УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада
2007 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої-судді
Ткачук Н.В.,

суддів:
Гриновецького Б.М. , Кривобокової Н.М. ,

з участю:

прокурора Біньковської Н.В.,

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,

засуджених ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши
30 листопада 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на вирок
Івано-Франківського міського суду від 25 червня 2007 року, -

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець і житель м.
Калуша, не одружений, українець,
освіта середня, не працює, судимий Івано-Франківським міськсудом
07.09.2004р. за ст. ст.
185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення
волі, засуджений за ст.
185 ч.3 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Справа
№11-478/2007 р.
Головуючий у 1 інстанції Попович С.
С.

Категорія ст. ст.185 ч.3, 186 ч.3 289 ч.2 КК
України Доповідач: Ткачук Н.В

.

Запобіжний захід
ОСОБА_5 залишено попередній - тримання під вартою, а строк покарання рахується з 30 січня 2006
року з дня затримання.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та житель
м. Івано-Франківська, українець,
не одружений, не працює, судимий Івано-Франківським міськсудом
13.03.2003р. за ст. 185 ч.3 КК України на 1 рік позбавлення
волі, тим же судом 11.02.2004 року за ст.
185 ч.3 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, засуджений за
ст. 185 ч.3 КК України на чотири
роки позбавлення волі.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_4 залишено попередній
- тримання під вартою, а строк покарання
рахується з 12 листопада 2005 року, з
дня затримання.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець і житель м.
Калуша, не одружений, українець,
освіта неповна середня, не
працює, згідно ст. 98
КК України не судимий, засуджений за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ст. 186 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення
волі, за
ст. 289 ч.2 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70
КК України остаточно визначено покарання шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим - п'ять років позбавлення волі.

Запобіжний захід
залишено попередній - тримання під вартою,
а строк покарання рахується з 12.11.2005 року.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м.
Долина, житель м. Калуша,
не одружений, українець, освіта середня спеціальна, не працює,
судимий Калуським міськрайсудом 29.11.2004р. за ст.
189 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком на
один рік, громадянин України, засуджений
за ст.
185 ч.3 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі, за
ст. 289 ч.2 КК України на п'ять
років позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України
остаточно визначено покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим - п'ять років позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте
покарання за попереднім вироком Калуського міськрайсуду від 29 листопада 2004р.
та остаточно визначено - п'ять років один місяць позбавлення волі.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_7
залишено попередній - тримання під вартою,
а строк покарання рахується з 12 листопада 2005 року, з дня затримання.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь
ОСОБА_8 5115 грн. матеріальної шкоди.

За
вироком ОСОБА_5, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджені за
те, що вони з травня по листопад 2005р.
вчинили ряд крадіжок на території Івано-Франківської області з проникненням у
житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім
того, ОСОБА_6 27 вересня 2005 року біля
10 години в м. Івано-Франківську вчинив
відкрите викрадення майна ОСОБА_9
поєднане з проникненням у житло,
поєднане з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілої. А також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 11 листопада
2005 року о 23 год. 30 хв. в
АДРЕСА_1 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В апеляціях
засуджені:

· ОСОБА_4 просить врахувати пом'якшуючі покарання
обставини: стан здоров'я, неповнолітній
вік, щире каяття та застосувавши ст. 69
КК України, обрати менше покарання.

· ОСОБА_6, заперечуючи свою вину у вчиненні
злочинів, передбачених ст.
ст. 186 ч.3, 289 ч.2 КК
України, просить вирок змінити, в цій частині справу провадженням закрити.

· ОСОБА_5
не визнає вчинення крадіжок 3, 24
вересня та 11.08.2005 року, та з
врахуванням пом'якшуючих покарання обставин,
просить застосувати ст. 75 КК України.

· ОСОБА_7
заперечує вчинення заволодіння транспортним засобом в групі з ОСОБА_6
Вважає, що суд не врахував, що він виховувався без батька в багатодітній
сім'ї.

Просить вирок
скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд. В додатку до апеляції просить пом'якшити йому покарання та
обрати у вигляді обмеження волі.

Заслухавши
доповідача, прохання засуджених ОСОБА_4
, ОСОБА_5, ОСОБА_7, які просили вирок змінити та пом'якшити їм
покарання, ОСОБА_6, який не визнає своєї вини за ст.
186 ч.3, 289 ч.2 КК України та просив закрити провадження в цій частині
відносно нього, захисників, які підтримали своїх підзахисних, думку прокурора про законність і
обґрунтованість вироку, перевіривши
матеріали справи, мотиви і доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають з
таких підстав.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про доведеність вини ОСОБА_4 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 у злочинах,
за які їх засуджено, є обґрунтованим.

Зокрема, вина засудженого ОСОБА_6 за ст.
ст. 186 ч.3 та 289 ч.2 КК України
підтверджується:

- протоколами заяви про вчинення
злочину (т. 1 а.с. 180), та допиту потерпілої ОСОБА_9 на досудовому
слідстві (т.1 а.с. 192-193) про вчинення
в її квартирі грабежу особою, в

якій вона під час пред'явлення на впізнання впізнала ОСОБА_6 (т.1 а.с. 201).

Під час
проведення відтворення обстановки та обставин події з участю захисника ОСОБА_6
розповів і показав, де і як він вчинив
відкрите викрадення чужого майна,
поєднане з проникненням у житло,
поєднане з насильством, яке не є
небезпечне для життя та здоров"я потерпілої ОСОБА_9 (т.2 а.с. 125-127).

- згідно протоколу-заяви ОСОБА_10
про незаконне заволодіння транспортним

засобом (т.2 а.с. 48) та протоколом
його допиту (т.2 а.с. 64), згідно якого вбачається, що 11

листопада 2005 року біля 20 години залишив автомашину біля під'їзду, а зранку виявив, що

машини немає.

Як
вбачається з явки з повинною ОСОБА_7 (т.2 а.с. 59) саме
він з ОСОБА_6 вчинили заволодіння транспортним засобом - автомашиною ОСОБА_10

Всі ці
обставини повністю підтверджені під час допиту в якості обвинувачених з участю
захисників ОСОБА_6 (т.2 а.с. 185), ОСОБА_7 (т.2 а.с. 190-191)
та оголошеними в судовому засіданні.

Суд
першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги показання потерпілої
ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дані ними в ході судового слідства, під час яких вони заперечували свої попередні
показання на досудовому слідстві, як
такі, що дані з метою вигородити ОСОБА_6

Тому суд
правильно прийняв до уваги показання,
дані на досудовому слідстві,
вказавши, що вони є послідовними, відтворюють обставини справи, які мали місце в дійсності і підтверджені
сукупністю інших зібраних та досліджених доказів по справі.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що дії засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4
за ст. 185 ч.3 КК України, ОСОБА_6
за ст. ст.
185 ч.3, 186 ч.3, 289 ч.2 КК України, а ОСОБА_7 за ст.
ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України суд кваліфікував
правильно, а призначене їм покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Призначаючи
покарання, суд першої інстанції в повній
мірі врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особи винуватих, їх роль у вчиненому, а також ряд пом'якшуючих покарання обставин, серед яких ті, на які є посилання в апеляціях.

Апеляційних
підстав для зміни чи скасування вироку не встановлено.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок
Івано-Франківського міського суду від 25 червня 2007 року відносно
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а їх апеляції, - без задоволення.