Справа 1-29/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
лютого 2007 року Тячівський районний суд

Закарпатської області в складі
головуючого судді Розман М.М. при секретарі Цех Г.М. з участю прокурора Багара
М.Ю. захисника ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Тячів кримінальну справу про

обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження ,уродженця та мешканця АДРЕСА_1, України,
громадянина України, з загальною середньою освітою , приватного підприємця ,
одруженого, на утриманні неповнолітня дитина та повнолітній син-інвалід 1 групи
з дитинства, раніше не судимого, у вчиненні злочину , передбаченого ст. 121 ч.І
КК України,

ВСТАНОВИВ.

ОСОБА_1, 17 червня 2005 року , близько 21.00 години,
ідучи з двома лопатами на плечі по АДРЕСА_2, після сварки з ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
які ображали його за те , що він розкидував завезену для вирівнювання після
прокладки газопроводу дороги породу, раптово побачивши , що його наздоганяє
ОСОБА_4, який до цього був у своєму дворі, відкинув одну лопату, а другою , перевищуючи
межі необхідної оборони , умисно наніс потерпілому ОСОБА_4. удар в область
голови, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забійно- рваної рани
м»яких тканин голови , відкритого вдавленого перелому тім»яної кістки зліва, а
також забою головного мозку легкого ступеня , що відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та що явно не
відповідає небезпечності посягання і обстановці захисту.

Підсудний ОСОБА_1. в судовому засіданні свою вину не визнав і пояснив , що
його односельчани обрали головою вуличного комітету по прокладці газопроводу ,
а ОСОБА_4 разом з своєю сім»єю перешкоджав йому виконувати роботи по
вирівнюванні вулиці і тому між ними виникли неприязні відносини. При цьому
написав на нього скаргу і через це 17.06.2005 року дільничний інспектор
ОСОБА_5. запропонував йому розкидати на вулицю гравій , так як наближалися
свята. Він попросив допомогти йому це зробити односельчан ОСОБА_6 та
ОСОБА_7..Однак потерпілий, разом з дружиною, невісткою і матір»ю стали на них
сваритись і не допустили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до роботи , внаслідок чого йому
пришилось самому розкидувати 2 автомашини гравію і лише під кінець роботи йому
на допомогу прийшли брат ОСОБА_8 та неповнолітній син. На протязі майже 2-х
годин, за які він розкидував гравій , мати, дружина і невістка ОСОБА_4
сварились на нього і ображали, але він їм не відповідав. Після закінчення
роботи він взяв на плече дві лопати, одна з яких була надломана, і пішов додому.
Коли проходив біля будинку потерпілого, то його дружина, мати та невістка , які
стояли на вулиці , продовжували ображати його різними образливими словами. В
цей час ОСОБА_4 виходив на вулицю і теж втрутився в сварку. Однак він не
звертав

уваги і вже на відстані близько 25 метрів від їх будинку
почув крик сина «тату тікай» . Все проходило миттєво. Він , обертаючись ,
побачив за декілька метрів від себе потерпілого, який біг до нього і з переляку
кинув одну лопату, а іншою махнув в сторону потерпілого, від чого потерпілий
впав, збивши при цьому також з ніг і його. Після цього, вдаривши лопатою по
землі, відійшов в сторону. Ніякого наміру продовжувати побиття потерпілого не
мав , а запропонував відвезти його на своєму автомобілі в лікарню. Свою вину і
пред»явлені цивільні позови не визнає, так як він діяв в стані самозахисту ,
оскільки потерпілий фізично значно сильніший та з погрозами біг до нього. Саму
подію оцінює негативно і це йому не приємно , але вважає , що потерпілий і його
сім»я винні у виникненні конфлікту та в тому, що сталося після.

