Справа № 358/1964/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/261/15 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 4 25.02.2015

ВИРОК
Іменем України

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Богуславського районного суду Київської області від 26.12.2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Богуслав Київської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 (три) роки з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації у вказані органи. Вироком також вирішено питання щодо речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 26.10.2014 року близько 05:00 год. , перебуваючи у гостях в будинку ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин під час спільного вживання алкогольних напоїв, умисно наніс ОСОБА_9 удари руками і ногами в різні частини тулуба та по голові, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у медичному закладі.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначається про те, що суд дійшов до помилкового висновку про наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання винному, що призвело до незаконного застосування ст. 69 КК України, не звернув уваги на наявність такої обставини, що обтяжує покарання як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, не врахував характер і кількість ударів, нанесених обвинуваченим, зокрема, близько 10 ударів руками і ногами по обличчю, не надав належної оцінки даним про особу винного, що негативно характеризується за місцем проживання, не працює, був засуджений у 2013 році за корисливий злочин. Також звертає увагу на те, що судом не мотивований висновок про можливість застосування ст.75 КК України та неправомірно покладений обов`язок контроля за поведінкою обвинуваченого до набрання вироком чинності на кримінально-виконавчу інспекцію.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, його захисника, потерпілого які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши сторін в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Винуватість ОСОБА_7 в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України учасниками судового розгляду в апеляційному порядку не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є слушними.

У відповідності до вимог ст.65 КК України покарання має бути призначене у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а більш м`яке покарання може бути призначене лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Зазначених вимог закону України про кримінальну відповідальність судом не дотримано.

З вироку випливає, що суд встановив наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, правдиві та послідовні покази, добровільне відшкодування заподіяних збитків, думку потерпілого, який просив не суворого покарання для обвинуваченого.

Матеріалами кримінального провадження підтверджена лише одна обставина, що пом`якшує покарання винного, а саме щире каяття.

Такі обставини як активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяних збитків достовірними і належними доказами по справі не підтверджені, а думка потерпілого та надання правдивих і послідовних показів за своєю правовою природою не можуть бути визнані обставинами, що пом`якшують покарання.

Також, поза належною оцінкою суду залишилися ті обставини, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, а також механізм заподіяння тілесних ушкоджень, що характеризується невиправданою жорстокістю.

Оскільки не встановлено підстав для застосування ст.69 КК України, то призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.121 КК України, свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Так як відсутні умови для застосування ст.69 КК України, а санкція ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років позбавлення волі, то звільнення від відбування покарання з випробуванням у порядку ст.75 КК України є незаконним.

За таких обставин, вирок у частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, яким, з урахуванням думки потерпілого, обвинуваченому слід призначити покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.121 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Вирок Богуславського районного суду Київської області від 26.12.2014 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.

У решті вирок залишити без зміни.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: