Справа №
14 жовтня 2008 року. Бобринецький
районний суду Кіровоградської області в складі:
судді - Бевз О.Ю.,
прокурора - Віватенко М.І.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових засідань м. Бобринець кримінальну справу по
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Новоградівка Бобринецького району
Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна,
одружений, працює - Голова ФГ “ОСОБА_1”, проживаючий за адресою: с. Куйбишево
Бобринецького району, Кіровоградської області, в силу ст. 89 КК України раніше
не судимий,-
ст. 367, ч.1 ст. 252 КК України,-
Протягом грудня 2007 року, засновник
ФГ «ОСОБА_1» уповноважений на управління, прийняття рішень з будь-яких питань
його діяльності, ОСОБА_1 скоїв службову недбалість, що спричинило настання
істотної шкоди інтересам держави при наступних обставинах.
Приблизно 12-13 грудня 2007 року
голова ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1 звернувся до Куйбишевського сільського голови
Бобринецького району ОСОБА_2, з усною пропозицією щодо проведення заготівлі
дров для опалення будинків працівників зазначеного господарства. Згідно із
зазначеною пропозицією ФГ «ОСОБА_1» зобов'язувалось забезпечити деревиною для
опалення об'єкти соціальної сфери Куйбишевської сільської ради Бобринецького
району. На зазначену пропозицію ОСОБА_1, ОСОБА_2 погодився та діючи умисно,
того ж дня за участю працівників ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на
заповідного урочища «Чобіток» Мар'янівської сільської ради Бобринецького
району, де на місці, перевищуючи надані йому повноваження, вказав на ділянку, що
Рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської обласної ради № 56 від 21 лютого 1991 року територію урочища
«Чобіток» віднесено до заповідних територій та об'єктів природно-заповідного
фонду місцевого значення та на керівника КСП ім.. Димитрова покладене
відповідне охоронне зобов'язання.

Після чого, у зв'язку із ліквідацією
зазначеного суб'єкта господарювання, охоронне зобов'язання по даному об'єкту
природно - заповідного фонду місцевого значення покладене на голову
Мар'янівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 40 Закону України
«Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється
з додержанням обов'язкових екологічних вимог, а саме раціонального і економного
використання природних ресурсів, збереження територій на об'єктів
природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій
охороні та ін.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30
Закону України «Про природно-заповідний фонд» визначено, що на території
заповідних урочищ забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні
процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу,
відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників.

У відповідності до ст..ст. 68, 69
Лісового кодексу України спеціальне користування лісовими ресурсами
здійснюється на підставі дозволу на спеціальне користування лісовими ресурсами
(лісорубного квитка, лісового квитка).

Спеціальний дозвіл на заготівлю
деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої
влади АРК, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з
питань лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види користувань
видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому
порядку також на проведення інших рубок та робіт пов'язаних і не
пов'язаних з веденням лісового
господарства.

Відповідно до п. 6 Правил поліпшення
якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 724
від 12 травня 2007 року « 724 у відповідних зонах біосферних заповідників,
національних природних і регіональних ландшафтних парків, природних
заповідниках, пам'ятках природи, заповідних урочищах у виняткових випадках
можуть проводитись окремі рубки формування і оздоровлення лісів лише на
підставі наукового обґрунтування, рішень наукових або науково-технічних рад
установ природно-заповідного фонду, а також за погодженням з органом виконавчої
влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної
Республіки Крим, територіальними органами Мін природи.

Діючи з грубим порушенням зазначених
вимог законодавства, не належно виконуючи свої службові обов'язки через
несумлінне ставлення до них, засновник ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1, з метою заготівлі
дров для працівників зазначеного господарства та Куйбишевської сільської ради
Бобринецького району, лише на підставі усного погодження Куйбишевського
сільського голови ОСОБА_2, матеріали відносно якого виділено в окреме
провадження, не оформивши у встановленому законом порядку спеціального дозволу
на користування лісовими ресурсами - лісорубного квитка для проведення
розчищення першої смуги зелених насаджень заповідного урочища «Чобіток»,
протягом періоду часу з 15 по 25 грудня 2007 року організував проведення
зазначеного виду робіт.

