кваліфікує:

· умисні дії, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю і виразилися в пошкодженні транспортного засобу Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_13 - за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство.

Разом з тим, з обсягу обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 194 ч. 2 КК України слід виключити обвинувачення в частині вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Дана обставина також зазначена органами досудового слідства, як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому. Під час судового розгляду справи не встановлено, що між ОСОБА_4 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження була попередня змова на вчинення дій по пошкодженню автомобілів Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 та Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_5 належних потерпілим.

Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує, що "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом". Таким чином, дане положення встановлює презумпцію невинуватості обвинуваченої особи.

Презумпція невинуватості особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, є однією з найважливіших демократичних засад, що характеризують правову державу та її кримінальне судочинство.

Відповідно до приписів ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, має молодий вік, добровільно частково відшкодував завдану матеріальну шкоду, ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, які пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи наявні у справі обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в судовому засіданні давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, має сім`ю, суд приходить до переконання про можливість застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 194 КК України та визначити покарання у виді арешту, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, відображатиме гуманне ставлення держави до особи, яка вчинила злочин з урахуванням досліджених обставин.

ОСОБА_5 вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, має молодий вік, є раніше не судимою особою ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, які пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не працює, не має самостійного доходу, джерело його прибутків не відоме, тому призначення покарання у виді штрафу є недоцільним, крім того шкода завдана злочином потерпілому у добровільному порядку не відшкодована, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, сім`ю, сталі соціальні зв`язки, посередню характеристику, в судовому засіданні давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі ближче до мінімального строку та враховуючи також викладені обставини суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування призначеного йому покарання, а тому вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

По справі потерпілими ОСОБА_24 , ОСОБА_25 заявлено цивільні позови до обвинувачених про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочинами.

Потерпілий ОСОБА_24 просить стягнути з ОСОБА_4 4691 грн. 64 коп., ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження солідарно 107793 грн. 93 коп. матеріальної шкоди. Позов потерпілого ОСОБА_24 обвинуваченим ОСОБА_4 визнано повністю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що заявлені потерпілим вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок злочинних дій обвинуваченого для потерпілого ОСОБА_24 настали негативні наслідки. Відповідно до розписки від 21.03.2015 року ОСОБА_24 отримав від ОСОБА_4 10000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 128, 129 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_24 належить стягнути 102485 грн. 57 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, оскільки, як було доведено в судовому засіданні при розгляді даної кримінальної справи, саме в зазначених розмірах потерпілому були спричинені матеріальні збитки ОСОБА_4 при вчиненні відносно нього протиправних дій, що визнано ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_13 просить стягнути з ОСОБА_5 114 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, з ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження стягнути солідарно 56058 грн. 37 коп.

Позов потерпілого ОСОБА_13 обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 визнано повністю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що заявлені потерпілим вимоги до ОСОБА_5 підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 для потерпілого ОСОБА_13 настали негативні наслідки. Щодо позовних вимог до ОСОБА_4 , оскільки його участь в умисному пошкодженні шляхом підпалу, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження майна належного ОСОБА_13 на суму 56172 грн. 37 коп. при судовому розгляді не доведено, в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 слід відмовити.

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 128, 129 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_13 належить стягнути 114 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, оскільки, як було доведено в судовому засіданні при розгляді даної кримінальної справи, саме в зазначених розмірах потерпілому були спричинені матеріальні збитки ОСОБА_5 при вчиненні відносно нього протиправних дій, що визнано ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Потерпілим ОСОБА_13 заявлена вимога про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , особи матеріали відносно, якої виділені в окреме провадження судові витрати, що пов`язані з його зверненням за правовою допомогою.

Відповідно до ч 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Оскільки документальне підтвердження про сплату потерпілим ОСОБА_13 коштів на правову допомогу на час розгляду справи відсутнє (квитанція про фактичну сплату коштів) суд не знаходить підстав для стягнення коштів, як процесуальних витрат з обвинувачених на користь потерпілого.

Питання про розподіл процесуальних витрат за проведені експертизи необхідно вирішити у відповідності до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України стягнувши з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за доцільне:

· автомобіль Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 - залишити потерпілому ОСОБА_24 ;

· автомобіль Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_13 залишити потерпілому ОСОБА_25 .

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався і на час судового розгляду учасниками кримінального провадження не заявлялись клопотання про обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу, тому суд не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 194 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк чотири місяці;

за ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_24 102485 грн. 57 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз №1625 від 09.01.2015 року в сумі 982 грн. 50 коп., № 1235 від 16.12.2014 року в сумі 245 грн. 96 коп., всього на загальну суму 1228 грн. 46 коп.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 114 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 5 від 19.01.2015 року в сумі 393 грн. 12 коп.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України:

· автомобіль Renault Megane Scenic, д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 - залишити потерпілому ОСОБА_24 ;

· автомобіль Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_13 залишити потерпілому ОСОБА_25 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1