Кримінальне провадження № 1-кп/337/8/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Лейпциг, Німеччина, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України,
в с т а н о в и в :
19.08. 2014 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, знаходячись біля кіоску, розташованого біля будинку №8 по бул. Будівельників у м. Запоріжжі, поблизу якого розташовані лавки та дитячий майданчик, на якому в той час знаходились громадяни, тобто перебуваючи в громадському місці, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи з особливою зухвалістю, почав висловлюватись у бік ОСОБА_6 , яка знаходилась в приміщенні вказаного кіоску, нецензурною лайкою, погрожуючи підпалити її. Після чого пішов у невідомому напрямку.
В подальшому, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення громадської порядку, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пластиеової пляшки, в якій знаходилась рідина з запальною сумішшю, повернувся до вищевказаного кіоску, підпалив вказану суміш та кинув зазначену пляшку під холодильну камеру, розташовану біля кіоску, в якому знаходилася ОСОБА_6 та інші, після чого побіг у двір будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий гр. ОСОБА_7 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він ввечері підійшов до кіоску, в якому купив карточку поповнення рахунку оператора «Київстар». Коли почав поповнювати рахунок, той не поповнювався, після чого він зателефонував оператору, а останній повідомив, що два дні тому ця карточка була вже активована. Він повернувся назад до кіоску де була продавець і ще якісь люди, з вимогою повернути гроші, але продавець відмовилася повернути йому гроші і між ними виникла сварка. Він у цей час знаходився у стані алкогольного сп`яніння та у процесі сварки виражався нецензурною лайкою. Після сварки він пішов, але його наздогнав чоловік до якого підбігли ще двоє і сказали, що біля кіоску виникла пожежа і він приймав участь у підпалі, відвели його до кіоску. Визнає, що він лаявся з продавцем, але не визнає, що кинув у холодильник пляшку з сумішшю.
І хоч обвинувачений ОСОБА_5 провину не визнав, його вина у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами:
- поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що 19.08.2014 року вона працювала у кіоску біля будинку АДРЕСА_3 куди, приблизно о 19-20 годині підійшов чоловік і купив карточку поповнення рахунку «Київстар» на 40 грн. Карточка була запечатана. Приблизно через 2 години, цей же чоловік, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до кіоску з претензією про те, що вона продала йому фальшиву карточку, оскільки оператор йому повідомив, що з карточки вже зняті грошові кошти та став ображати її, нецензурно лаявся, вимагав повернути 40 грн. До кіоску стали підходити люди. Потім чоловік сказав, що якщо вона йому не поверне гроші, то втратить 3000 грн. і він її спалить. Біля кіоску у цей час стояли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які скуплялися, а з нею у кіоску знаходилися ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які чули погрози чоловіка. ОСОБА_11 запропонувала зачинити віконце, бо боялася, що чоловік повернеться та щось зробить. Після сварки, чоловік кинув у неї карточку поповнення рахунку, на якій були сильно затерті цифри. Після того ОСОБА_11 запропонувала їй перевірити карточку. Вона на свій мобільний телефон поповнила рахунок на 40 грн. з карточки яку повернув чоловік і попросила ОСОБА_12 знайти чоловіка, щоб повернути йому гроші, але той чоловіка не знайшов. Приблизно через 20 хвилин до кіоску підійшли покупці яких вона обслуговувала і у цей час почула удар в холодильник, який знаходився на вулиці поряд з кіоском. Вона вибігла і побачила вогонь, який почав відсвічуватися на кіоску. Вона крикнула ОСОБА_13 , що вони горять, також покупці почали казати, що вони горять. Вона та інші почали гасити полум`я, заливали водою та засипали піском, а ОСОБА_8 побіг і догнав чоловіка, привів його до кіоску, після чого вона викликала міліцію. Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_14 вибачався, казав, що не думав, що так вийде. ОСОБА_14 кинув пластикову пляшку, яка сильно горіла, але вона встигла виключити холодильник і він не пошкодився;
- свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що 19.08.2014 року вона знаходилася у кіоску АДРЕСА_4 , там була продавець ОСОБА_16 і ще ОСОБА_11 та її чотирирічна дочка. Приблизно о 19 чи 20 годині до кіоску підійшов чоловік, який купив карточку поповнення рахунку на 40 грн. «Київстар». Чоловік був у стані сильного алкогольного сп`яніння, бо від нього було чути різкий запах алкоголю. Приблизно через 2 години чоловік повернувся і сказав, що він телефонував оператору бо не зміг поповнити рахунок і той йому повідомив, що на карточці не має грошей. Продавець ОСОБА_16 сказала, що такого не може бути, карточка була запечатана на що у відповідь чоловік почав лаятися нецензурною лайкою. Покупці, які підійшли до кіоску зробили йому зауваження. Чоловік відійшов, але повернувся і сказав, що якщо ОСОБА_17 не поверне йому 40 грн., то втратить 3000 грн. і він її сьогодні спалить. ОСОБА_16 запитала про те, чи це є погрозами, на що чоловік відповів, що так. Приблизно хвилин через 20 вони почули удар чогось важкого по холодильнику, який стояв поряд з кіоском на вулиці та у якому зберігалися напої, вони зрозуміли, що у холодильник щось кинули, а покупець- чоловік сказав їм, що вони горять. На кіоску відсвічувався вогонь, було чути запах керосину. У цей час у кіоску була вона, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і її дочка. Усі вибігли з кіоску і почали гасити полум`я водою, потім засипали піском. ОСОБА_8 сказав, що коли він підходив до кіоску, бачив як чоловік щось кинув в сторону кіоску і пішов, а коли вони стали кричати, ОСОБА_8 побіг за чоловіком, якого догнав та привів до кіоску. Це був ОСОБА_19 . Коли у нього запитали про те, навіщо він це зробив, адже у кіоску була дитина, той сказав, що не думав, що так вийде. Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_14 не заперечував, що це зробив він, не думав, що так буде;
- свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 19.08.2014 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин- 21 годині, він знаходився на дитячому майданчику, який розташований поряд з кіоском. Він підійшов до кіоску купити води коли побачив, що біля кіоску стоїть чоловік і лається нецензурною лайкою на адресу продавця. Коли він підійшов, чоловік перестав лаятися, а коли він купив воду та відійшов, лайка продовжилася. Чоловік казав, що спалить продавця, після чого пішов. Чоловік був у стані алкогольного сп`яніння. Коли, приблизно хвилин через 30 він знову підійшов до кіоску, у цей же час, десь на відстані, приблизно 3-4 метрів стояв цей же чоловік- ОСОБА_14 , який кинув пластикову пляшку у бік кіоску, але попав у холодильник, який стояв біля кіоску на вулиці. Продавець почала кричати. Після
цього чоловік швидко пішов, він весь час не випускав його з поля зору, потім пішов за ним, наздогнав, запитав про те, що він накоїв. Чоловік сказав, що пляшку кидав у кіоск. Він ОСОБА_20 привів до кіоску, там було багато людей, потім хтось викликав міліцію. Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_14 підтвердив, що це скоїв він;
- свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що 19.08.2014 року вона з малолітньою дочкою зайшла у кіоск, де працювала ОСОБА_16 , приблизно о 19 годині. При ній чоловік купив карточку поповнення рахунку «Київстар», яка була запечатана і пішов. Приблизно через 2 години до кіоску знову підійшов цей же чоловік, який перебував у стані алкогольного сп`яніння і сказав ОСОБА_16 , щоб вона повернула йому 40 грн., бо на карточці не має грошей, вона вже активована, став її ображати. На карточці були дуже стерті дві цифри, їх було погано видно. До кіоску почали сходитися люди. Після цього чоловік повідомив, що спалить її разом з кіоском, про те, що він втратив 40 грн., а вона втратить 3000 грн. До нього підійшли люди і відвели його в сторону. Після цього вона запропонувала ОСОБА_16 перевірити карточку і вона поповнила з цієї карточки собі на мобільний телефон рахунок на 40 грн. Біля кіоску стояв ОСОБА_8 , якому вони запропонували знайти чоловіка, щоб повернути йому 40 грн., але його вже ніде не було. Приблизно через 15-20 хвилин вона почула як хтось закричав, що горить кіоск. У цей час у кіоску була ОСОБА_16 та вона з малолітньою дочкою. Вони вибігли з кіоску і побачили, що горить холодильник, а під ним горить пластикова пляшка. Вона почала заливати полум`я водою, але не могла погасити, після чого побігла на дитячий майданчик, який розташований поряд, взяла піску і почала ним гасити. Через деякий час вона побачила як ОСОБА_8 вів до кіоску ОСОБА_20 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Мати ОСОБА_16 запитувала у ОСОБА_20 про те, навіщо він це скоїв, а той пояснив, що це він кинув пляшку, так сталося. Хтось викликав міліцію, а вона пішла з дочкою додому, бо та дуже злякалася;
- свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що він знаходився недалеко від кіоску разом з ОСОБА_23 , коли чув, як обвинувачений лаявся з продавцем, погрожував що спалить цей кіоск. Сварився через те, що нібито продавець продала йому карточку поповнення рахунку на телефон, на якій не було грошей. Десь, приблизно о 21 годині він почув крик, що горить кіоск, а коли підбіг, побачив, що горить знизу холодильник. Він та якийсь чоловік почали тушити полум`я водою, ганчірками, а ОСОБА_8 побіг наздоганяти обвинуваченого. Він не бачив коли та як той кидав пляшку, побачив його вже тоді, коли ОСОБА_8 привів його до кіоску;
- протоколом огляду місця події від 19.08.2014 року та фото таблицею до нього ( а.с. 25- 26, 27-31);
- висновком експерта № 414 від 30.08.2014 року ( а.с. 34-37);
- висновком експерта № 4 від 27.03.2015 року, згідно якого, 19.08.2014 року біля кіоску, що знаходиться поблизу будинку № 8 по бул. Будівельників у м.Запоріжжі сталося займання (загоряння) холодильної камери. Пожежа виникла 19.08.2014 року внаслідок занесення вогневого джерела займання з ознаками підготовки умов для активного розвитку пожежі. Пожежа в даному випадку не виникла внаслідок короткого замикання. Механізм виникнення пожежі був наступний: особа запалила фрагмент матеріалу, що був вставлений в пляшку з горючою рідиною (та найвірогідніше просочений її парами), після чого кинула вказану ємкість в напрямку холодильника (та потрапила під нього). При занесенні вогневого джерела займання використовувалася запалювальна суміш ( інтенсифікатор горіння). Яка саме використовувалася суміш встановити не видається за можливе ( а.с. 66- 70);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.03.2015 року та фото таблицею до протоколу( а.с. 79- 92, 93-97);
- відеозаписом проведення слідчого експерименту від 06.03.2015 року ( а.с. 93).
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 296 ч.4 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого правопорушення.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу У111 Конституції України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав та пояснив, що він дійсно лаявся з продавцем кіоску, але запалювальну суміш не кидав.
Доводи обвинуваченого не знайшли підтвердження у процесі розгляду вказаного кримінального провадження у суді, та повністю спростовуються доказами, які добуті у судових засіданнях.
Хуліганство є одним із найпоширеніших правопорушень, спрямованих проти громадського порядку. Особа, яка вчинила хуліганство, посягає на суспільні відносини, що забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті та побуті, часто завдає шкоди особистим інтересам людей, їхньому здоров`ю, власності, навколишньому середовищу тощо.
Кримінально караним хуліганством визнається таке умисне грубе порушення громадського порядку, яке вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом можуть бути здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека.
