Справа №11-a-811 2007р. Головуючий в суді 1-ї інстанції - Яковлев О.В.
КК України Доповідач у апеляції -
Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 року колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого:
Драного О.П. Судців: Палічука А.О. Нікітіна О.С.

за участю
прокурора: Замороза О.Р.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляціями прокурора Ленінського
району м. Кіровограда, засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах
адвоката ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 1 серпня 2007
року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Кіровограда, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, такий, що не працює,
неодружений, раніше не
судимий, мешканець АДРЕСА_1,

засуджений
за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років
позбавлення волі, за ст. 186 ч.2 КК України до 6 років позбавлення
волі, за
ст. 152 ч.3 КК України до 11 років 5 місяців позбавлення волі. На
підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно ОСОБА_1 за
сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 11
років 5 місяців.

Вироком
суду постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь: Кіровоградської обласної
лікарні - 1122, 80 грн.; ОСОБА_3 -
матеріальні збитки у розмірі 1323, 05 грн. та моральну шкоду в розмірі 13000
грн.; ОСОБА_4- моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Згідно з
вироком ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за наступних
обставин.

16
жовтня 2006 року приблизно о 14 год.
ЗО хв. ОСОБА_1, знаходячись поблизу
будинку АДРЕСА_2, побачив раніше йому
незнайому неповнолітню ОСОБА_5, яка
користувалась мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний намір,
направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), засуджений підійшов до потерпілої та закрив
їй рукою рот, проте ОСОБА_5 почала
чинити опір, у зв'язку з чим ОСОБА_1 шляхом
застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілої,
подолав опір останньої. Після чого засуджений, обшукавши одяг ОСОБА_5, відкрито викрав мобільний телефон «Самсунг
Е330», вартістю 720 гривень, зі стартовим пакетом «Джине», вартістю 40 гривень, на рахунку якого були гроші у сумі 24
гривні, завдавши потерпілій матеріальних
збитків на загальну суму 784 гривні.

19
лютого 2007 року приблизно о 21 год.
30 хв., знаходячись на вул. Херсонській у м. Кіровограді,
ОСОБА_1 побачив раніше йому незнайому неповнолітню ОСОБА_6, яка йшла по вищевказаній вулиці до будинку № 18, де проживає. ОСОБА_1, маючи намір на зґвалтування неповнолітньої
ОСОБА_6, підбіг до неї ззаду і наніс два
удари в область голови, від яких потерпіла
втратила свідомість та впала. Реалізуючи свій злочинний намір, засуджений,
взявши за шию непритомну ОСОБА_6,
потягнув її по. вул. Херсонській.
Навпроти будинку №25 по вказаній вулиці ОСОБА_6 прийшла до свідомості і почала
кричати. У подальшому засуджений стягнув ОСОБА_6 на узбіччя та почав розривати
на ній пальто, светр, бюстгальтер та цілувати її у живіт.
Потерпіла, чинячи опір ОСОБА_1, почала наносити йому удари ногами.
ОСОБА_1, долаючи опір ОСОБА_6, вдарив останню декілька разів рукою в область
голови, від яких вона знову втратила
свідомість. Користуючись тим, що
потерпіла знепритомніла, засуджений
натягнув на половий член презерватив,
приспустив потерпілій штани,
труси та вступив з останньою у статеві зносини. Під час статевих зносин потерпіла
прийшла до свідомості й почала кричати. Оскільки у цей час неподалеку від місця
пригоди, зокрема по вул. Херсонській,
проходили двоє людей,
ОСОБА_1, боячись бути
поміченим, припинив статеві зносини з
потерпілою ОСОБА_6 та втік.

Крім
того, під час подолання опору
неповнолітньої ОСОБА_6 у останньої в розірваному пальто ОСОБА_1 знайшов
мобільний телефон «Самсунг Е 700»,
вартістю 480 гривень, та відкрито
заволодів цим телефоном. Після
зґвалтування ОСОБА_6 засуджений зник з місця вчинення злочину, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на
вказану суму.