Зокрема, ОСОБА_1 надаючи усні
розпорядження та вказівки працівникам господарства ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо порядку, місця проведення та способу робіт,
забезпечив їх необхідними засобами та знаряддями - трактором МТЗ-82, автобусом
господарства марки КавЗ та 2 бензопилами іноземного виробництва марки «Урал» та
«ДЕО МАК» «VALID» та шляхом виїздів на місцевість контролював хід
виконання робіт. В свою чергу, вказані особи сумлінно помиляючись щодо
наявності правових підстав для проведення знесення зелених насаджень в
заповідному урочищі «Чобіток» (далі - урочище), виконуючи вказівки та
розпорядження керівника ФГ «ОСОБА_1»
ОСОБА_1, використовуючи зазначені знаряддя та засоби, у період з 15 по
25 грудня 2007 року безпідставно провели знесення 260 дерев на території
зазначеного об'єкта природно-заповідного фонду України, заготовивши при цьому
10 тракторних причепів дров, з яких 6 використали для опалення власних будинків
та 4 передали для опалення об'єктів соціальної сфери Куйбишевської сільської
ради Бобринецького району.

Внаслідок неналежного виконання
засновником ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1 своїх службових обов'язків незаконно проведено
знесення 260 дерев: породи осика 54 шт., клену - татарського 55 шт., акації -
71 шт. та ясену - 80 шт., чим, згідно із розрахунком збитків, проведених
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.1998 року № 521
спричинено істотної шкоди інтересам держави на суму 52454 грн.

Органами досудового слідства дії
ОСОБА_1, кваліфіковано за ч.1 ст. 367 КК України, кваліфікуючою ознакою, якої є
неналежного виконання службовою особою своїх службових обов'язків, через
несумлінне ставлення до них, що призвело до настання істотної шкоди
охоронюваним законом інтересам держави.

Крім цього, приблизно 12-13 грудня
2007 року, голова ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1 звернувся до Куйбишевського сільського
голови Бобринецького району ОСОБА_2 з усною пропозицією щодо проведення
заготівлі дров для опалення будинків працівників зазначеного господарства.
Згідно із зазначеною пропозицією ФГ «ОСОБА_1» зобов'язувалось забезпечити
деревиною для опалення об'єкти соціальної сфери Куйбишевської сільської ради
Бобринецького району. На вказану пропозицію ОСОБА_1, ОСОБА_2 погодився та,
діючи умисно, того ж дня за участю працівників ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1 на автомобілі господарства марки ВАЗ 21213 д/н НОМЕР_1 до території
заповідного урочища «Чобіток» Марянівської сільської ради Бобринецького району,
де на місці, перевищуючи надані йому повноваження, вказав на ділянку, що
підлягає вирубці.

Рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської обласної ради № 56 від 21 лютого 1991 року територію урочища
«Чобіток» віднесено до заповідних територій та об'єктів природно-заповідного
фонду місцевого значення та на керівника КСП ім.. Димитрова покладене
відповідне охоронне зобов'язання.

Після чого, у зв'язку із ліквідацією
зазначеного суб'єкта господарювання, охоронне зобов'язання по даному об'єкту
природно-заповідного фонду місцевого значення покладене на голову Марянівської
сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 40 Закону України»
Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється
з додержанням обов'язкових екологічних вимог, а саме раціонального і економного
використання природних ресурсів, збереження територій та об'єктів
природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій
охороні та ін.