Хуліганські дії можуть бути вчинені в будь-якому місці. Найчастіше це відбувається на вулицях, у парках, у місцях проведення публічних заходів й інших громадських місцях. Мотивом грубого порушення громадського порядку є явна неповага до суспільства. При цьому явною (очевидною як для винної особи, так і для потерпілих чи оточуючих) неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Відсутність у діях винної особи прояву явної неповаги до суспільства виключає визнання злочину хуліганством.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року, за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо,
або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Однією з кваліфікуючих ознак ст.. 296 ч. 4 КК України є вчинення хуліганства із застосуванням предмета спеціально пристосованого для спричинення тілесних ушкоджень. Спеціально пристосованими для заподіяння тілесних ушкоджень належать такі предмети, які можуть бути знаряддям цього злочину і були для таких цілей пристосовані як завчасно, так і в ході хуліганських дій (розбиті спеціально пляшка, віконне або дверне скло, зламаний більярдний кий тощо); за їх допомогою було заподіяно тілесне ушкодження потерпілому або мало місце реальне намагання його заподіяти. Предмети, спеціально пристосовані для заподіяння тілесних ушкоджень, набувають такої специфічної якості в разі їх виготовлення, повної або часткової зміни форми (заточене лезо викрутки), тобто предмет виготовляється чи пристосовується для зазначеної мети як у цілому, так і в будь-якій його частині. Головне, що після таких дій предмет набуває реальних властивостей, зручності та придатності для заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , знаходячись біля кіоску, розташованого біля будинку №8 по бул. Будівельників у м. Запоріжжі, поблизу якого розташовані лавки та дитячий майданчик на якому в той час знаходились громадяни, діти, тобто перебуваючи в громадському місці, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи з особливою зухвалістю, почав висловлюватись у бік ОСОБА_6 , яка знаходилась в приміщенні вказаного кіоску, нецензурною лайкою, погрожуючи підпалити її. У подальшому ОСОБА_5 , із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пластикової пляшки, в якій знаходилась рідина з запальною сумішшю, повернувся до вищевказаного кіоску, підпалив вказану суміш та кинув пляшку під холодильну камеру, розташовану біля вказаного кіоску, в якому знаходилась ОСОБА_6 , ОСОБА_11 з чотирирічною дочкою, що підтвердили у судовому засіданні свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 знав, що кіоск знаходиться у громадському місці, поряд розташований дитячий майданчик, лавочки, нехтуючи загальними нормами та правилами, з особливою зухвалістю, знав і був зобов`язаний передбачити наслідки своїх дій, але підпалив пластикову пляшку з запальною сумішшю і кинув її вбік кіоску, у якому знаходилися люди, попавши у холодильник, вчинив хуліганські дії із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Пленум Верховного суду України, Постановою N 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визначив, що статтею 129 Конституції встановлено, що до основних засад судочинства
віднесено змагальність сторін, забезпечення доведеності вини та
підтримання в суді державного обвинувачення, яке згідно зі ст.121
Конституції покладається на прокуратуру, тому суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ст.. 296 ч.4 КК України.
Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні стороною захисту і обвинуваченим не надано суду жодного доказу у частині не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 та його заперечень щодо скоєння саме ним вказаного кримінального правопорушення.
Не визнання обвинуваченим вини, суд вважає способом захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне у повному обсязі.
Вина обвинуваченого у скоєнні ним кримінального правопрушення, передбаченого ст.. 296 ч.4 КК України в судовому засіданні доведена повністю.
Суд вважає, що дані висновки не протиречать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, оскільки остання не виключає необхідності і можливості застосування національного законодавства України, що діє на даний момент і вказаного вище, яке вбачає те, що обов`язково приймається до уваги принцип презумпції невинності, передбачений ст.62 Конституції України, а саме: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання без позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.
Скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає обтяжуючою вину обставиною ( а.с. 32).
Керуючись ст. ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.
У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили, залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази: фрагмент обвуглілої полімерної пляшки, змив та контрольний змив з решітки холодильної камери «Чернігівське», фрагмент тканини (обгорілої), змив та контрольний змив з правої руки ОСОБА_5 , змив та контрольний змив з лівої руки ОСОБА_5 - знищити; шльопанці чорного кольору (одна пара), джинси «BIGMASTIS» синього кольору з ременем чорного кольору, футболку сірого кольору, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області- повернути ОСОБА_5 .
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1