Розглянувши
матеріали кримінальної справи , суд вважає , що вина підсудного у вчиненні
злочину в судовому засіданні доведена і це стверджується зібраними по справі і
дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпілий
ОСОБА_4. в судовому засіданні ствердив , що підсудний завіз на дорогу неподалік
від його будинку вантажну автомашину мусору,
що і стало причиною конфлікту. А 17.06.2005 року, вечером , він побачив,
що підсудний разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ідуть з лопатами розкидувати завезений мусор. Його дружина,
мати і він сам просили їх не робити цього, але ОСОБА_1 замахнувся лопатою на
дружину, яка встигла відійти, після чого вдарив лопатою його матір та пішов
розкидувати. Через деякий час підсудний повертався з двома лопатами на плечі і
, проходячи біля його двору , образливо висловився на адресу його дружини. Він
знаходився в цей час в дворі, а тому вийшов із двору і направився до ОСОБА_1
з»ясувати ,чому він так висловився. Коли він відійшов від хвіртки , то
підсудній повернувся до нього , кинув одну лопату перед ним і сказав
«Захищайся» та одразу наніс йому лопатою удар по плечу, потім по шиї, а потім
по голові, від чого він впав і втратив свідомість. Цивільний позов підтримав і
просить стягнути з підсудного 25000 гривень в відшкодування заподіяної
моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснила, що підсудний завіз на дорогу мусор і коли вона
сказала йому щоб не розкидував його, то він замахнувся на неї лопатою, а також
вдарив матір і пішов розкидувати мусор.
На зворотньому шляху , ідучи з двома лопатами , став знову ображати її
нецензурними словами, що почув її чоловік ОСОБА_4. Направився до нього і спитав
, чому він її ображає. ОСОБА_1 повернувся і коли відстань між ними зменшилась
до 1.5-2 метрів, то ОСОБА_1 кинув одну лопату на землю , сказав «Захищайся» і
наніс потерпілому другою лопатою спочатку удар по плечу, потім по шиї і втретє
по голові, від чого її чоловік впав, а ОСОБА_1 схопив каміння і став кричати,
що доб»є його.

Аналогічні
показання дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_9..

Свідок ОСОБА_9.
в судовому засіданні ствердила , що в той день , коли вона знаходилась в дворі
потерпілого, то побачила, що йдуть ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Мати і
дружина ОСОБА_4 просили, щоб не розкидували завезену породу, бо то мусор, через що між
ними почався спір. Далі вона зайшла в свій будинок і не бачила , що там
проходило. А через деякий час почула крик з вулиці і вийшовши побачила, що
потерпілий в крові лежав на дорозі в метрах втрьох від її хвіртки вправо в сторону
вулиці Лучкая і на відстані близько метра від огорожі. ОСОБА_1 в той час стояв
неподалік.

Свідок ОСОБА_9.
ствердила, що вона чула сварку міжОСОБА_4. та підсудним. Вона була у своєму
дворі і через огорожу бачила, що по дорозі йшов ОСОБА_1з лопатами на плечах.
Коли він пройшов хвіртку їх будинку, то його наздогнав ОСОБА_4. Підсудний
скинув з плеча одну лопату і сказавши "Захищайся" наніс другою
лопатою удар ОСОБА_4. Вона злякалась і відійшла в глиб двору, а тому більше
нічого не бачила.

Свідок ОСОБА_10. пояснив суду, що коли він з братом підсудного ОСОБА_8
підійшли до будинку ОСОБА_4ів і на вулиці побачили ОСОБА_9., його дружину і
матір ,а на проти будинку знаходилися ОСОБА_6 і ОСОБА_7.На його питання , чому
вони не допомагають розкидувати гравій відповіли, що їх не пускають ОСОБА_4и.
Після цього ОСОБА_1 на прохання свого брата ОСОБА_1. пішов йому допомагати
розкидувати гравій. Мати і дружина ОСОБА_4 весь час сварилися на ОСОБА_1 , але
він не відповідав. Через деякий час ОСОБА_9 з братом ОСОБА_8, закінчивши
роботу, стали по дорозі підніматися до них.

ОСОБА_9 мав на плечі дві лопати.
Вони теж з ОСОБА_7 стали йти попереду по дорозі по вулиці Лучкая. При цьому
позаду чув з боку ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_9 образливі слова. А коли вони вже
завертали за поворот, то почув крик сина ОСОБА_1 « Тату тікай , бо вдарить».
Самої бійки не бачив.