Частиною 2 статті 61 зазначеного
Закону передбачено, що до складу природно-заповідного фонду входять державні
заповідники, природні національні парки, заказники, пам'ятки природи, ботанічні
сади дендрологічні та зоологічні парки, заповідні урочища.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30
Закону України «Про природно-заповідний фонд» визначено, що на території
заповідних урочищ забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні
процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу,
відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників.

У відповідності до ст.ст. 68, 69
Лісового кодексу України спеціальне користування лісовими ресурсами
здійснюється на підставі дозволу на спеціальне користування лісовими ресурсами
(лісорубного квитка, ордера, лісового квитка).

Спеціальний дозвіл на заготівлю
деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої
влади АРК, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань
лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види користувань видається
власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також
на проведення інших рубок та робіт пов'язаних і не пов'язаних з веденням
лісового господарства.

Відповідно до п. 6 Правил поліпшення
якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 724
від 12 травня 2007 року № 724 У заповідних зонах біосферних заповідників,
національних природних і регіональних ландшафтних парків, природних
заповідниках, пам'ятках природи, заповідних урочищах у виняткових випадках
можуть проводитись окремі рубки формування і оздоровлення лісів лише на
підставі наукового обґрунтування, рішень наукових або науково-технічних рад
установ природно-заповідного фонду, а також за погодженням з органом виконавчої
влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної
Республіки Крим, територіальними органами Мін природи.

Діючи умисно усупереч зазначених
вимог законодавства, засновник ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1, усвідомлюючи що місцем
майбутньої вирубки являється об'єкт природно-заповідного фонду - заповідне
урочище «Чобіток», з метою заготівлі дров для працівників зазначеного
господарства та Куйбишевської сільської ради Бобринецького району, лише на підставі
усного погодження Куйбишевського сільського голови ОСОБА_2, не вживаючи заходів
для оформлення у встановленому законом порядку спеціального дозволу на
користування лісовими ресурсами - лісорубного квитка, необхідного для
розчищення першої смуги зелених насаджень даного урочища, протягом періоду часу
з 15 по 25 грудня 2007 року організував проведення зазначеного виду робіт.

Зокрема, ОСОБА_1 надаючи усні
розпорядження та вказівки працівникам господарства ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо порядку, місця проведення та способу робіт,
забезпечив їх необхідними засобами та знаряддями - трактором МТЗ-82, автобусом
господарства марки КавЗ та 2 бензопилами іноземного виробництва марки «Урал» та
«DEO MAK» «VALID» та шляхом виїздів на місцевість контролював хід
виконання робіт. В свою чергу, вказані особи сумлінно помиляючись щодо
наявності правових підстав для проведення знесення зелених насаджень в
заповідному урочищі «Чобіток» (далі - урочище), виконуючи вказівки та
розпорядження керівника ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1, використовуючи зазначені знаряддя
та засоби у період з 15 по 25 грудня 2007 року безпідставно провели знесення
260 дерев на території зазначеного об'єкта природно-заповідного фонду України,
заготовивши при цьому 10 тракторних причепів дров, з яких 6 використали для
опалення власних будинків та 4 передали для опалення об'єктів соціальної сфери
Куйбишевської сільської ради Бобринецького району.

Внаслідок неналежного виконання
засновником ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1 свої службових обов'язків незаконно пошкоджено
шляхом знесення 260 дерев: породи осика 54 шт., клену - татарського 55 шт.,
акації - 71 шт. та ясену - 80 шт. з території заповідного урочища «Чобіток» на
загальну суму 52454 грн.

Органами
досудового слідства дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 252 КК України,
кваліфікуючою ознакою, якої є: умисне пошкодження об'єктів природно-заповідного
фонду.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчинені злочинів
передбачених ст. 252 ч.1 та ст.367 ч. 1 КК України визнав повністю, щиро
покаявся та показав, що дійсно при вказаних обставинах займався вирубкою
лісопосадки та у своїх діях керувався усним розпорядженнями голови
Куйбишевської сільської ради. Те що урочище “Чобіток” являється заповідною
територією йому відомо не було, але він вважав, що воно відноситься до земель
Куйбишевської сільської ради, а не Мар'янівської як йому пізніше про це
повідомили.