В апеляціях на вирок:

· прокурора, який затвердив обвинувальний висновок по
справі, просить змінити вирок суду, зокрема виключити з резолютивної частини
вироку окреме призначення ОСОБА_1 покарання за кожним епізодом грабежу як
зайве;

· засуджений, не оспорюючи вини і кваліфікації
злочинів, передбачених ст.
ст. 186 ч.2, 152 ч.3 КК
України, скоєних щодо потерпілої
ОСОБА_6, просить пом'якшити призначене
йому за цими злочинами покарання,
посилаючись на те, що він у цій
частині обвинувачення повністю визнав вину та активно сприяв розкриттю
злочинів, раніше не судимий, молодого віку; що стосується визнання винним
ОСОБА_1 у скоєнні відкритого викрадення чужого майна у неповнолітньої ОСОБА_5, то у цій частині засуджений вважає вирок суду
незаконним, зазначаючи, що не вчиняв його;

- захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить
змінити

вирок суду, зокрема у частині
призначення засудженому покарання за вчинення злочинів,

передбачених ст. ст. 186 ч.2,
152 ч.3 КК України, скоєних щодо
потерпілої

ОСОБА_6, апелянт просить пом'якшити
покарання у зв'язку з невідповідністю

призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та особі засудженого
внаслідок його

суворості; за епізодом пограбування потерпілої ОСОБА_5 апелянт просить

виправдати ОСОБА_1 за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити змінену
апеляцію, засудженого, що підтримав свою апеляцію та апеляцію свого
захисника, вивчивши матеріали справи та
зваживши доводи апеляцій, колегія суддів
прийшла до висновку, що всі апеляції підлягають
частковому задоволенню за таких підстав.

Як
встановлено матеріалами справи досудове і судове слідство по ній проведені з
дотриманням вимог ст. 22 КПК України.

Викладені
у вироку висновки про винність ОСОБА_1 у вчиненні зґвалтування неповнолітньої
ОСОБА_6 та скоєнні грабежу телефону «Самсунг Е 700» у останньої за
обставин, вказаних у вироку суду, грунтуються на зібраних по справі
доказах, які досліджені судом першої
інстанції у відповідності зі ст. 299 ч.3
КПК України, відповідають фактичним обставинам
справи і ніким не оскаржуються.

Викладені
судом першої інстанції висновки про винність ОСОБА_1 у скоєнні грабежу телефону
«Самсунг ЕЗЗО» у потерпілої ОСОБА_5 при обставинах, вказаних у вироку, грунтуються на зібраних по справі
доказах, які в повному обсязі були
досліджені в судовому засіданні.

Так, вина засудженого підтверджується: показаннями
потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_4, наданими ними
під час судового
розгляду справи,

2

оголошеними
у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_7 (т.1 а.с. 29, ЗО),
протоколом огляду місця події від 21.12.2006 року (т.1 а.с. 31), протоколом пред'явлення особи для впізнання
від 22.12.2006 року (т.1 а.с. 46),
протоколом відтворення обстановки і обставин події, протоколом огляду предметів від 25.12.2006
року (т.1 а.с. 53), висновком
товарознавчої експертизи від 05.04.2006 року (т.1 а.с. 58), протоколом очної ставки (т.1 а.с. 68-70).

Дії
засудженого ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за
ст. ст. 186 ч.2, 152 ч.3 КК України.

Призначаючи
міру покарання засудженому, суд першої
інстанції у відповідності зі ст. 65 КК
України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів -
ОСОБА_1 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем
проживання та роботи.

Разом з
тим, колегія суддів вважає за необхідне
визнати у якості пом'якшуючих покарання обставин те, що засуджений вчинив злочини вперше, молодого віку, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю
злочинів, скоєних стосовно потерпілої
ОСОБА_6, та враховуючи всі обставини
справи і дані про особу засудженого,
вважає можливим призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 152 ч.3 КК України.

Також, колегія суддів вважає за
потрібне виключити з резолютивної частини вироку окреме призначення ОСОБА_1
покарання за кожним епізодом грабежу як зайве, оскільки при повторності тотожних злочинів всі
злочини охоплюються однією частиною відповідної статті Особливої частини КК
України, де передбачена відповідальність
за повторне вчинення даного злочину, з
призначенням одного покарання у межах відповідного закону.

Доводи
апеляцій засудженого та в його інтересах захисника про необхідність виправдати
ОСОБА_1 за епізодом пограбування потерпілої ОСОБА_5 за недоведеністю його
участі у вчиненні даного злочину - є необгрунтованими, оскільки спростовуються сукупністю
вищенаведених доказів, які узгоджуються
між собою та доповнюють один одного. Будь-яких нових даних, які б ставили під сумнів вирок суду, ні засуджений, ні його захисник - адвокат ОСОБА_2 в апеляціях не зазначили.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. ст. 362,
366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Змінену
апеляцію прокурора Ленінського району м.
Кіровограда, апеляції засудженого
ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката ОСОБА_2
- задовольнити частково.

Вирок
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 1 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1- змінити у частині
призначення покарання.

Вважати
засудженим ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2 КК
України до позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років, за ст.
152 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення

менш суворого покарання більш суворим,
остаточно/призначити ОСОБА_1

покарання у виді позбавлення волі строком на 1 років

В решті
вирок суду залишити без зміни.