Справа №11 a-475 2007 року Головуючий
Категорія СТ.115 ч.1 Доповідач: Шевцова В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року травня місяця «15» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Червоненко
В.Я.

Суддів -
Шевцової В.Г.,

Заіченко В.Л.

З участю прокурора -
Мошковського П.Г.

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляціями
адвоката ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_1 на вирок Голопристанського районного суду
Херсонської області від «26» лютого 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження в силу

ст.89 КК України
раніше не судимий, -

засуджений за
ст.115 ч.1 КК України на 10 років позбавлення волі з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи.

Запобіжний захід
- взяття під варту - залишено без зміни.

Строк відбування
покарання рахується з 27 листопада 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 1792,37
гривень.

Питання про
речові докази вирішено згідно зі ст.81 КПК України.

ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 26 листопада 2006 року,
близько 18.00 години в селі Кардашинка Голопристанського району Херсонської
області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно, на ґрунті
неприязних стосунків, під час сварки з ОСОБА_3, з метою вбивства, вилами наніс
йому удар в серце, в результаті чого наступила смерть.

В апеляціях:

адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що покази засудженого
ОСОБА_1 про те, що він не мав наміру убивати ОСОБА_3, а удари вилами наніс,
захищаючись від його противоправних дій як слідством, так і судом не
спростовані, а тому просить перекваліфікувати

дії
ОСОБА_1 із ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України, і пом'якшити йому
покарання;

засуджений ОСОБА_1 просить вирок скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд. Своє прохання обґрунтовує тим, що висновки суду, викладені у
вироку не відповідають фактичним обставинам справи, які суд першої інстанції
дослідив однобічно, неповно і необ'єктивно, при цьому порушив його право на
захист. Стверджує, що ОСОБА_3 убивати не хотів, ушкодження йому вилами наніс у
стані необхідної оборони, захищаючи себе від неправомірних дій ОСОБА_3, у якого
в руках був ніж. При призначенні покарання суд не врахував всіх обставин
справи, призначив занадто строгу міру покарання.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання викладених в
апеляції, доводів, який в останньому слові підтримав апеляцію і просив вирок суду
скасувати, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляцій,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у злочині, за який його засуджено,
відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними в ній
доказами, які судом досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Так, з показань засудженого ОСОБА_1 вбачається, що 26 листопада 2006 року
під час розлиття спиртного за місцем проживання між ним і потерпілим ОСОБА_3
виникла сварка, в процесі якої ОСОБА_3 взяв із шухляди ніж: та запропонував
йому вийти на вулицю розібратись. Вийшовши з будинку він пішов в сарай і взяв
вила, з якими підійшов до ОСОБА_3 і коли той став наближатись, наніс йому цими
вилами два удари в груди.

Проте, з показань свідка ОСОБА_4 видно, що під час сварки з ОСОБА_3,
ОСОБА_1 вискочив з хати на вулицю першим. За ним вийшов ОСОБА_3, але ножа він з
шухляди не брав і ніякий ніж; в цей день не пропадав. А ніж з чорною ручкою, на
який вказує ОСОБА_1 пропав ще за неділю до вбивства. Коли вона вийшла на
вулицю, то біля хвіртки побачила лежачого на землі ОСОБА_3, який хрипів і помер
у неї на руках.

Після чого вона
визвала міліцію, а ОСОБА_1 закрився в хаті.

Наведені показання узгоджуються з даними протоколу огляду місця події,
відповідно до якого труп ОСОБА_3 виявлено біля хвіртки двору за місцем
проживання засудженого, а на відстані 6 м від хвіртки в садочку знайдено вила
зі зламаним дерев'яним держаком. Ні в руках трупу ОСОБА_3 ні на місці події
ножа не виявлено.

Судово-медичною експертизою встановлено, що смерть
ОСОБА_3 наступила від проникаючого, колотого поранення грудної клітини з
пошкодженням лівого шлуночка серця.

Як видно із даних висновків судово-психіатричної
експертизи, ОСОБА_1 психічними хворобами не страждав і не страждає. У період
криміногенної ситуації, що склалася, не було у нього і будь-якого

тимчасового
хворобливого розгляду душевної діяльності, а тому він міг давати звіт своїм
діям і керувати ними /а.с.43-47/.

За таких обставин підстав для скасування або зміни вироку
за доводами апеляції засудженого ОСОБА_1 у колегії суддів немає, оскільки судом
першої інстанції вірно встановлено, що два удари вилами потерпілому ОСОБА_3
наніс саме він і при цьому не перебував у стані необхідної оборони чи при
перевищенні її меж, оскільки ножа у ОСОБА_3 не було, що підтверджується
матеріалами справи. Що стосується показань свідка ОСОБА_5, то те що ножа на
його думку могла заховати свідок ОСОБА_4, то це домисли самого свідка, які не
узгоджуються з матеріалами справи, а тому до уваги не можуть бути прийняті.

Доводи захисника про необережне заподіяння смерті також суперечить
дослідженими по справі доказам. Судом встановлено, що ОСОБА_1 перший вийшов з
будинку і пішов цілеспрямовано до сараю за вилами та взявши їх перший почав
активні дії проти потерпілого і при цьому наніс вилами два удари в груди
ОСОБА_3 з такою силою, що зламався дерев'яний держак. Спосіб нанесення удару,
знаряддя злочину, характер поранення, заподіяння його в життєво важливий орган,
глибина рани та пошкодження внутрішніх органів свідчать про умисний характер
дій ОСОБА_1, наслідком яких стало умисне вбивство потерпілого ОСОБА_3

Таким чином, предметно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд
дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому
вироком злочину і правильно кваліфікував його дії за ст. 115 ч. 1 КК України.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. При його
обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням таких чинників, колегія суддів вважає, що вона є необхідним і
достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, в тому числі
права на захист, які були б підставою для зміни чи скасування постановленого у
справі, судового рішення, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської
області від 26 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляції
засудженого та адвоката ОСОБА_2 - без задоволення.