В судовому засіданні в якості свідків
було допитано ОСОБА_10 яка показала, що у зв'язку із відсутністю коштів у
бюджеті сільської ради на придбання твердого палива для опалення, сільський
голова сільської ради ОСОБА_2 звернувся до керівника фермерського
господарства ОСОБА_1 з проханням
проведення заготівлі дров. Яким чином обиралися місцевість та ким саме з числа
працівників ФГ «ОСОБА_11» проводилась заготівля дров свідкові невідомо, однак
наприкінці грудня 2007 року до об'єктів комунальної власності - дитячого садку,
ФАПу та адміністративного приміщення сільської ради привезено причепи із
заготовленою деревиною.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_12, бухгалтера Куйбишевської сільської ради, яка пояснила,
що протягом зими 2007-2008 року сільською радою використовувались дрова для
опалення об'єктів соціальної сфери та адміністративного приміщення сільради,
які наготовлялись як працівниками ФГ «ОСОБА_1» так і безпосередньо працівниками
сільської ради. Відповідно актів оприбуткування продукції, складених за участю
свідка, на облік матеріальних цінностей згідно довідки власних надходжень
Куйбишевської сільської ради від 16 та 23 грудня 2007 року в дитячий садок
завезено 2 причепа дров вагою 10 тон та в січні 2008 року складено акт про
завезення дров працівниками ФГ «ОСОБА_11» 5 тон дров для опалення адмінбудинку
сільської ради. Про те, що зазначена деревина заготовлена працівниками ФГ
«ОСОБА_1» на території заповідного урочища «Чобіток» довідалась пізніше від
односельців.

В судовому засіданні в якості свідка було
допитано ОСОБА_13, завідуючу фельдшерсько-акушерським пунктом с. Куйбишево, яка
показала, що приблизно в середині грудня 2007 року до неї зателефонував
сільський голова ОСОБА_2 та повідомив, що наступного дня будуть завезені дрова
для опалення приміщення. Про те ким саме, та якою технікою завозилась деревина
їй не відомо, оскільки це відбувалось не в робочий час. Після цього, свідком за
участю депутата сільської ради ОСОБА_15, санітарки ОСОБА_16, складено акт від
03.01.2008 року про отримання 4,5 тон дров з розрахунку на 1 причеп. Зазначена
деревина була використана у повному обсязі на опалення приміщення медпункту,
про що складено відповідні облікові відомості.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_14, завідуючу дитячим садком с. Куйбишево, яка показала,
що у зв'язку із тим, що грошових коштів
у дитячого садку для самостійної закупівлі палива на період опалювального
сезону не має, та враховуючи те, що дитячий садок перебуває на балансі
Куйбишевської сільської ради вона неодноразово зверталась до виконкому
сільської ради та до сільського голови ОСОБА_2 з проханням вирішити зазначене
питання. В грудні 2007 року працівниками ФГ «ОСОБА_1» до дитячого садку
завезено 2 тракторних причепи дров, який розвантажували особисто працівники
дитячого садку та батьки дітей. Дрова вже були розпиляні на колоди довжиною
близько 40 см. Про місце, спосіб та конкретних виконавців заготівлі дров
свідкові не відомо. Вказану деревину ОСОБА_14 використала у повному обсязі для опалення дитячого садку, про що складені
відповідні облікові відомості.

В судовому засіданні якості свідка
було допитано ОСОБА_15, землевпорядника Куйбишевської сільської ради, як
пояснила, що у зв'язку із складною фінансовою ситуацією та необхідністю
забезпечення об'єктів соціальної сфери твердим паливом під час опалювального
сезону, Куйбишевський сільський голова ОСОБА_2 та керівник фермерського господарства ОСОБА_1 за спільною
домовленістю виїхали за межі села для визначення території для проведення
працівниками господарства заготівлі дров, при цьому вона присутня не була Як
пізніше довідалась свідок територією, обраною для зазначеної діяльності була
місцевість заповідного урочища «Чобіток» Марянівської сільської ради, про що
ОСОБА_15 довідалась від землевпорядника даної сільської ради Бондаренко О.М.

До 1988 року територія на якій
розміщений вказаний об'єкт природно-заповідного фонду перебувала як
землекористування КСП ім.. Куйбишево, та була передана в обмін на таку ж
ділянку за площею до КСП ім.. Димитрова, Марянівської сільської ради. Коли саме
з числа працівників ФГ «ОСОБА_1» проводились роботи по заготівлі деревини
свідку ОСОБА_15 не відомо, однак як вона зазначила в середині грудня 2007 року
на територію ФАПу, дитячого садку та адміністративного приміщення Куйбишевської
сільської ради працівниками господарства завезено дрова, які заготовлені
внаслідок розчистки багаторічних насаджень в урочищі, про що складено
відповідні акти оприбуткування та використання дров. Також як зазначила
ОСОБА_15 до неї, як до землевпорядника Куйбишевської сільської ради ні ОСОБА_2,
ні ОСОБА_1 з за роз'ясненням меж земле користувань сільської ради - не звертались.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_3, який по суті справи показав, що з червня 2004 року
свідок обіймає посаду старшого охоронця ФГ «ОСОБА_1» та виконує обов'язки по
забезпеченню охорони та збереженню основних засобів господарства. В середині
грудня 2007 року, можливо на початку січня 2008 року, точну дату ОСОБА_3 не
пам'ятає, до керівника господарства ОСОБА_1 звернувся Куйбишевський сільський
голова ОСОБА_2 з пропозицією допомоги організувати заготівлю дров для опалення
об'єктів соціальної сфери (дитячого садку, школи, медичного пункту), а також
приміщення сільської ради. Одного з днів, точної дати свідок не пам'ятає, він
сівши до автомобіля господарства НИВА «ТАЙГА», за кермом якого перебував водій
ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_4, керівник господарства ОСОБА_1 та Куйбишевський сільський
голова ОСОБА_2 проїхали близько 20 км в напрямку с. Кіровське Куйбишевської
сільської ради, де ОСОБА_2 вказав на одну з лісосмуг для можливої заготівлі
дров, однак як з'ясувалось при візуальному огляді зазначена лісосмуга вже
частково вирубана в хаотичному порядку, із знесенням великих дерев, та
залишками їх решток, а також невеликих дерев. Оглянувши цю місцевість ОСОБА_1
повідомив ОСОБА_2 про те, що працівники господарства не будуть працювати на даній
ділянці, тоді останній запропонував іншу ділянку - територію заповідного
урочища «Чобіток», що знаходиться в районі електропідстанції Бобринецького РЕМ.
Прибувши на нову місцевість, наскільки відомо ОСОБА_3, враховуючи, що ділянка
урочища ніким не була розчищена, керівник господарства ОСОБА_1 погодився на
пропозицію ОСОБА_2

Після чого, як повідомив свідок,
приблизно через декілька днів зранку під час отримання наряду на роботу від
керівника господарства, ОСОБА_3 отримав вказівку зібрати бригаду працівників
для проведення зазначеного виду робіт. У подальшому бригада працівників
господарства у складі ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
сіли до автобуса КАВЗ, який належить господарству та вирушили на місце вирубки.
Роботи проводились щоденно з 8 години до 15 години. Дерева зносились за
допомогою бензопил «УРАЛ» та «DEO
MAK», а також сокирами працівників господарства. За весь
період робіт, як зазначив ОСОБА_3, бригадою працівників проведено заготівлю 10
тракторних причепів дров, з яких 4 передано для використання до Куйбишевської
сільської ради та по одному кожному із
працівників господарства.

