Справа № 573/950/15-к
Номер провадження 1-кп/573/75/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2015 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта неповна загальна середня, неодруженого, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що у точно невстановлений досудовим слідством день січня місяця 2015 року ОСОБА_4 прийшов гостювати до ОСОБА_5 та на прохання останнього зайшов до його дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, перебуваючи у вказаному будинку, ОСОБА_4 побачив на ліжку в одній з кімнат дві перини, якими в подальшому вирішив таємно заволодіти.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 16 лютого 2015 року близько 15.00 год. прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, пройшов на територію вищевказаного частково огородженого домоволодіння.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 зайшов до будинку через незамкнені двері та таємно викрав дві перини, що належать ОСОБА_5 , загальною вартістю 500 грн. Викрадене майно поклав на плече і виніс з господарства, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім цього, повторно, 18 лютого 2015 року близько 16.00 год. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, взявши з собою синтетичний мішок білого кольору прибув до території дачного господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння, ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, проник через відчинені двері до літньої кухні де таємно викрав : чавунну плиту, що належить ОСОБА_5 , вартістю 60 грн., а також топочні пічні дверцята вартістю 137 грн., пічні колосники в кількості 7 шт., вартістю 91 грн. та 6 металевих підкладок, вартістю 60 грн., на загальну суму 348 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, розмір загальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 становить 848 грн.
Здійснюючи вказані вище дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від вказаних дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку. Зокрема пояснив, що він у точно невстановлений досудовим слідством день січня місяця 2015 року прийшов у гості до ОСОБА_5 та на прохання останнього зайшов до його дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, перебуваючи у вказаному будинку, він побачив на ліжку в одній з кімнат дві перини та вирішив їх викрасти. 16 лютого 2015 року близько 15.00 год. він прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та пройшов на територію вищевказаного частково огородженого домоволодіння. Він зайшов до будинку через незамкнені двері та таємно викрав дві перини, що належать ОСОБА_5 , викрадене майно поклав на плече і виніс з господарства. Крім цього, 18 лютого 2015 року близько 16.00 год. він, взявши з собою синтетичний мішок білого кольору прибув до території дачного господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Він, проник через відчинені двері до літньої кухні де таємно викрав чавунну плиту, що належить ОСОБА_5 , а також топочні пічні дверцята, пічні колосники в кількості 7 шт. та 6 металевих підкладок, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.
Суд приходить до висновку, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло та інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений злочин у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
За місцем проживання згідно довідки, виданої Кальченківською сільською радою ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше судимий, не інвалід, не одружений, на утримання малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює.
Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, встановленню істини у справі, відсутність тяжких наслідків, повне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , у судовому засіданні не встановлено.
22 травня 2015 року потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про те, що матеріальна шкода у сумі 848 грн. та моральна шкода у сумі 800 грн. повністю відшкодована обвинуваченим.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого який вину визнав, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у справі, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, повністю відшкодував завдані збитки, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а так само враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, а й відповідним скоєного, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, дає суду підстави для призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Але враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити підсудного від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Дане покарання є справедливим, обґрунтованим, достатнім і відповідним його особистості, загальним принципам і завданням кримінального закону про індивідуальний підхід при розгляді кримінальних справ.
Запобіжний захід, якій обраний у виді особистого зобов`язання під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 згідно ухвали Білопільського районного суду від 24 квітня 2015 року необхідно залишити до вступу вироку суду в законну силу. Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на старшого прокурора прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_3 .
Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 184 грн. 14 коп. (а. с. 47 ). Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ: санки, які знаходяться під розпискою на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , необхідно залишити йому як власнику (а. с. 49 ).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 ( два ) роки.
На підставі положень п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу інспекції.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 залишити до вступу вироку суду в законну силу, контроль за виконанням якого покласти на старшого прокурора прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 14 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи .
Речовий доказ: санки, які знаходяться під розпискою на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , - залишити йому як власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя