Провадження № 1-кп/752/681/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2013 року
м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді - Дмитрук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
кримінальне провадження №0002185
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця смт Калинівка Київської
області, громадянина України,
українець, не працюючого, не
одруженого, маючого на утриманні
малолітню дитину ОСОБА_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
п/б та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимого:

- за вироком Печерського районного суду
м. Києва від 20.01.2008 р. за ч. 2 ст. 186 КК
України до 4 років 5 місяців позбавлення
волі, звільненого по відбуттю строку
покарання 24.10.2011 р.;

- за вироком Солом'янського районного
суду м. Києва від 05.11.2013 р. за ч. 2 ст. 190 КК
України до 1 року 6 місяців позбавлення
волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК
України,

з участю учасників кримінального
провадження:

прокурора Тимошенка В.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1, -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_1, приблизно у
вересні 2012 року, реалізуючи свій
злочинний умисел, направлений на
заволодіння чужим майном шляхом
обману, знайшов в мережі інтернет
оголошення про здачу квартири АДРЕСА_3
в оренду на тривалий термін, та взявши
вказану квартиру в оренду вирішив її
здавати іншим громадянам, при цьому не
надавати їм права користуватись даною
квартирою.

Так, ОСОБА_1 відповідно до заздалегідь
запланованого плану, діючи умисно,
протиправно, з корисливих мотивів,
маючи на меті заволодіння чужим майном
шляхом обману, розмістив в мережі
інтернет оголошення про здачу
квартири АДРЕСА_3 в оренду на тривалий
термін, розмістивши вигадані анкетні
дані та номер власного телефону.

18.09.2012 р. приблизно о 15.00 год. ОСОБА_1,
перебуваючи у кв. АДРЕСА_3, під час
розмови зі ОСОБА_3, з метою заволодіння
чужим майном шляхом обману, надав їй
договір оренди вказаної квартири,
завіривши при цьому останню, що він
надасть їй право користування даною
квартирою за грошові кошти, після чого
ОСОБА_3 передала останньому грошові
кошти у сумі 2900 грн., а ОСОБА_1, отримавши
кошти, надав ОСОБА_3 ключі, начебто від
даної квартири, та повідомив, що вона
може заселитись наступного дня,
залишивши місце вчинення злочину, не
повернувши грошові кошти та не надавши
право користування ОСОБА_3 вказаною
квартирою, яка в подальшому виявила що
квартира здана в оренду одночасно
декільком особам, чим завдав їй
матеріальної шкоди на суму 2900 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 визнається
винуватим у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190
КК України, а саме у заволодінні чужим
майном шляхом обману.

Крім того, у вересні 2012 року у ОСОБА_1
виник умисел, направлений на повторне
заволодіння чужим майном шляхом
обману.

Так, ОСОБА_1 відповідно до заздалегідь
запланованого плану, діючи умисно,
протиправно, з корисливих мотивів,
маючи на меті повторне заволодіння
чужим майном шляхом обману, розмістив в
мережі інтернет оголошення про здачу
квартири АДРЕСА_3 в оренду на тривалий
термін, розмістивши вигадані анкетні
дані та номер власного телефону.

22.09.2012 р. приблизно о 09.00 год. ОСОБА_1,
перебуваючи у кв. АДРЕСА_3, під час
розмови з ОСОБА_4, з метою повторного
заволодіння чужим майном шляхом
обману, надав їй договір оренди
вказаної квартири, завіривши при цьому
останню, що він надасть їй право
користування даною квартирою за
грошові кошти, після чого ОСОБА_4
передала останньому грошові кошти у
сумі 400 грн., а ОСОБА_1, отримавши кошти,
надав ОСОБА_4 ключі, начебто від даної
квартири, та повідомив, що вона може
заселитись наступного дня, залишивши
місце вчинення злочину, не повернувши
грошові кошти та не надавши право
користування ОСОБА_4 вказаною
квартирою, яка в подальшому виявила що
квартира здана в оренду одночасно
декільком особам, чим завдав їй
матеріальної шкоди на суму 400 грн.