В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_2, Куйбишевського голови, який показав, що у зв'язку із
відсутністю коштів у бюджеті сільської ради на придбання твердого палива для
опалення, сільський голова сільської ради ОСОБА_2 звернувся до керівника
фермерського господарства ОСОБА_1 з проханням проведення заготівлі дров. З 1924
року територія під заповідним урочищем «Чобіток» перебувала як землекористування
КСП ім.. Куйбишева. В 1991 році при розпаюванні земель було проведено обмін
орними землями між КСП ім.. Куйбишева та КСП ім. Димитрова. Про передачу
заповідного урочища «Чобіток» та інших багаторічних насаджень свідка ніхто не
повідомив. Під час виїзду на території урочища ОСОБА_2 вказав бригаді на місце
вирубки, яке на його думку заважає під'їзду до підстанції Бобринецького РЕМ та
доцільно провести вирубку для заготівлі дров. Наскільки відомо ОСОБА_2,
бригадою працівників ФГ «ОСОБА_1» проведено заготівлю 10 тракторних причепів
дров, з яких 4 передано для використання до Куйбишевської сільської ради та по
одному кожному із працівників господарства. Про те що необхідно оформляти
лісорубний квиток ОСОБА_2 не знав та у сільській раді відсутні на це кошти. Про
те, що вони вирубали не свою посадку йому повідомив голова Мар'янівської
сільської ради після того як дрова вже були заготовлені.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним, його вина у вчиненні зазначеного злочину
підтверджується показами свідків, слідуючими письмовими доказами, а саме:

Статутом
фермерського господарства ОСОБА_1 від 07.12.2004 року зі змінами
зареєстрованими від 06.08.2007 року, в якому визначенні повноваження ОСОБА_1 як
керівника господарства та службової особи (т. 1 а.с. 201-209);

Копією
рішення виконавчого комітету Кіровоградської обласної ради №56 від 21 лютого
1991 року територію урочища “Чобіток” віднесено до заповідних територій та
об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та на керівника КСП ім.
Димитрова покладене відповідне охоронне зобов'язання. (т.1 а.с. 32).

Копією
паспорту об'єкту природно-заповідного фонду - заповідного урочища “Чобіток”.
(а.с. 34-40).

Протоколом
огляду місця події від 05.03.2008 року (т.1 а.с.42-67).

Протоколом
огляду місця події від 13.03.2008 року (т.1 а.с.68-73).

Протоколом
огляду місця події від 11.06.2008 року (т.2 а.с.18-50).

Протоколом
відібрання зразків для експортного дослідження від 25.06.2008 року (т. 2 а.с.
78-80).

Висновком
судово-трасологічної експертизи від 27.06.2008 року (т.2 84-96).

Протоколом
відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_3 (т.2 а.с.
3-17).

Висновком
судово-екологічної експертизи від 27.06.2008 року (т.2 а.с. 62-65).

Розрахунком
шкоди, заподіяної ФГ “ОСОБА_1” внаслідок незаконного знесення дерев з території
урочища “Чобіток”, відповідно до якого загальна сума збитків складає 52454 грн.
(т.1 а.с. 52).

Протоколом
виїмки реєстраційної справи ФГ “ОСОБА_1” (т.1 а.с. 180-189).

Протоколом
виїмки від 12.06.2008 року, у ході якої вилучено бухгалтерські документи
Куйбишевської сільської ради, щодо оприбуткування та використання деревини,
заготовленої працівниками ФГ “ОСОБА_1” (т.1 а.с 242-245).

Відомостями,
які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.02.2008
року, складеного державним інспектором ОНПС держекоінспекції в Кіровоградській
області Екштейном І.С. відносно ОСОБА_1 (т.2 а.с.107).

Протоколом
огляду речових доказів, а саме знарядь злочину бензопил “Урал” та “ДЕО МАК”,
“ВАЛІД” від 12.03.2008 року та самими речовими доказами (т.2 а.с. 1).

Інші докази, згідно ст.299 КПК
України, за згодою учасників процесу, в судовому засіданні не досліджувалися,
так як покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ніким не
оспорюються.

Дослідивши
письмові докази кримінальної справи, вислухавши в судовому засіданні
підсудного, свідків, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 органами досудового слідства
кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 252 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є:
умисного пошкодження об'єктів природно-заповідного фонду та за ч.1 ст.367
кваліфікуючою ознакою, якого є: неналежного виконання службовою особою своїх
службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них, що призвело до
настання істотної шкоди охоронюваним законом інтересам держави.

При призначенні покарання суд
виходить з вимог ст.65 КК України.

Скоєні підсудним злочини відноситься до категорії
невеликої тяжкості, тяжких наслідків не настало.

Особа винного за місцем роботи та
проживання характеризується позитивно.

Обставин, які б обтяжували покарання
підсудного судом встановлено не було.

Обставини, які пом'якшують покарання
підсудного - щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Цивільний позов по справі не
заявлено.

По
справі встановлено досудові витрати, які складають 750 грн. 72 коп. за
проведення трасологічної експертизи, які підсудний погодився сплатити
добровільно.

Речовими доказами по справі є:
бензопила “Урал”, бензопила DEO MAK “VALID, 6 злипів деревини на пнях, 5
експериментальних зрізів пнів, які зберігаються у кімнаті речових доказів
Кіровоградської міжрайонної природоохоронної прокуратури.

На
підставі викладеного, враховуючи пом'якшуючі обставини справи, а саме щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих обставин,
а також те, що підсудний скоїв злочин вперше, злочин невеликої тяжкості, тяжких
наслідків не настало, підсудний позитивно характеризується по місцю роботи та
проживання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без
ізоляції від суспільства.

При
призначенні покарання за ч.1 ст.252 КК України, суд вважає доцільним призначити
покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, а при призначенні
покарання за ч.1 ст.367 КК України, суд вважає доцільним застосувати ст. 69 КК
України відповідно до якої, за наявності декількох обставин, які пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням
особи винного суд умотивувавши своє рішення може за злочин середньої тяжкості,
призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції
особливої частини кодексу, або перейти до іншого більш м'якого виду основного
покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Керуючись ст.ст.321-328 КПК України,
суд, -

З а с у
д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
злочинів передбачених ст.ст. 367 ч.1, ст. 252 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_1 за ними
покарання:

– за ст. 367 ч.1 КК України у вигляді
3 років обмеження волі з застосуванням ст. 69 КК України, без позбавленням
права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

– за ст. 252 ч.1 КК України, у вигляді 2 років обмеження
волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України,
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити
покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання, якщо він
протягом 1 року іспитового строку виконає покладені на нього обов'язки, а саме:

– не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

– повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну свого місця проживання, роботи;

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС в
Кіровоградській області в Кіровоградській області р/р 0479 МФО 823016
код ЄДРПО 25575003 УДК в Кіровоградській області м.Кіровоград, досудові витрати
по справі в сумі 750 грн. 72 коп., за проведення трасологічної експертизи №167
від 27.06.2008 року.

Речові докази по справі, а саме:

- бензопила “Урал”, бензопила DEO MAK “VALID”
- повернути власнику ФГ “ОСОБА_1” - ОСОБА_1.

- 6 злипів деревини на пнях, 5
експериментальних зрізів пнів, які зберігаються у кімнаті речових доказів
Кіровоградської міжрайонної природоохоронної прокуратури - знищити.

Постанову про накладення арешту на
майно ОСОБА_1 від 17.06.2008 року, винесену старшим слідчим Кіровоградської
міжрайонної прокуратури Кошовим О.О.- скасувати.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області на
протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя О.Ю.
Бевз