Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/530/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 164 (114) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2015 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, має неповнолітню дитину, раніше судимого:

25 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164, ст. 75 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

28 жовтня 2013 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць обмеження волі,

відмовлено у задоволенні подання Олександрівського ВЦ № 104 про умовно - дострокове звільнення,
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
засудженого: ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
До Олександрівського районного суду звернулась адміністрація Олександрівського виправного центру № 104 з поданням про умовно -дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . Подання обгрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_6 прибув до установи 10.02.2014 року. За час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, був постійно працевлаштований, отримав три заохочення, чим довів своє виправлення. ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування покарання по відбуттю 1/2 частини строку, що передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України. Станом на 17.04.2015 року засудженим відбута частина покарання становить 01 рік 02 місяці 07 днів, невідбута частина строку покарання становить 10 місяців 23 дні.

Ухвалою Олександрівського районного суду від 17 квітня 2015 року, відмовлено у задоволенні подання Олександрівського ВЦ № 104 про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_6 .

Відмовляючи у задоволенні подання суд вказав, що при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Вироком Смілянського районного суду Черкаської області від 28.10.2013 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць обмеження волі у зв`язку із злісним ухиленням від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття, внаслідок чого заборгованість по аліментах становить 9163 грн.

Згідно довідки Олександрівського ВЦ № 104 про нарахування заробітної плати (а.к.п.12), виконавчий лист на засудженого ОСОБА_6 до установи не надходив, залишок на особистому рахунку, станом на кінець лютого 2015 року, становить 3314,02 грн.

ОСОБА_6 був двічі засуджений за злісне ухилення від сплати аліментів, згідно вироку суду має заборгованість по аліментах у розмірі 9 163 грн. На даний час засуджений має сплачувати аліменти на утримання свого сина ОСОБА_9 до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час відбуття покарання у ВЦ №104 був працевлаштований та регулярно отримував заробітну плату, внаслідок чого залишок його особистих коштів на кінець лютого 2015 року становить 3314,02 грн., Проте, будь-яких дій щодо сплати заборгованості по аліментах та оплати поточних аліментів ОСОБА_6 не вчинив.

Згідно матеріалів особової справи, працівники Смілянського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області з грудня 2013 року по 06.02.2014 року не мали можливості вручити ОСОБА_6 припис про його самостійне прибуття до виправного центру, так як він за повістками до інспекції не з`являвся та, згідно рапортів ДІМ, був відсутній по місцю проживання.

Викладені обставини характеризують засудженого з негативної сторони як особу, яка своєю поведінкою за час відбування покарання не довела свого виправлення. Адміністрація ВЦ № 104 передчасно дійшла висновку про виправлення засудженого та необхідність звернення до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить змінити ухвалу Олександрівського районного суду від 17 квітня 2015 року, звільнити його від відбування покарання призначеного вироком Смілянського районного суду Черкаської області від 25 травня 2012 року, умовно достроково. Обгрунтовує свої доводи тим, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Його заборгованість по сплаті аліментів погашена. Відбуваючи покарання у Олександрівському ВЦ № 104 він не має можливості працювати щоб виплачувати аліменти на дитину в подальшому.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляцію, вказав що його заборгованість по сплаті аліментів погашена, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання враховується поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів про умовно дострокове звільнення, вироком Смілянського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі у зв`язку із злісним ухиленням від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття, внаслідок чого заборгованість по аліментах становить 9163 грн.

Згідно довідки Олександрівського ВЦ № 104 про нарахування заробітної плати (а.к.п.12) виконавчий лист на засудженого ОСОБА_6 до установи не надходив, залишок на особистому рахунку, станом на кінець лютого 2015 року, становить 3314,02 грн. ОСОБА_6 двічі засуджений за злісне ухилення від сплати аліментів, згідно вироку суду мав заборгованість по аліментах у розмірі 9 163 грн., засуджений має сплачувати аліменти на утримання свого сина ОСОБА_9 до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час відбуття покарання в ВЦ №104 засуджений був працевлаштований та регулярно отримував заробітну плату, внаслідок чого залишок його особистих коштів на кінець лютого 2015 року становить 3314,02 грн.

Разом з тим, будь-яких дій щодо сплати заборгованості по аліментах та оплати поточних аліментів ОСОБА_6 не вчинив.

Крім того, як вбачається із довідки Смілянського міського відділу державної виконавчої служби від 08.06.2015 № 9-1-35/7097, станом на 08.06.2015 року, заборгованість із сплати аліментів ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 становить 53689 грн. 43 коп. Починаючи з 2008 року по теперішній час аліменти ОСОБА_6 не сплачувались жодного разу. Отже доводи апеляції засудженого відносно того, що він погасив заборгованість по сплаті аліментів, є такими що не відповідають дійсності, метою яких є ухилення від відбування покарання.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ОСОБА_6 своєю поведінкою за час відбування покарання не довів свого виправлення, адміністрація ВЦ №104 передчасно дійшла висновку про виправлення засудженого та необхідність звернення до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення, а тому, районний суд обгрунтовано не задовольнив подання адміністрації.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення, ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2