Свідок ОСОБА_7
ствердив, що ОСОБА_1 попросив їх разом з ОСОБА_6 допомогти розкидати гравій і
коли вони підійшли до будинку ОСОБА_9., то його мати і дружина заперечували
проти цього , а тому він з ОСОБА_6 залишилися біля будинку ОСОБА_4ів, а
ОСОБА_1пішов розкидувати гравій один. Далі йому на допомогу прийшов брат
ОСОБА_8.Був присутнім і син ОСОБА_1. Коли закінчили роботу , то вони всі
направились додому. Мати ОСОБА_4 словесно ображала ОСОБА_1. Він з ОСОБА_10 йшов
попереду і коли вже заходили за поворот, то почув слова сина ОСОБА_1 «Тату
тікай». Він обернувся і побачив лише як ОСОБА_4 впав, а ОСОБА_1 обхопив голову
руками і сів на землю. Більше ОСОБА_4 не бив.

Свідок ОСОБА_6.
в судовому засіданні пояснив , що ОСОБА_1попросив його разом з сусідом ОСОБА_7
допомогти йому розкидати гравій на дорозі. Коли вони з лопатами підійшли до
будинку ОСОБА_4, то ОСОБА_4, його дружина та мати сказали їм, щоб не
розкидували гравій , бо будуть мати проблеми. Тоді ОСОБА_1 пішов розкидувати
сам, а вони залишились біля будинку і спостерігали за його роботою. В
подальшому підійшли ОСОБА_10, син і брат ОСОБА_1 , який теж пішов допомагати
брату.Коли закінчили роботу, то всі направилися додому. Дружина і мати ОСОБА_4
ображали ОСОБА_1 різними образливими словами. Попереду йшли ОСОБА_7 з
ОСОБА_10им, потім він , а позаду на відстані декілька метрів від нього йшов
ОСОБА_1 з двома лопатами на плечі , його брат і син. В той час він почув крик
ОСОБА_4, обернувся і побачив як ОСОБА_4 біг до ОСОБА_1 з витягнутими вперед
руками і кричав , що вб»є його. ОСОБА_1 в цей момент обернувся , одну лопату
скинув, а другою як ніс на плечі, так з боку і вдарив ОСОБА_4 по голові.
Потерпілий , збивши з розбігу ОСОБА_1, впав на землю, а ОСОБА_1 вдарив лопатою
по землі, від чого вона зламалася, відкинув її і сів поряд на горбок. Більше
ударів ОСОБА_1 ОСОБА_4 не наносив.

Свідок ОСОБА_1.
пояснив суду, що в той день ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 пішли розгортати гравій
на дорозі і так як їх довго не було , він вирішив пійти подивитися. Прийшовши
на місце , він побачив , що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 сиділи на обочині , а брат сам
розгортав гравій. Дружина і мати не пускали його розкидувати гравій. Але він
допоміг брату. Коли вони закінчили роботу і направились додому, то рідня
ОСОБА_4 продовжувала ображати його і брата. ОСОБА_4 в цей час був у дворі. А
коли пройшли його будинок , то ОСОБА_4 побіг за ними з криком, що вб»є його
брата . В цю ж мить син брата закричав « Тату тікай» і ОСОБА_9 із розвороту наніс
один удар лопатою по голові ОСОБА_4 та вони обидва впали. Брат хотів відвезти
потерпілого в лікарню, але він відмовився.

Свідок ОСОБА_1
пояснив, що коли вони вже йшли додому біля будинку ОСОБА_4, то його рідня
ображала всякими словами його батька, а коли пройшли метрів 20-24 , то він
побачив, що ОСОБА_4 доганяє його батька і крикнув , щоб тато тікав. На ці слова
його батько повертаючись наніс з розвороту один удар лопатою по голові ОСОБА_4,
вдарив лопатою по землі, відійшов та присів на узбіччі.

Свідок ОСОБА_11
. в судовому засіданні ствердила , що в суботу , дати не пам»ятає , до неї без
якого не будь направлення прийшла односельчанка ОСОБА_4. і сказала що її вдарив
ручкою лопати сусід, який побив також її сина. При цьому вона показала синяк на
зовнішній стороні нижньої половини лівого плеча, який за своєю локалізацією міг
бути причинений як ручкою лопати так і любим іншим твердим предметом, в тому
числі і при падінні.

Свідок ОСОБА_5.
Під час досудового слідства ствердив , що 17.06.05 року він по скарзі ОСОБА_4
виїхав на місце, де ОСОБА_1 було завезено дорогу. Мусору там не було, а була
глина і каміння. Він в той же день взяв пояснення від ОСОБА_1 і сказав йому,
щоб той навів на дорозі належний порядок.

