АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

№ 11-кп/791/222/15 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: звільнення Доповідач: ОСОБА_2
від покарання за хворобою

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця „25 дня

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання через хворобу засудженого: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, засудженого 07.06.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 187 ч. 3, 185 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що ОСОБА_8 судимий за тяжкий злочин, має попередню судимість за вчинення злочинів з корисливих мотивів проти власності, відбуває покарання в Херсонській ВК № 61 з 26 грудня 2012 року характеризується посередньо, порушень режиму відбування покарання не допускав, адміністрацією не заохочувався, з представниками адміністрації установи тактовний не завжди, ініціативу не проявляє, в суспільно-корисному житті установи та відділенні участі не приймає, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання свого виправлення не довів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 вважає, ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання її підзахисного про звільнення від відбування покарання через хворобу. Вказує, що судом не прийнято до уваги те, що у медичній довідці вказано, що ОСОБА_8 потребує продовження стаціонарного лікування в умовах туберкульозної лікарні, відмічається негативна динаміка. Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, суд також не прийняв до уваги, що ОСОБА_8 хворіє на декілька захворювань одночасно, що може призвести до серйозного погіршення стану його здоров`я в короткий строк та призначене покарання не досягне своєї мети. Зазначає, що відповідно до наданої характеристики на засудженого, порушень режиму відбування покарання засуджений не допускав, в суспільно-корисному житті установи та відділення участі не приймає, не працює через хворобу та незадовільний стан здоров`я. На думку захисника є підстави вважати, що подальше перебування ОСОБА_8 в умовах відбування покарання є порушенням ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання може бути звільнена від подальшого відбування покарання. При цьому суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого й інші обставини справи.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання, суд врахував тяжкість вчиненого злочину, стан здоров`я ОСОБА_8 , посередні характеристики про його особу, а саме, що він раніше судимий за вчинення ряду корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, його поведінку та ставлення до внутрішнього режиму, установленого адміністрацією установи.

Також, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначені ОСОБА_8 діагнози відповідно до Наказу МОЗ та Міністерства юстиції України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» не є підставою для подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його звільнення від подальшого відбування покарання через хворобу і доводи апеляційної скарги, ці висновки не спростовують. Сам по собі факт захворювання - не тягне за собою обов`язкового звільнення засудженого від відбування покарання.

Таким чином, підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 20 січня 2015 року щодо нього без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2