Провадження №: 1-кп/752/155/15
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

12.01.2015 р. м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007482 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст.15, ч 2 ст. 190 КК України,

з участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:
Прокурором до Голосіївського районного суду м. Києва надіслано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч 2 ст. 190 КК України з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Прокурор, після детального ознайомлення із змістом угоди, відмітила необхідність відмови в затверджені угоди.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про примирення, укладену між потерпілим та підозрюваним, вислухавши прокурора та обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що в затверджені угоди слід відмовити.

Так, згідно ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування та перелік дій, не пов`заних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Як видно із змісту вступної частини угоди, при зазначені її сторін відображено, що остання укладається між ПАТ «ІМЕКСБАНК» за довіреністю на ім`я ОСОБА_6 (особою яка є потерпілою від злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України), та ОСОБА_5 (особою, яка є підозрюваним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України). В той же час, як видно з обвинувального акта та формулювання підозри зазначеної в угоді, ОСОБА_5 є підозрюваним за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 190 КК України, а не за ч. 1 ст. 289 КК України, а тому ПАТ «ІМЕКСБАНК» також не є, в даному випадку, та не може бути потерпілим за вищезазначеною статтею КК.

Угода також і підписувалася ОСОБА_6 як представником потерпілого за ч.1 ст. 289 КК України, а ОСОБА_5 як підозрюваним за ч.1 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом), що не відповідає дійсності.

Більше того, слід також відмітити, що в угоді, в порушення вимог ст. 471 КПК України, не відображено наслідки невиконання угоди.

Крім того, у формулюванні підозри відображеної в угоді зазначено гр. ОСОБА_7 як особу, яка вчинила злочин в групі з ОСОБА_5 , в той же час, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 вчинив злочин з особою, матеріали відносно якого виділені.

За таких обставин, угода не може бути затверджена.

Керуючись ст.ст. 314,468-474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Відмовити у затверджені угоди укладеної між потерпілим (в особі представника) та підозрюваним ОСОБА_5 .

Закрити судове провадження у кримінальному провадженні на підставі угоди про примирення, укладеної 30.10.2014 року між потерпілим ( в особі представника) та підозрюваним ОСОБА_5 , та повернути матеріали прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва для кримінального провадження, враховуючи, що угода була укладена на стадії досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8