Справа № 1-10, 2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 березня 2007 року Диканський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - голови суду
Новака Д.І.

при секретарі - Серзі
Н.Л.

з участю прокурора
- Рощепи Я.В.

та захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Диканька кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою освітою, військовозобов'язаного,
позапартійного, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого

в скоєні
злочину, передбаченого ст. 185
ч. 1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 23 вересня 2006 року у вечірній
час знаходився в кафе ІНФОРМАЦІЯ_2, що в АДРЕСА_2, де розпивав спиртні напитки.
Проходячи біля столика, за яким спав потерпілий ОСОБА_3, підсудний
ОСОБА_2 побачивши, що неподалік на підлозі лежить мобільний телефон, вирішив
незаконно ним заволодіти. З цією метою біля 24 години 23
вересня 2006 року,
скориставшись тим, що інші особи на нього не дивилися, а потерпілий спав,
підсудний ОСОБА_2 непомітно взяв з підлоги належний потерпілому ОСОБА_3
мобільний телефон «Самсунг -
X - 700» вартістю
707 грн. 40 коп. та заховав
його в кишеню свого одягу, таємно викравши таким чином вказаний телефон. Після
цього, поставивши в нього нову акумуляторну батарею та стартовий пакет з іншим
номером, підсудний користувався цим телефоном як своїм протягом декількох
місяців до вилучення його в нього в грудні 2006 року працівниками міліції.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 вини у вчиненні крадіжки телефону не визнав. При
цьому пояснив, що дійсно 23
вересня 2006 року він
перебував у кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 смт. Диканька, де із знайомими вживав спиртне.
Бачив тоді, що неподалік за іншим столиком в кафе сидів потерпілий ОСОБА_3, який у
нетверезому стані дрімав. Йдучи близько 24
години черговий раз до бару, він побачив на підлозі мобільний телефон, який
він підняв, показав своїм знайомим та запитав чи не знають вони чий це телефон.
Так як власник телефону не знайшовся, то він забрав його собі в надії, що
власник цього телефону буде його розшукувати і звернеться до нього. Так як
ніхто за телефоном не звертався, то він купив стартовий пакет з новим номером
та став користуватися цим телефоном. Крадіжки телефону цього не вчиняв, а його
знайшов, а тому вини у скоєнні крадіжки не визнає.

2

Перевіривши та
оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, незважаючи на
заперечення підсудним вини у вчиненні злочину, вважає його винність у скоєнні
крадіжки мобільного телефону доведеною повністю і об'єктивно слідуючою
сукупністю доказів :

·
явкою з повинною підсудного, письмовим поясненням
підсудного (а.с. № 23 -
24), в яких підсудний власноручно виклав обставини викрадення ним мобільного
телефону, вказавши, що, скориставшись тим, що спавши в нетверезому стані,
потерпілий впустив мобільний телефон на підлогу, він цей телефон підняв, поклав
собі в кишеню і залишив його собі та став ним користуватися;

·
показаннями підсудного в ході досудового слідства (а.с. № 47 - 48, 57), з яких видно, що
при допиті його в якості підозрюваного і обвинуваченого, він з глибокою
деталізацією розповів яким чином він вчинив крадіжку мобільного телефону
«Самсунг - X - 700» в кафе
ІНФОРМАЦІЯ_2 23 вересня 2006 року;

·
протоколом огляду та вилучення (а.с. № 21), що 02 січня 2007 року у
підсудного було виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг - X - 700», яким він
заволодів 23 вересня 2006 року в
приміщенні кафе ІНФОРМАЦІЯ_2;

·
показаннями потерпілого ОСОБА_3, який в суді
пояснив, що у вечірній час 23
вересня 2006 року
через втому і вжиття спиртного він задрімав за столиком в кафе ІНФОРМАЦІЯ_2, а
коли прокинувся і став близько 00
год. 30 хв. вже 24
вересня 2006 року
збиратися додому, то не знайшов на столі біля себе свого мобільного телефону
«Самсунг - X - 700». На другий день
працівники кафе відали йому акумуляторну батарею від його телефону і
повідомили, що до них з приводу знахідки його телефону ніхто з відвідувачів
кафе не звертався. Через декілька місяців від працівників міліції дізнався, що
телефон тоді у нього викрав підсудний, замінив стартовий пакет і номер у ньому
та після цього користувався належним йому телефоном;

·
показаннями свідка ОСОБА_4, що у вечірній час 23 вересня 2006 року вона бачила
в кафе ІНФОРМАЦІЯ_2, де вона працює, потерпілого по справі, а вранці при
прибиранні приміщення кафе було знайдено акумуляторну батарею до мобільного
телефону «Самсунг». Тоді ж вранці 24
вересня 2006 року до
неї звертався потерпілий з питання пропажі в нього в кафе мобільного телефону
«Самсунг - X -700», на що вона йому
повідомила, що до працівників кафе ввечері 23 вересня 2006
року ніхто не звертався з приводу виявлення такого телефону, а також
віддала потерпілому знайдену акумуляторну батарею до цього телефону;

·
показаннями свідка ОСОБА_5 , що в ніч з 23 на 24 вересня 2006 року він був у
кафе ІНФОРМАЦІЯ_2, там спілкувався також з підсудним, однак, за весь час
підсудний ні йому, ні іншим не говорив, що знайшов тут мобільний телефон і не
показував його. Через декілька тижнів він побачив у підсудного мобільний телефон
«Самсунг - X -700» і підсудний йому
повідомив, що цей телефон він собі купив за готівку. Він звернув увагу, що
підсудний приховував цей телефон і старався відкрито на людях ним не
користуватися. Пізніше дізнався, що цей телефон підсудний викрав;

·
висновком судово -
товарознавчої експертизи (а.с. №
41), з якого вбачається, що вартість викраденого телефону становить 707 грн. 40 коп.

Оцінивши зібрані
по справі докази, суд вважає доведеною винність підсудного ОСОБА_2 у вчиненні
злочину та вірною кваліфікацію його злочинних дій за ст. 185 ч.1 КК України
як крадіжка чужого майна, так як підсудний у нічний час 23 вересня 2006 року, побачивши,
що на підлозі неподалік столика потерпілого лежить мобільний телефон «Самсунг - X - 700», скориставшись
сном потерпілого, непомітно для інших осіб, з метою звернення вказаного
телефону на свою користь, підняв цей телефон вартістю 707 грн. 40 коп. та заховав
його у кишеню свого одягу, вчинивши таким чином таємне викрадення цього
телефону.

Твердження
підсудного в суді про те, що, підібравши з підлоги мобільний телефон, він
показував його присутнім у кафе, виясняв, кому він належить, щоб його
повернути, а не знайшовши власника, телефон залишив у себе, щоб повернути
пізніше власнику, суд, виходячи

3

з викладеної вище сукупності
доказів, вважає такими, що не відповідають дійсності, і розцінює їх як
намагання підсудного уникнути відповідальності за вчинення крадіжки.

Як встановлено
при розгляді справи після виявлення ним та утримання у себе мобільного телефону
«Самсунг - X - 700» підсудний
працівників кафе, органи міліції, інші органи влади чи присутніх тоді в кафе
громадян не повідомив, як і не зробив пізніше якихось об'яв по розшуку власника
телефону з метою його повернення, а, навпаки, замінив у цьому телефоні
стартовий пакет та номер і користувався ним більше двох місяців як своїм до
того часу, поки він не був виявлений та вилучений у нього працівниками міліції.

Вказані
обставини свідчать, що в момент заволодіння телефоном умисел підсудного був
спрямований на його таємне викрадення, реалізацію якого підтверджують і всі
послідуючі дії підсудного.

Твердження
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
в суді, що після 23
- ї години 23 вересня 2006 року підсудний
кожному з них показував знайдений мобільний телефон «Самсунг - X - 700» з метою повернення
його власнику, суд вважає такими, що не відповідають дійсності та розцінює їх
як завідомо неправдиві показання суду, виходячи із слідуючого.

