Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
головуючого Селівона О.Ф.,
суддів Лавренюка М.Ю., Пивовара В.Ф.
за участю прокурора Сорокіної О.А.
розглянула в судовому засіданні 22 березня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора м. Севастополя на вирок
Ленінського районного суду м. Севастополя від 21 березня 2006 року, яким
раніше не судиму,
засуджено:
- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 358 КК України на 1 рок позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 358 КК України на 6 місяців арешту;
- за ч. 3 ст. 357 КК України на 3 місяці арешту.
На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно ОСОБА_1 призначено 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік 6 місяців та з покладенням на неї обов'язків, передбачених п. п.
2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
засуджено ОСОБА_2, касаційні скарги чи подання щодо якого не подано.
Прийнято рішення щодо
заявлених потерпілими цивільних позовів, речових доказів та судових витрат.
В апеляційному порядку справа не розглядалась.
Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочинів
На початку жовтня 2004 року ОСОБА_1 за попередньою змовою
з ОСОБА_2, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, з метою подальшого використання
підробили придбаний за невстановлених обставин паспорт громадянина України
НОМЕР_1, виданий 23 листопада 1999 року Гагарінським РВ УМВС України в м.
Севастополі на ім'я ОСОБА_3, в якому видалили первинну фотографію та вклеїли
В кінці жовтня 2004 року ОСОБА_1 з метою працевлаштування
надала завідомо підроблений зазначений паспорт громадянина України приватному
19 листопада 2004 року, в період часу з 9 по 20 год.,
ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, знаходячись в торгівельному павільйоні
ІНФОРМАЦІЯ_2, таємно викрали майно ОСОБА_4 на загальну суму 8960 грн.
В цей же день, ОСОБА_1 з метою працевлаштування надала
завідомо підроблений зазначений паспорт громадянина України приватному
20 грудня 2004 року, біля 2 год., ОСОБА_1 за попередньою
змовою з ОСОБА_2, знаходячись в торгівельному павільйоні, що біля зупинки
громадського транспорту "Магазин "Океан" в м. Севастополі,
таємно викрали майно ОСОБА_5 на загальну суму 3222 грн. 85 коп.
Цього ж дня, приблизно цього ж часу, ОСОБА_1 за
попередньою змовою з ОСОБА_2, знаходячись в торгівельному павільйоні, що біля
зупинки громадського транспорту "Магазин "Океан" в м.
Севастополі, таємно викрали належні ОСОБА_5 особисті документи - ліцензію на
право торгівлі тютюновими виробами і патент на право роздрібної торгівлі на його
Крім того, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 у
період з 22 грудня 2004 року по 12 березня 2005 року, шляхом вільного доступу
вчинили крадіжки чужого майна та грошей мешканців м. Севастополя, а саме на
- ОСОБА_6 - на 1695 грн.;
- ОСОБА_7 - на 5455 грн.;
- ОСОБА_8 - на 499 грн.
У касаційному поданні
ставиться питання про зміну вироку щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону, зниження призначеного їй покарання за ч. 3
ст. 358 КК України до 45 діб арешту, а за ч. 3 ст. 357 зазначеного Кодексу до
40 діб арешту з тих мотивів, що відповідно до вимог ст. 101 КК України арешт
полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг
16 років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від
15 до 45 діб. ОСОБА_1 на момент постановлення вироку досягла 16 років, але
вчинила злочини у неповнолітньому віці, а тому їй може бути призначено
покарання у виді арешту лише на строк від 15 до 45 діб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка
підтримала касаційне подання і просила його задовольнити, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів дійшла висновку, що воно
підлягає задоволенню з таких підстав.
Обгрунтованість засудження та правильність кваліфікації
дій ОСОБА_1 у касаційному поданні не оспорюються.
Однак, призначене ОСОБА_1 покарання за ч. 3 ст. 358 та ч.
3 ст. 357 КК України у виді відповідно 6 і 3 місяців арешту суперечить вимогам
ст. 101 КК України, згідно з якою арешт полягає у триманні неповнолітнього,
який на момент постановлення вироку досяг 16 років, в умовах ізоляції в
спеціально пристосованих установах на строк від 15 до 45 діб.
Так, з вироку щодо ОСОБА_1 убачається, що вона вчинила
злочини, за які її засуджено, у віці до 18 років, а на момент ухвалення вироку
щодо неї досягла повноліття.
У роз'ясненні, що міститься в п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 5 “Про практику застосування
судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх”, зазначено,
що, визначаючи розмір покарання особам, які вчинили злочини у віці до 18 років,
навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття, суд має
виходити з відповідних положень ст. ст. 99 - 102 КК України.
Отже, судом неправильно застосовано кримінальний закон, у
зв'язку з чим вирок щодо ОСОБА_1 підлягає зміні з приведенням призначеного
їй за ч. 3 ст. 358 та за ч. 3 ст. 357 КК
України покарання у відповідність з вимогами закону.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України,
колегія суддів
касаційне подання заступника прокурора м. Севастополя
Вирок Ленінського районного суду м. Севастополя від 21
березня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Привести призначене ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 358 та за ч. 3
ст. 357 КК України покарання у
відповідність з вимогами кримінального закону і зменшити строк призначеного їй
покарання у виді арешту, визначивши їй за ч. 3 ст. 358 КК України арешт на
строк 45 діб, а за ч. 3 ст. 357 КК України арешт на строк 40 діб.

Вважати ОСОБА_1 засудженою за сукупністю злочинів,
передбачених ст. ст. 185 ч. ч. 2, 3, 358 ч. ч. 2, 3, 357 ч. 3 КК України на 3
роки позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та з
покладенням на неї обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього
Кодексу.

Судді:

Селівон О.Ф. Лавренюк
М.Ю. Пивовар В.Ф.

З оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф.
Селівон