(а.с. 174-175)

Даними під час
досудового слідства показаннями свідків ОСОБА_12. і ОСОБА_13 стверджено , що ОСОБА_1. був обраний головою
вуличного комітету і займався газифікацією вулиці.

(а.с. 199-204)

Ці показання
свідків ОСОБА_5.,
ОСОБА_12., ОСОБА_13. У зв»язку з їх неявкою в судове засідання оголошені і досліджені
в судовому засіданні.

З протоколу
огляду місця події від 17.06.2005 року та додаткового огляду місця події від
10.06.2005 року встановлено місце вчинення злочину.

(а.с.3-4, 191-192)

З протоколів
відтворення обстановки та обставин події від 10.08 2005 року встановлено місце
і спосіб вчинення злочину.

(а.с. 162-165, 193-198)

З протоколу
додаткового огляду місця події від 05.12.2005 року, проведеного в порядку
виконання судового доручення, встановлено , що удар потерпілому було нанесено
на відстані близько 18 метрів від хвіртки дворогосподарства потерпілого.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №460 від 19.08.2005 року у потерпілого ОСОБА_4.
встановлено наявність тілесних ушкоджень у вигляді забійно-рваної рани м»яких
тканин голови, відкритого вдавленого перелому тім»яної кістки зліва, а також
забою головного мозку легкого ступеня, які могли бути спричинені дією предмету
, яким могла бути бокова поверхня лопати і могли бути заподіяні одним дотичним
ударом бокової сторони лопати на відмашку. Строку події 17.06.2005 року
відповідають і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

(а.с. 170-171)

З протоколу
зборів мешканців вулиць Лучкая, Б.Хмельницького та Зеленої с.Бедевлі від
22.05.2003 року та договору вуличного комітету названих вулиць з ВАТ
"Закарпатгаз" встановлено, що підсудній займався благоустроєм вулиці
Лучкая як голова вуличного комітету в процесі газифікації.

(а.с. 10, 157-160).

З протоколу
огляду речового доказу-лопати від 04.07.2005 року встановлено , що лопата
совкова, дерев»яна її ручка на момент огляду зламана.

(а.с. 93-94)

Оцінивши в
сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає , що органом
досудового слідства ці діїОСОБА_1. Кваліфіковані за ст. 121 ч.І КК України не
правильно , оскільки згідно з ст. 36 КК України кожна особа має право на
необхідну оборону, якою визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних
законом прав та інтересів особи , яка захищається , від суспільно небезпечних
посягань шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди , необхідної і достатньої в
даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при
цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

А згідно до ст.
37 КК України до необхідної оборони прирівнюються також і дії, пов»язані з
заподіянням шкоди потерпілому, коли реального суспільно небезпечного діяння і
не було, але обстановка, що склалась давала особі, що заподіяла шкоду, достатні
підстави вважати, що мало місце реальне посягання і вона не могла усвідомлювати
помилковість свого припущення, якщо вона при цьому не перевищила межі захисту,
що дозволяється в умовах відповідного реального посягання.

Як встановлено в
судовому засіданні підсудний знаходився на місці події виконуючи громадські
обов»язки по організації газифікації вулиці і приведення її в належний стан після
газифікації. Попереднього умислу на заподіяння потерпілому він не мав ,
оскільки , незважаючи на попередню сварку з родиною потерпілого , він ,
повертаючись після розрівняння проїзної частини дороги вже пройшов
дворогосподарство потерпілого і останній на той момент виходив на вулицю та він
не вчиняв щодо ОСОБА_4 ніяких дій, а наніс потерпілому удар лише пройшовши 18
метрів від хвіртки потерпілого і тільки тоді, коли потерпілий його наздогнав
для з»ясування стосунків. Про це свідчить також факт нанесення потерпілому
тільки одного удару.

Крім цього , перешкоджання з боку сім»ї потерпілого розрівнянню дорого,
тривале і відкрите висловлювання на його адресу образ , раптова поява перед ним
потерпілого , який його наздоганяв і за фізичними даними значно сильніший за
нього , слова його сина «Тату тікай» в сукупності давали йому достатні підстави
вважати, що має місце реальне посягання на нього.

Це стверджується
також характером удару, який є дотичним на відмашку , що стверджується
висновком судово-медичної експертизи.

Суд не бере до
уваги як доказ в тій частині, що суперечить іншим зібраним по справі доказам ,
показання потерпілого і свідків ОСОБА_4., ОСОБА_4., ОСОБА_4., ОСОБА_9., ОСОБА_9.,
ОСОБА_9.,, так як
вони є близькими родичами.

А саме,
твердження потерпілого, свідків ОСОБА_4., ОСОБА_4., ОСОБА_4., ОСОБА_9.,
ОСОБА_9. про нанесення підсудним потерпілому трьох ударів лопатою
спростовується як показаннями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , так і висновком
судово-медичної експертизи, якою виявлено ушкодження за наслідками лише одного
удару і не констатовано наявність інших ударів , які могли бути нанесені
металевою частиною лопати по плечу і шиї потерпілого , хоча він був одягнутий
лише в футболку і шорти.

Також
спростовуються твердження вказаних свідків про пропозицію підсудного
потерпілому захищатися показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які не є
родичами підсудного.

Разом з цим, суд
не бере до уваги версію підсудного і його захисника про те , що він діяв в
стані необхідної оборони і його дії не є кримінально карними , оскільки
потерпілий нічого не мав в руках , підсудний був не один , а з ним було
декілька чоловік , в тому числі близькі родичі, а тому , суд вважає , що при
таких обставинах нанесення удару потерпілому лопатою по голові і заподіяння у
зв»язку з цим тяжкої шкоди , явно не відповідає небезпечності посягання та
обстановці захисту.

За таких
обставин , суд вважає , що ці дії підсудного ОСОБА_9 ОСОБА_8 слід кваліфікувати
за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вчинене
при перевищенні меж необхідної оборони.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_1. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину , дані про особу винного , який по місцю проживання характеризується
позитивно і бере активну участь у громадському житті, раніше не судимий,
обставини справи , що пом»якшують покарання підсудного : вчинення злочину при
виконанні громадського обов»язку , наявність на утриманні двох дітей, в тому
числі інваліда першої групи з дитинства.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не
знайшов.

Враховуючи
наведене , за наявністю альтернативної санкції ст. 124 КК України , суд вважає
, що відносно підсудногоОСОБА_1. необхідно і доцільно обрати покарання в виді
обмеження волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та
покладенням передбачених ст. 76 КК України обов»язків.

При вирішенні
цивільного позову потерпілого про стягнення моральної шкоди суд враховує , що
внаслідок протиправних дій підсудного потерпілому заподіяно тілесні ушкодження
, через що він переніс фізичну біль і страждання , перебував на лікуванні ,
втратив нормальні життєві зв»язки , йому було встановлено терміном на один рік
другу групу інвалідності , а тому , суд вважає , що саме діями підсудного
потерпілому заподіяно моральну шкоду.

При визначенні
розміру грошового відшкодування моральної шкоди , суд враховує характер
правопорушення , глибину душевних страждань потерпілого, ступінь вини особи ,
яка завдала шкоди , поведінку самого потерпілого , який в даній обстановці сам
наздогнав потерпілого фактично для з»ясування стосунків , а також з врахуванням
вимог розумності і справедливості, суд вважає , що позов слід задовольнити
частково , на суму 5000 гривень , яка є необхідною і достатньою для відновлення
його нормальних життєвих зв»язків.

В позові
прокурора слід відмовити, оскільки згідно до ст. 93-1 КПК України витрати на
стаціонарне лікування потерпілого не підлягають стягненню з особи, що вчинила
злочин при перевищенні меж необхідної оборони.

Запобіжний захід
відносно засудженого ОСОБА_1. до набуття вироком законної сили слід залишити
попередній-підписку про невиїзд.

Речовий доказ у
справі- совкову лопату , яка знаходиться на зберіганні в кімнаті речових
доказів Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, слід знищити.

Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 323 , 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 за ст. 124 КК
України на два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_1 ОСОБА_8 від відбування призначеного йому
покарання , якщо він на протягом трьох років не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України наступні обов»язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи,

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 5000 гривень в відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні позову прокурора про стягнення витрат на стаціонарне
лікування потерпілого відмовити.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_1. До набуття вироком законної
сили залишити попередній-підписку про невиїзд.

Речовий доказ у справі- совкову лопату , яка знаходиться на зберіганні в
кімнаті речових доказів Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області,
знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через
Тячівський районний суд на протязі 15 діб з моменту його оголошення.