Провадження № 11-кп/779/116/2015
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , матеріали кримінального провадження № 0000140 за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року відносно

обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого директором Івано-Франківської ДЮСШ №2, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, громадянина України, раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_8 засуджено за ст. 368 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді домашнього арешту, залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути із ОСОБА_8 в користь держави - 1598 ( одну тисячу п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 74 коп. - за проведення експертиз спеціальних хімічних речовин, технічної експертизи документів.

Вирішено питання про речові докази.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Близько 08-55 год. 26.09.2014 року обвинувачений ОСОБА_8 , як директор Івано-Франківської дитячо-юнацької спортивної школи №2, у приміщенні вказаного навчального закладу, розташованого в м.Івано-Франківську по вулиці Івана Павла ІІ, 24, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою особистого збагачення та незаконної наживи, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 2000 грн., які останній за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_8 поклав перед ним на робочий стіл. Після цього, ОСОБА_10 вийшов із приміщення, в якому на робочому столі на вимогу обвинуваченого ОСОБА_8 залишив предмет неправомірної вигоди - грошові кошти у сумі 2000 грн., одержані ОСОБА_8 за вчинення дій з використанням свого службового становища, а саме за прийняття на роботу тренером-викладачем з плавання. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 , як директор Івано-Франківської дитячо-юнацької спортивної школи №2, будучи службовою особою, діючи умисно, з метою незаконного збагачення та особистої наживи, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у сумі 2000 грн. за прийняття його на вакантну посаду тренера-викладача з плавання Івано-Франківської дитячо-юнацької спортивної школи №2.

Не погодившись з вироком суду, заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним, з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, призначивши ОСОБА_8 покарання за ст. 368 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, з позбавлення права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях державної та комунальної форми власності строком на 1 рік без спеціальної конфіскації.

До початку розгляду кримінального провадження по суті заступником прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 подано зміни до своєї апеляційної скарги в частині не застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткового покарання, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю. Просить вирок скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав вирок суду незаконним та необґрунтованим в частині призначеного покарання, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, яка не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст. 368 ч.1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому вирок в цій частині не перевіряється.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину і ступінь суспільної небезпечності його скоєння, особу винного, те що до кримінальної відповідальності він раніше не притягався.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд вважає щире каяття у вчиненому, повне визнання вини, сприяння у розкритті злочину, його негативне ставлення до вчиненого.

Крім того, судом було враховано те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с. 92-93), обвинувачений проживає з батьком, який являється особою пенсійного віку, мати обвинуваченого має незадовільний стан здоров`я та являється інвалідом третьої групи, що підтверджується посвідченням інваліда (т.2 а.с.95), обвинувачений виключно позитивно характеризується за місцем проживання та праці (ДЮСШ №2), що випливає з його характеристики (т.2 а.с.91), колектив якої на загальних зборах 19.11.2014 року прийняв рішення про звернення до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та передачу його на поруки колективу (т.3 а.с.44).

Згідно зі ст. 50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вказані пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу винуватого, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно визначено основне покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України з урахуванням наведених обставин, що пом`якшують йому покарання, можливе без застосування додаткового покарання, а саме без позбавлення права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях державної та комунальної форми власності і є необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення нових злочинів.

За наведених обставин, підстав для призначення більш суворішого покарання ОСОБА_8 , про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Інші твердження прокурора в своїй апеляційній скарзі не знаходять свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження та є безпідставними.

Апеляційних підстав для зміни, або скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2