В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/237/15-к

Провадження № 1-кп/348/55/15

12 березня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000292 за обвинувальним актом від 30.01.2015р. щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, безробітного, несудимого, громадянина України,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть ОСОБА_5 та заподіяли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

09.11.2014 р біля 02 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки "Богдан-211040", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби, в умовах туману та недостатньої видимості рухався ділянкою автодороги О-091401 Тлумач-Лісна Тарновиця" км 31+500, що по вул. Ковпака в с. Гаврилівка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в напрямку м. Тлумач. В салоні автомобіля знаходились пасажири ОСОБА_5 який сидів на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 які сиділи на задньому сидінні.

Рухаючись по заокругленій ділянці дороги у праву сторону зі швидкістю приблизно 60 км/год. водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, допустив занос автомобіля і виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, де автомобіль перекидаючись зіткнувся з огорожею будинку № 3 .

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України , а саме:

-п.1.2., відповідно до якого в Україні уставлено правосторонній рух транспортного засобів;

-п.2.3.б), де вказано, що для забепезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

-п.2.9., згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин

-п.10.1., згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ;

-п. 12.1., який вказує , що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир ОСОБА_5 отримав закриту черепно-мозкову травму з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, речовину головного мозку та м`які тканини голови, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що привело до смерті останнього. Пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного перелому тіла лівої ключиці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного перелому тіла лівої ключиці, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі при обставинах викладених в обвинувальному акті та суду показав, що проживає в с. Верхній Майдан, Надвірнянського району разом з матірю та бабцею, яка є особою перестарілого віку, постійно хворіє та потребує постійного догляду. Загиблий ОСОБА_5 є його рідним братом.

08.11.2014 р. біля 22-23 год. він, керуючи автомобілем марки "Богдан-211040", реєстраційний номер НОМЕР_1 . разом з рідним братом ОСОБА_5 поїхали в с. Парище та повернули в с.Верхній Майдан, де відпочивали, при цьому вживали алкогольні напої, так як не мали наміру вже дальше їхати. Однак біля 2 год. вже 09.11.2014 р. в них закінчилися сигарети, щоб їх придбати вирішили поїхати в с. Гаврилівка, Надвірнянського району. Разом з ним поїхав його рідний брат ОСОБА_5 , який сидів на передньому пасажирському сидіння та його родички ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які попросилися покататися та сиділи на задньому сидінні.

Рухаючись по заокругленій ділянці дороги у праву сторону зі швидкістю приблизно 60 км/год. він проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки так як був сильний туман, мокрий асфальт, темна пора доби, поганий стан дороги, не справився з керуванням, допустив занос автомобіля і виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, де автомобіль, перекидаючись зіткнувся з огорожею будинку № 3.

Внаслідок порушенням ним Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув його рідний брат ОСОБА_5 , та його родички ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження.

У вчиненому щиро розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить, тягар загибелі рідного брата буде нести все життя. Просить суворо не карати та обрати покарання не повязане з позбавленням волі, оскільки він лишився єдиною опорою у матері та перестарілої бабці, яка потребує постійного догляду в звязку з хворобою.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть ОСОБА_5 та заподіяли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Як помякшуючі його вину обставини суд врахував: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, під час досудового рослідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях, а також повне добровільне відшкодування витрат за залучення експерта, відсутність претензій у потерпілих від злочину, які не подали заяви про залученнях їх до провадження як потерпілих та були допитані як свідки на досудовому розслідуванні.

Крім того суд враховує те, що він є раніше не судимим та не притягувався до кримінальної і адміністративної відповідальності, вчинив тяжкий злочин з необережності, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку в Центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічній лікарні, не страждає алкоголізмом та не потребує примусового лікування, а також те, що він проживає разом з матерію та бабцею яка хворіє та потребує догляду.

Як обтяжуючі його вину обставини суд врахував вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого суд при призначенні покарання враховує неумисну форму вини обвинуваченого та його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, а також суд враховує ті обставини справи, що обвинувачений є рідним братом загиблого та родичем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , сім`ї обвинуваченого та потерпілих протягом тривалого часу та на даний момент підтримують добрі стосунки, а також відсутність згоди про визнання їх потерпілими на досудовому розслідуванні, оскільки жодних претензій до нього не мають, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, тобто про його звільнення від покарання з випробовуванням згідно ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Враховуючи особу винного та обставини справи суд приходить до висновку, що іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 під час іспитового строку слід покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Суд вважає за доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, строком один рік шість місцяв.

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 під час іспитового строку покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі: автомобіль марки "Богдан-211040", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Надвірнянського РВ УМВС в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_5 , 1986 р.н.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29.01.2015 р. до вступу вироку в закону силу залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1