ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
5-3758кМ14 У х в а л а
04 грудня 2014 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_5.,
суддів - ОСОБА_6.,ОСОБА_7.,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_9., з участю прокурора - ОСОБА_8.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора Куп'янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10., який брав участь у кримінальному провадженні судом першої інстанції, на вирок Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2014 року та на ухвалу колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2014 року у кримінальному провадженню щодо ОСОБА_3, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 31березня 2014 року -

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України, раніше не судиму,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов'язку, передбаченого п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винуватою у тому, що 13 жовтня 2013 року, близько 24 години, вона в групі з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, вчинила хуліганство, яке полягало у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю за обставин викладених у вироку.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2014 року вирок Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 31березня 2014 року щодо ОСОБА_3, у порядку ст.404 КПК України, в частині призначення покарання змінено, із застосуванням ст..69 КК України, ОСОБА_3 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень. В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Як зазначається у касаційній скарзі судом першої інстанції без дотримання положень ст.61 КК України ОСОБА_3, яка має на утриманні дитину віком до 14 років, призначено покарання у виді обмеження волі, а судом апеляційної інстанції, в порушення вимог ст.421 КК України, скасовано вирок суду, яким ОСОБА_3 звільнена від відбування покарання з випробуванням та призначено їй покарання у виді штрафу, яке підлягає відбуттю реально, тим самим погіршено становище обвинуваченої без наявності відповідної апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Судові рішення ухвалені судом першої та апеляційної інстанцій у кримінальному провадженню щодо ОСОБА_3 законними визнаватися не можуть.

Ч. 3 ст. 61 КК України заборонено застосування покарання у виді обмеження волі до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (аркуш 63, т.1).

Отже, призначаючи ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, суд першої інстанції положень ч.3 ст.61 КК України до уваги не взяв, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Це порушення кримінального закону суд апеляційної інстанції намагався виправити, проте, не зважив що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано тільки обвинуваченою ОСОБА_3, яка заперечувала свою причетність до хуліганства і просила призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалюючи свій вирок, яким призначив ОСОБА_3 покарання, із застосуванням ст..69 КК України, у виді штрафу, без процесуальних на те підстав погіршив становище обвинуваченої, позаяк скасував її звільнення від відбування покарання, натомість призначивши покарання, яке слід відбувати реально.

Таке рішення суду апеляційної інстанції є істотним порушенням вимог КПК України, ст.421 якого забороняє погіршувати правове становище обвинуваченого без відповідної апеляційної скарги, поданої з цих підстав прокурором, потерпілим чи його представником.

У відповідності до п.1,2 ч.1 ст.438 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставами для скасування судових рішень судом касаційної інстанції.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а судом апеляційної інстанції істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону вирок суду першої та ухвала суду апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу прокурора Куп'янської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_10., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2014 року та вирок Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2014 року щодо ОСОБА_3 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5. ОСОБА_6 ОСОБА_7