Провадження №1-кп/761/1073/2013
В И Р О К

іменем України

18 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді -
Антонюк М.С.

при секретарі:
Зайчук О.В.

за участю: прокурора
Буханистого О.В.

потерпілого
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Києва, громадянина України, українця, з
середньою освітою, працюючого
робітником ТОВ «Дистриб'юторська
компанія «Лікс» «Перша зефірна
фабрика», не одруженого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185
КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 22 березня 2013 року, приблизно о 21
годині 30 хвилин, знаходячись у дворі
будинку за адресою: АДРЕСА_2, під час
вживання алкогольних напоїв помітив у
ОСОБА_1 мобільний телефон марки «НТС». В
цей час у нього виник умисел на таємне
викрадення вказаного мобільного
телефону та звернення його в
подальшому на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_2 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння скориставшись
безпорадним станом потерпілого ОСОБА_1,
який на той час також перебував в стані
алкогольного сп'яніння та заснув,
таємно, корисливо, з метою особистого
збагачення, з кишені куртки викрав
мобільний телефон марки «НТС Desire SV T 326e»
вартістю 6 300 гривень 70 копійок, в якому
знаходилась картка мобільного
оператора «Лайф», вартістю 10 гривен, на
рахунку якої були гроші в сумі 40
гривень, та картка мобільного
оператора «МТС», вартістю 25 гривень, на
рахунку якої були гроші в сумі 40
гривень.

А всього своїми діями ОСОБА_2 таємно
викрав чуже майно на загальну суму 6415, 70
грн, після чого з місця вчиненого
злочину зник та розпорядився
викраденим телефоном на власний
розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні вказаного злочину визнав
повністю, а також визнав позов,
заявлений потерпілим, в повному обсязі,
та суду пояснив, що 22 березня 2013 року у
вечірній час він знаходився у дворі
будинку АДРЕСА_2, де випивав разом з
потерпілим, після чого останній заснув.
В цей час він взяв мобільний телефон
потерпілого та відніс його у ломбард,
де в подальшому він був вилучений і
повернутий потерплому. Вартість
викраденого - не оспорює.

Обвинувачений, не оспорюючи час, місце,
спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету,
форму вини за кримінальним
правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 185
КК України, винним визнав себе
повністю, цивільний позов також визнав,
щиро розкаявся, просив суд суворо його
не карати, запевнив, що зробив для себе
належні висновки, влаштувався на
постійно роботу, запевняє суд у не
повторенні подібного.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України
дослідження доказів по даному
кримінальному провадженню, у вчиненні
якого обвинувачується ОСОБА_2, щодо
часу, місця, способу, виду і розміру
шкоди, мотиву та мети, форми вини,
позовних вимог, які ніким не
оспорюються, визнано недоцільним у
зв'язку із відсутністю сумнівів щодо
правильного розуміння їх змісту
учасниками судового провадження,
добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку
про доведеність вини ОСОБА_2 у таємному
викраденні чужого майна (крадіжка), та
кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК
України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості скоєного, ставлення
ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у
визнанні вини та щиросердному
розкаянні, данні, які характеризують
його особу, те, що він раніше не
притягувався до кримінальної
відповідальності, не перебуває на
обліку у лікаря нарколога, психіатра,
позитивно характеризується, працює,
має сім'ю та постійне місце проживання,
де характеризується задовільно.

До обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_2, суд відносить щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд
визнає вчинення злочину у стані
сп'яніння.

З урахуванням наведеного суд вважає
необхідним і достатнім для виправлення
ОСОБА_2 та попередження вчинення нового
злочину призначення покарання у виді
штрафу в межах, передбачених санкцією
ч.1 ст.185 КК України.

Долю речових доказів необхідно
вирішити відповідно до положень ст.100
КПК України.

Цивільний позов, заявлений потерпілим
ОСОБА_1 на суму 115 грн., підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України 2012
року, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 1
ст. 185 КК України і призначити
покарання у виді штрафу в розмірі
п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, тобто в сумі 850
(вісімсот п'ятдесят) грн.

Речові докази - мобільний телефон маки
«НТС», який переданий на зберігання
потерпілому - вважати власністю
потерпілого ОСОБА_1; відеозапис від
22.03.2013 року та заставний договір -
зберігати при матеріалах
кримінального провадження.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 115
(сто п'ятнадцять) гривень на
відшкодування матеріальної шкоди.

На вирок можуть бути подані учасниками
судового провадження апеляційні
скарги до Апеляційного суду м. Києва
через Шевченківський районний суд м.
Києва протягом тридцяти днів з моменту
його проголошення з урахуванням
положень ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя :