Справа № 1-21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2008 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Юречко
Т.Б.

з участю прокурора Тепчука
В.В.

захисника ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Рожнятів
справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Ріпнета
Рожнятівського району, Івано-Франківської області, жителя м.Івано-Франківськ,
АДРЕСА_1, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого,
на утриманні одна неповнолітня дитина, позапартійного, судимого 18.01.1996 року
Рожнятівським районним судом за ст.164 ч.1 КК України в редакції 2001 року до
1-го року обмеження волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, громадянина України, в
пред'явленому обвинуваченні за ст.ст.296ч.1, 122ч.1 КК України, суд -

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_2 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

08 жовтня 1996 року,
близько 17 годин, підсудний ОСОБА_2 зайшов до приміщення Рожнятівського
худобозабійного пункту, де мав намір взяти відходи від забою тварин. На той час в приміщенні забійного
пункту знаходився потерпілий ОСОБА_3,
який зібрав у відро відходив від забою худоби та поставив його біля входу в
приміщення, так як мав намір забрати їх до себе додому для годівлі собак.
Підсудний ОСОБА_2, побачивши в приміщенні вищеописане відро з відходами,
самовільно без дозволу забрав дане відро, вийшов з приміщення затпункту і пішов
додому.

Коли потерпілий ОСОБА_3
побачив, що відро з відходами відсутнє, він вибіг на вулицю і підійшов до
ОСОБА_2. та запитав чому він без дозволу забрав його відро і зігнувся, щоб
забрати відро, а ОСОБА_2 безпричинно з хуліганських спонукань наніс йому удар
кулаком у праву частину обличчя. Від даного удару потерпілий впав на землю.

Коли ОСОБА_3 лежав на
землі ОСОБА_2 продовжуючи свої злочинні дії, безпричинно ображаючи його честь та
гідність з хуліганських спонукань, усвідомлючи, що він знаходиться на вулиці,
тобто громадському місці, проявляючи особливу зухвалість почав наносити
потерпілому удари ногами в різні частини тіла, чим грубо порушував громадський
порядок , виражаючи явну неповагу до суспільства.

Підсудний ОСОБА_2 свою винність у вчинених злочинах визнав повністю і не
заперечив, що вчинив їх при вищевикладених обставинах. Згідний на скорочене
судове слідство та вважає недоцільним, у відповідності до ст. 299 КПК України,
досліджувати докази відносно фактичних обставин вчиненого ним діяння. Розуміє,
що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини
в апеляційному порядку. У вчиненому щиро кається та просить суворо його не
карати.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що підсудний ОСОБА_2
повністю відшкодував усі завдані йому матеріальні та моральні збитки, вибачився
перед ним, а тому він просить суворо підсудного не карати і не застосовувати до
нього таку міру покарання як позбавлення волі.

Винність підсудного у вчинених злочинах повністю доказана, крім повного
визнання ним своєї вини, зібраними в ході досудового слідства доказами, які не
оспорює підсудний і які підтверджують фактичні обставини вчиненого ним діяння.

Дії підсудного слід кваліфікувати за ст.ст.296ч.1, 122ч.1 КК України,
оскільки він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного і обставини які обтяжують та
пом'якшують відповідальність.

Зокрема суд враховує, що підсудний повністю визнав свою вину, відшкодував
завдану матеріальну та моральну шкоду, розкаявся у скоєному, позитивно
характеризується по місцю проживання та активно сприяв розкриттю злочину. З
іншої сторони суд враховує те, що підсудний скоїв злочини підчас відбування
покарання, що суд визнає обтяжуючою вину обставиною.

При таких обставинах суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного
можливе при ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним за :

за ст. 122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі
строком на один рік;

за ст. 296 ч.1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі
строком на один рік два місяці.

Згідно ст.70ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим остаточно визначити ОСОБА_2. покарання у виді обмеження волі строком
на один рік два місяці.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєдннання невідбутої
частину покарання за попереднім вироком Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 18.01.1996 року остаточно визначити ОСОБА_2
покарання у виді одного року чотирьох місяців обмеження волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу
залишити попередньо обраний - перебування на підписці про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської
області через Рожнятівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення, а підсуднім з моменту вручення копії вироку.

Головуючий :
А.М.Бейко