Справа № 1-54
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2007 року Тростянецький
районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді - Шевченко B.C.

при секретарі - Пугач В.О.

з участю прокурора - Муравенка О.Ю.

захисників - ОСОБА_1

ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

законного представника

неповнолітнього підсудного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тростянець справу про обвинувачення

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта повна середня,
неодруженого, не працюючого, не судимого, -

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя
АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, освіта повна середня,
неодруженого, не працюючого, не судимого, -

за ч. 2 cт. 296, ч.1 cт. 122 КК України,

встановив:

13.10.2006 р. близько 21 год. 30 хв. підсудний
ОСОБА_5 діючи спільно групою осіб з підсудним ОСОБА_6 поблизу будинку АДРЕСА_3
грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства
безпричинно із хуліганських спонукань нанесли удари кулаками по обличчю та
ногами по тулубу потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_7, чим спричинили ОСОБА_3 тілесні
ушкодження.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в цей же день 13.10.2006 р. у вечірній час поблизу бару «Малібу», що розташований по вул. Шевченка в м.
Тростянець Сумської обл., підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, діючи групою осіб, грубо
порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме
поглузували з потерпілого ОСОБА_8, перекинувши його велосипед, а потім і його
самого через огорожу паркану.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину повністю визнали та
показали, що дійсно 13.10.2006 р. після розлиття спиртних напоїв близько 21
год. 30 хв. вони разом з дівчиною ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - направлялися до Будинку культури. Проходячи поблизу будинку
АДРЕСА_3 підсудний ОСОБА_5 випадково задів плечем незнайомих чоловіків, як
потім вияснилося, це були потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_7, які зробили підсудним
зауваження. На що підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 образилися, стали сперечатися і наносити потерпілим удари кулаками в
обличчя. А після того, коли потерпілі упали на землю, продовжували наносити їм
удари ногами по тулубу. Після закінчення дискотеки підсудні перебували поблизу
бару «Малібу», який знаходиться по вул. Шевченка у м. Тростянець, Сумської
обл., де зустріли потерпілого ОСОБА_8, який, як їм було відомо працює вчителем
у ЗОШ №5, а тому вирішили з нього поглузувати, для чого перекинули спочатку
велосипед, а потім і самого потерпілого ОСОБА_8 через огорожу паркану.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 13.10.2006 р. він
близько 21 год.
30 хв. зі своїм знайомим ОСОБА_7 йшов додому. Проходячи
біля входу у парк ім. Чайковського, який знаходиться навпроти його будинку,
вони зупинилися і почали розмовляти. В цей час повз них пройшло два раніше йому
незнайомі хлопці, як тепер йому відомо, це були підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
один з яких плечем зачепив ОСОБА_7, на що останній зробив йому зауваження.
Після чого підсудні підійшли до них і почали наносити удари кулаками в обличчя.
Від ударів вони упали на землю, а підсудні продовжували наносити удари ногами
по тулубу. Від отриманих ударів він втратив свідомість та отримав тілесні
ушкодження. На даний час претензій до підсудних не має, шкода йому повністю
відшкодована.

Свідок ОСОБА_10, матір підсудного ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила,
що 13.10.2006 р. підсудний ОСОБА_5 пішов відпочивати зі своїми знайомими в
місто. Де він відпочивав, вона не знала, до того часу, коли їй зателефонувала ОСОБА_11 і розповіла про те, що сталося. Вона відвідувала в лікарні потерпілого
ОСОБА_3, вибачалася перед ним, шкоду відшкодували повністю.

Свідок ОСОБА_11,
матір підсудного ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснила, що 13.10.2006 р. її син підсудний ОСОБА_6 пішов відпочивати у місто, де він відпочивав, вона не знає, а про те, що
сталося в цей день дізналася від самого підсудного ОСОБА_6, якого привели працівники міліції.

Крім того, вина підсудних в скоєнні даних злочинів також підтверджується і
іншими письмовими доказами, перевіреними в судовому засіданні, і які об'єктивно
підтверджують факт скоєння даних злочинів:

- протоколом відтворення обстановки і обставин події (а.с.25-27);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події (а.с.31);

2

- висновком експерта №248 від
02.11.2006 p., згідно якого ОСОБА_3 спричинені тілесні
ушкодження середньої тяжкості у вигляді поперечного перелому задніх відрізків
7-8 ребер без зміщення кісткових уламків (а.с.60);

- довідкою-розрахунком про витрати на
лікування ОСОБА_3 (а.с.67-68);

- розпискою потерпілого ОСОБА_7 про те, що
претензій до підсудних не має (а.с.220);

- розпискою потерпілого ОСОБА_8 про те, що
претензій до підсудних не має (а.с.275).

Таким
чином, вина підсудних знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і їх дії
суд кваліфікує за ч.2 ст. 296 КК України, так як вони грубо порушили
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а також за ч.1 ст.
122 КК України, так як вони спричинили умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке,
що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При
призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудних, які вину визнали, розкаялися у скоєному, позитивну
характеристику за місцем проживання, те, що відшкодували шкоду потерпілим у
добровільному порядку, повністю відшкодували витрати на лікування потерпілого у
лікарняному закладі. Суд також враховує ту обставину, що підсудний ОСОБА_6 в день скоєння
злочину не досяг повноліття. Тому з урахуванням всіх цих обставин, суд вважає,
що виправлення та перевиховання підсудних можливе без ізоляції їх від
суспільства, а тому необхідно призначити підсудному ОСОБА_6 покарання більш
м'яке, не зазначене в санкції статті за цей злочин, у вигляді штрафу в доход
держави, закон із застосуванням ст. 69 КК України. Підсудному ОСОБА_5 покарання
у вигляді обмеження волі та звільнити його від покарання з випробуванням.

По
справі були заявлені витрати за лікування потерпілого ОСОБА_3 в розмірі 360
грн. 24 коп., які в ходу судового слідства підсудними відшкодовані у
добровільному порядку.

Речових доказів
по справі немає.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5, ОСОБА_6 визнати
винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України,
та призначити їм за цим законом:

·
ОСОБА_5 за ч.2 ст. 296 КК України - два (2) роки
обмеження волі;

·
за ч. 1 ст. 122 КК України - один (1) рік обмеження волі.

На підставі ч.1
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді - двох (2)
років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_5 від покарання з випробуванням з іспитовим строком на один
(1) рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 змінити на підписку про невиїзд,
звільнивши його з-під варти із залу суду.

·
ОСОБА_6 за ч.2
ст. 296, ст. 69 КК України призначити покарання - штраф у розмірі 1000 грн. в доход держави;

·
за ч.1 ст. 122, ст. 69 КК України - штраф у розмірі 510
грн. в доход держави.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим
остаточно призначити засудженому
ОСОБА_6 покарання у
вигляді штрафу в розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн. в доход держави.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу
ОСОБА_6 залишити - підписка про невиїзд. Вирок може бути
оскаржений в Сумський апеляційний суд через Тростянецький районний суд протягом
15-ти днів з часу його проголошення.