Крім того, 22.09.2012 р. приблизно о 16.40 год.
ОСОБА_1, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3, під
час розмови з ОСОБА_5, з метою
повторного заволодіння чужим майном
шляхом обману, надав їй договір оренди
вказаної квартири, завіривши при цьому
останню, що він надасть їй право
користування даною квартирою за
грошові кошти, після чого ОСОБА_5
передала останньому грошові кошти у
сумі 3300 грн., а ОСОБА_1, отримавши кошти,
надав ОСОБА_5 ключі, начебто від даної
квартири, та повідомив, що вона може
заселитись наступного дня, залишивши
місце вчинення злочину, не повернувши
грошові кошти та не надавши право
користування ОСОБА_5 вказаною
квартирою, яка в подальшому виявила що
квартира здана в оренду одночасно
декільком особам, чим завдав їй
матеріальної шкоди на суму 3300 грн.

Крім того, 23.09.2012 р. приблизно о 09.00 год.
ОСОБА_1, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3, під
час розмови з ОСОБА_6, з метою
повторного заволодіння чужим майном
шляхом обману, надав їй договір оренди
вказаної квартири, завіривши при цьому
останню, що він надасть їй право
користування даною квартирою за
грошові кошти, після чого ОСОБА_6
передала останньому грошові кошти у
сумі 5600 грн., а ОСОБА_1, отримавши кошти,
надав ОСОБА_6 ключі, начебто від даної
квартири, та повідомив, що вона може
заселитись наступного дня, залишивши
місце вчинення злочину, не повернувши
грошові кошти та не надавши право
користування ОСОБА_6 вказаною
квартирою, яка в подальшому виявила що
квартира здана в оренду одночасно
декільком особам, чим завдав їй
матеріальної шкоди на суму 5600 грн.

Крім того, 23.09.2012 р. приблизно о 10.00 год.
ОСОБА_1, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3, під
час розмови з ОСОБА_7, з метою
повторного заволодіння чужим майном
шляхом обману, надав йому договір
оренди вказаної квартири, завіривши
при цьому останнього, що він надасть
йому право користування даною
квартирою за грошові кошти, після чого
ОСОБА_7 передав останньому грошові
кошти у сумі 6600 грн., а ОСОБА_1, отримавши
кошти, надав ОСОБА_7 ключі, начебто від
даної квартири, та повідомив, що він
може заселитись наступного дня,
залишивши місце вчинення злочину, не
повернувши грошові кошти та не надавши
право користування ОСОБА_7 вказаною
квартирою, який в подальшому виявив що
квартира здана в оренду одночасно
декільком особам, чим завдав йому
матеріальної шкоди на суму 6600 грн.

Крім того, 23.09.2012 р. приблизно о 12.00 год.
ОСОБА_1, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3, під
час розмови з ОСОБА_8, з метою
повторного заволодіння чужим майном
шляхом обману, надав їй договір оренди
вказаної квартири, завіривши при цьому
останню, що він надасть їй право
користування даною квартирою за
грошові кошти, після чого ОСОБА_8
передала останньому грошові кошти у
сумі 3300 грн., а ОСОБА_1, отримавши кошти,
надав ОСОБА_7 ключі, начебто від даної
квартири, та повідомив, що вона може
заселитись наступного дня, залишивши
місце вчинення злочину, не повернувши
грошові кошти та не надавши право
користування ОСОБА_8 вказаною
квартирою, яка в подальшому виявила що
квартира здана в оренду одночасно
декільком особам, чим завдав їй
матеріальної шкоди на суму 3300 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 визнається
винуватим у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190
КК України, а саме у заволодінні чужим
майном шляхом обману, вчиненому
повторно.