З показань
ОСОБА_6, допитаного в якості свідка в ході досудового слідства (а.с. № 34) вбачається, що в
кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 23 вересня 2006 року він був
постійно з підсудним, однак тоді він йому не говорив, про знахідку мобільного
телефону потерпілого, його не показував, а показав його лише наступного дня та
запитав, де до нього можна купити акумуляторну батарею.

Свідок ОСОБА_7 взагалі в ході
досудового слідства не допитувався, а будучи допитаним за клопотанням
підсудного в судовому засіданні, став стверджувати, що йому в кафе ІНФОРМАЦІЯ_2
23 вересня 2006 року підсудний
показував знайдений мобільний телефон та запитував чий він.

При цьому
показаннями в суді потерпілого ОСОБА_3 встановлено, що коли через деякий час,
шукаючи свій мобільний телефон, він запитав свідка ОСОБА_7 чи не має він
відомостей за його телефон, то цей свідок заявив, що нічого не знає і до нього
з цього приводу ніхто не звертався. Що це мало місце підтвердив в суді і сам
свідок ОСОБА_7

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є близькими
друзями підсудного і саме через це, вважає суд, та прохання самого підсудного
ці свідки дали вказані вище завідомо неправдиві показання з метою уникнення
відповідальності підсудного ОСОБА_2 за скоєння крадіжки мобільного телефону
потерпілого.

Суд вважає
безпідставними твердження в суді підсудного про те, що до нього в ході
досудового слідства з боку працівників міліції застосовувалися незаконні методи
дізнання і слідства, так як проведеною в порядку судового доручення перевіркою
органами прокуратури цих заяв було встановлено, що такі заяви підсудного не
відповідають дійсності.

Що це так
вбачається також з показань у судовому засіданні як самого підсудного, так
показань свідка ОСОБА_8, матері підсудного, що з приводу насилля до підсудного
в ході досудового слідства чи під час його проведення, вони ні в органи
прокуратури, ні в медичні заклади за меддопомогою, ні в інші органи не
зверталися і нікому про це не говорили.

Приймаючи до
уваги вказані обставини, аналізуючи показання підсудного в його явці з
повинною, письмовому поясненні, протоколі допиту в якості підозрюваного та
обвинуваченого, що викладені ним власноручно, в яких він з глибокою
деталізацією викладає обставини викрадення ним мобільного телефону потерпілого,
які об'єктивно стверджуються іншими доказами по справі, суд вважає, що ці
показання підсудного про обставини вчинення злочину є

4

достовірними і правдивими, а тому бере їх до уваги та поряд з іншими доказами кладе їх в
обґрунтування обвинувального вироку.

Виходячи з викладеного вище в
сукупності, суд вважає безпідставним твердження про відсутність в діях
підсудного складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.І КК України.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу
підсудного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обставини, що
пом'якшують покарання підсудному, суд враховує явку із повиною підсудного, його
молодий вік, відсутність тяжких наслідків вчиненого, повне відшкодування
завданої шкоди, шляхом повернення викраденого, те, що він вперше притягується
до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується.

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудного, суд враховує вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи ряд
вказаних обставин, які пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, суд з урахуванням особи підсудного, який має
молодий вік та вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає
можливим застосувати ст. 69
КК України та призначити підсудному більш м'який вид покарання, ніж
передбачений санкцією ст. 185
ч.І КК України, а саме у вигляді громадських робіт, яке буде необхідним і
достатнім для виправлення підсудного і попередження вчинення ним нових
злочинів.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.323, 324
КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1
КК України та за цією статтею із застосуванням ст. 69 КК України
призначити йому покарання у вигляді ста п'ятдесяти годин громадських робіт.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді
підписки про невиїзд.

Речові докази у
вигляді мобільного телефону «Самсунг X - 700» НОМЕР_1
та акумуляторної батареї марки «Самсунг», що знаходяться на зберіганні у
потерпілого ОСОБА_3,
залишити цьому потерпілому.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: