АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження №0006605, на ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2015 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні під №0006605, внесеному до ЄРДР 25.11.2014 р. щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в смт Братське, Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився в сел. Вербівка, Дубровицького району, Рівненської області, зареєстрований: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 , несудимий,

у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, яка народилась у м. Донецьку, зареєстрована: АДРЕСА_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_5 , несудима,

у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 України,

повернений прокурору Печерського району м. Києва в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

За змістом обставин, який містить обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006605, внесеному 25.11.2014 р. до ЄРДР, 21.11.2014 р. ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову із ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб у ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23.11.2014 р. близько 23:30 годині, діючи спільно та злагоджено, на підставі раніше розподілених ролей, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 чекали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у під`їзді будинку АДРЕСА_6 .

Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вийшли з кв. АДРЕСА_7 у коридор під`їзду, ОСОБА_7 вихопив із рук ОСОБА_10 чемодан, у якому знаходились: шкіряна куртка, вартістю приблизно 500 доларів США; iPad, вартістю приблизно 8000 грн., iPhone, вартістю приблизно 8000 грн.; ноутбук Тошиба, вартістю близько 8000 грн., а також золоті вироби (дві пари сережок, браслет, ланцюжок, ланцюжок із камінням Сваровські), одяг на загальну вартість приблизно 15000 грн., паспорт громадянки України, закордонний паспорт, ідентифікаційний код, видані на ім`я ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_8 наказав ОСОБА_10 зняти норкову шубу, вартістю 38000 грн. і вихопив її з рук потерпілої. В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з місця події вчинення злочину з викраденим майном зникли, яке потім згідно попередньої домовленості розділили та розпорядились ним на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Повертаючи даний обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вмотивував постановлене рішення тим, що він не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Не погодившись із ухваленим щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 рішенням суду першої інстанції про повернення обвинувального акта, прокурор прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні судом першої інстанції, 10.03.2015 р. подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 3.03.2015 р., якою повернуто прокурору обвинувальний акт №0006605, внесений 25.11.2014 року до ЄРДР, щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, зважаючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

На обгрунтування апеляційних вимог прокурор ОСОБА_5 зазначає про те, що органами досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акту №0006605 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України вимоги статті 291 КПК України належним чином дотримані.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, ухвала підготовчого судового засідання суду першої інстанції не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали і доводів, викладених у апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_5 , який приймав участь у попередньому розгляді кримінального провадження судом першої інстанції; вислухавши доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, вважаючи ухвалу підготовчого судового засідання суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору для усунення невідповідностей КПК України незаконною та необгрунтованою, проси її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження; вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

За змістом вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Також обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону орган досудового розслідування і прокурор при складанні та затвердженні даного обвинувального акта не дотримались.

Так, як убачається зі змісту обвинувального акта під №0006605, внесеного 25.11.2014 р. до ЄРДР, щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України /а.с.п. 1-5/, орган досудового розслідування і прокурор при його складанні та затвердженні повною мірою не дотримались вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначивши конкретно й повно фактичні обставини кримінального правопорушення і формулювання обвинувачення, які прокурор уважає встановленими, а саме: яку ж роль за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 і ОСОБА_11 повинна була виконувати та фактично виконувала обвинувачена ОСОБА_9 під час вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежі), належного потерпілій ОСОБА_10 , і приблизне визначення його вартості.

При цьому не можна вважати належним і виконання органом досудового розслідування та прокурором вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить загального розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, із урахуванням при цьому дійсної вартості викраденого майна.

Крім цього необхідно враховувати фактичне ненадання прокурором, всупереч вимогам ст. 293 КПК України, підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 копій обвинувального акта та копій реєстру матеріалів досудового розслідування /а.с.п. 41/.

До того ж, потерпілою в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_10 , проте в супровідному листі про направлення обвинувального акта потерпілим зазначений ОСОБА_12 /а.с.п. 27/.

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта під №0006605 від 25.11.2014 р. наведеним вимогам КПК України, колегія суддів апеляційної інстанції уважає вірними та повернення його прокурору для усунення цих недоліків обгрунтованим.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта під №0006605 від 25.11.2014 р. прокурору за невідповідністю його вимогам КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006605, внесеному 25.11.2014 р. до ЄРДР, щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України повернений прокурору Печерського району м. Києва в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 о в а І. П а л е н и к