Справа № 713/29/12
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.06.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2015 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, заміжню, не судиму
засуджено за ч. 1 ст. 342 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень.
ОСОБА_5 звільнено від кримінального покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 342 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв"язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальну справу провадженням закрито на підставі ч. 2 ст. 111 КПК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд після вступу вироку в законну силу постановлено скасувати.
Речовий доказ: диск з відеозаписом проведення опису майна боржника ухвалено залишити на зберіганні в матеріалах кримінальної справи.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винною в тому, що 31 січня 2007 року близько 11-ої години в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Державної виконавчої служби в Хустському районі ОСОБА_6 по опису майна належного боржнику ОСОБА_7 , яке знаходилось в приміщенні магазину «Сьоме авеню», розташованого по вул. Львівська, 7 в м. Хуст Закарпатської області вчинила йому, як представнику влади, опір, що проявився у виштовхуванні державного виконавця із-за прилавка в торговому залі вказаного магазину та намаганні сховати товар, що підлягав опису.

В апеляції підсудна ОСОБА_5 просить скасувати вирок щодо неї, закрити справу за відсутністю в її діях складу злочину та порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 383, 384, 366 КК України. Вважає вирок незаконним та необґрунтованим, кримінальну справу щодо неї сфабрикованою, а вину у вчиненні злочину недоведеною. Наголошує на тому, що вказівки апеляційного суду Закарпатської області викладені в ухвалах від 27 лютого 2008 року та від 9 серпня 2007 року місцевим судом не виконані. Вказує, що показання ОСОБА_6 є неправдивими, суперечливими, непослідовними, останній вчинив службове підроблення акту опису й арешту майна, посилається на засудження ОСОБА_6 вироком Виноградівського районного суду від 31.05.2012 року за ч. 1 ст. 367 КК України. Стверджує, що фіксування судового процесу проводилось неповно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , яка апеляційну скаргу підтримала, просить таку задовольнити, вирок скасувати і закрити справу щодо неї за відсутністю в її діях складу злочину, промову прокурора, яка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок змінити, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та надавши останнє слово підсудній, колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку.

Висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України, ґрунтуються на належним чином досліджених і перевірених в судовому засіданні доказах, а доводи апеляції ОСОБА_5 щодо невірно встановлених судом обставин справи та порушеннях вимог кримінально процесуального закону є аналогічними тим, що вже перевірялись і не знайшли свого підтвердження під час розгляду кримінальної справи місцевим судом.

Незважаючи на заперечення засудженою ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні цього злочину, така доведена показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, що вони дійсно були присутні 31 січня 2007 року близько 11-ої години в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_1 при проведенні виконавчих дій державним виконавцем Державної виконавчої служби в Хустському районі ОСОБА_6 по опису майна належного боржнику ОСОБА_7 . Під час цих дій дружина боржника ОСОБА_5 відмовилась надавати майно для опису, чинила державному виконавцю ОСОБА_6 опір, що проявився у виштовхуванні державного виконавця із-за прилавка в торговому залі вказаного магазину, під час чого останній вдарився головою в колону біля прилавку.

Крім цього вина обвинуваченої стверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 5000 грн. моральної шкоди та відеозаписом проведених 31.01.2007 року виконавчих дій, під час яких ОСОБА_5 категорично відмовилась видавати державному виконавцю речі боржника, чинила опір і руками виштовхувала державного виконавця ОСОБА_6 із-за прилавку, внаслідок чого останній вдарився головою у підпірну колону.

Показання свідка ОСОБА_14 колегія суддів до уваги не бере у зв`язку з неможливістю перевірки із-за неякісного технічного запису у суді першої інстанції.

За таких, доведених у суді, фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 342 КК України (в редакції 2007 року) є правильною.

Версія ОСОБА_5 про те, що державний виконавець ОСОБА_6 діяв незаконно і це викликало у неї обурення та вчинення наведених дій, що опір вона не вчиняла і її слід виправдати за відсутністю складу злочину судом першої інстанції належно перевірена. Висновки суду про недоведеність даної версії, відсутність у матеріалах справи доказів на її підтвердження та відсутність підстав для ухвалення виправдувального вироку повністю узгоджуються з матеріалами кримінальної справи, є підставними і належно обґрунтовані у вироку.

Правильними і обґрунтованими є й висновки суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінального покарання, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Разом з тим при таких висновках суд першої інстанції допустив помилку і в порушення закону закрив провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 111 КПК України.

Зазначення у рішенні про закриття даного кримінального провадження є зайвим, а посилання при цьому на ч. 2 ст. 111 КПК України ще й безпідставним.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а вирок у цій частині скасуванню.

Прохання ОСОБА_5 про порушення кримінальної справи за ст. ст. 383, 384, 366 КК України щодо ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки апеляційний суд такими повноваженнями не наділений.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляцію ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Хустського районного суду від 23 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині закриття провадження у кримінальній справі на підставі ч. 2 ст. 111 КПК України скасувати.

В решті вирок залишити без змін.

Судді: