Справа № 740/2153/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/608/2015
Категорія - ч.1ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19 лютого 2015 року за № 0000275, за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, учня 11 класу ЗОШ № 17 м.Ніжина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді ста годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати по проведенню експертизи в сумі 306 (триста шість) грн. 90 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 4442 (чотири тисячі чотириста сорок дві) грн.. матеріальної шкоди.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2015 року, близько 17 години ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні роздягальні спортивного комплексу ДЮСШ за адресою м. Ніжин, вул. Московська, 3, маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з кишені куртки, яка належить ОСОБА_11 , таємно викрав мобільний телефон марки «HTC Windows Phone 8 X», вартістю 3449 грн. та чохол до мобільного телефону вартістю 120 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 3569 грн.

На вирок суду законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 подана апеляційна скарга. В якій ставиться питання про зміну вирок суду з призначенням більш суворого покарання. Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що обвинувачений не відшкодував завданої матеріальної шкоди, а тому, на думку апелянта, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 щиро не розкаявся у скоєному правопорушенні. Вважає, що за таких обставин суд першої інстанції призначив занадто м`яке покарання обвинуваченому.

Заслухавши доповідача, законного представника неповнолітнього потерпілого, яка підтримала подану апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, потерпілого, що підтримав позицію свого представника, захисника, неповнолітнього обвинуваченого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина неповнолітнього обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду, самим неповнолітнім обвинуваченим та його захисником, а також іншими учасниками судового процесу, не заперечується і в повній мірі підтверджується матеріалами кримінального провадження. Дії неповнолітнього обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Мотивуючи висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за який його засуджено, суд першої інстанції послався на докази, що містяться в матеріалах справи, зібрані у встановленому законом порядку, досліджені в судовому засіданні, належно оцінені і є обґрунтованими.

Постанова Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Щодо доводів законного представника неповнолітнього потерпілого про застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 більш суворого покарання, то колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України у повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття у вчиненому, вчинення злочину неповнолітнім, вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки наведені в ній обставини враховані судом першої інстанції при постановленні вироку, а тому її слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4