Допитаний в ході судового розгляду
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованих йому кримінальних
правопорушеннях визнав повністю та
показав суду про те, що йому потрібні
були кошти, тому у нього виникла ідея та
він знайшов в інтернеті оголошення про
здачу квартири на АДРЕСА_4 в оренду на
тривалий термін, та взявши вказану
квартиру в оренду вирішив її здавати
іншим громадянам. Розмістивши в мережі
інтернет оголошення про здачу
вказаної квартири та зустрічаючись з
потерпілими, надавав їм договір оренди
та брав грошові кошти, після чого не
повертаючи кошти з місця вчинення
злочину зник. Кошти витрачав на власні
потреби, все це продовжувалось у
вересні 2012 року протягом тижня.
Цивільні позови потерпілих визнав у
повному обсязі. Щиро розкаявся у
вчиненому, просив суд не карати його
суворо.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК
України судом було визнано недоцільним
дослідження таких доказів по справі як
показання потерпілих та свідків та
інших доказів, що були зібрані в ході
досудового розслідування стосовно
фактичних обставин справи, оскільки
обвинувачений та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин, немає сумнівів у
добровільності та істинності їх
позиції, а також фактичні обставини
справи ніким не оспорюються.

Тому суд обмежив дослідження фактичних
обставин справи допитом
обвинуваченого та дослідженням таких
матеріалів кримінального провадження,
що характеризують його особу.

При обранні міри покарання ОСОБА_1 суд
враховує наступні обставини справи:
ступінь тяжкості вчинених
обвинуваченим кримінальних
правопорушень; особу обвинуваченого,
який за місцем проживання
характеризується позитивно, на обліку
у лікарів психіатра та нарколога не
перебуває, раніше судимий.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого у відповідності зі ст. 66
КК України є щире каяття у вчиненому та
активне сприяння розкриттю
кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого, у відповідності зі ст.
67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить
до висновку про те, що перевиховання та
виправлення ОСОБА_1 можливо лише в
умовах ізоляції від суспільства, а тому
необхідно призначити йому покарання в
межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у
виді обмеженням волі, та в межах
санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді
позбавлення волі, остаточно
призначивши покарання із
застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, за
сукупністю кримінальних правопорушень
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, та згідно
вимог ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи, що
ОСОБА_1 вчинив злочин до постановлення
попереднього вироку Солом'янським
районним судом м. Києва від 05.11.2013 року
остаточно визначити покарання шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, вважаючи таке покарання
необхідним та достатнім для
виправлення винуватого та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати
у строк відбування покарання ОСОБА_1
строк його попереднього ув'язнення,
починаючи з 20.11.2013 по 16.12.2013 року
включно, а відлік строку покарання
слід відраховувати з 17.12.2013 року.

Цивільні позови про відшкодування
майнової шкоди, заявлені під час
досудового розслідування потерпілими
ОСОБА_3 на суму 2900 грн., ОСОБА_4 на суму 400
грн., ОСОБА_5 на суму 3300 грн., ОСОБА_6 на
суму 5600 грн., ОСОБА_7 на суму 6600 грн.,
ОСОБА_8 на суму 3300 грн., підлягають
задоволенню у повному обсязі як
обґрунтовані та визнані ОСОБА_1,
оскільки згідно ст. 127 КПК України та ст.
1166 ЦК України, шкода, заподіяна
злочинними діями, підлягає
відшкодуванню винною особою.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 368, 374 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватим
у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК
України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 (двох)
років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного)
року 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначити
ОСОБА_1 - 1 (один) рік 1 місяць
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України
враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив злочин до
постановлення попереднього вироку
Солом'янським районним судом м. Києва
від 05.11.2013 року, який його було
засуджено до 1 року 6 місяців
позбавлення волі, остаточно визначити
покарання шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно призначивши покарання у виді
1 (одного) року 6 місяців позбавлення
волі.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати
у строк відбування покарання ОСОБА_1
строк його попереднього ув'язнення,
починаючи з 20.11.2013 р. по 16.12.2013 р.
включно, а відлік строку покарання
слід відраховувати з 17.12.2013 року.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2900
грн.;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 400
грн. ;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 3300
грн. ;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 5600
грн. ;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 6600
грн. ;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 3300
грн.

Захід забезпечення кримінального
провадження у вигляді тримання під
вартою ОСОБА_1, до вступу вироку в
законну силу, - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва
протягом 30 діб з дня проголошення, а
засудженим який перебуває під вартою, -
в той самий строк з моменту його
вручення.

Суддя
Н.Ю. Дмитрук