Справа № 1-91/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.

секретаря Петруняк Н.А.,

з участю: прокурорів Сорочихіна О.В.,Паньківа В.Д.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника цивільного позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, невійськовозобовязаного, громадянина України, який має середню освіту, державних нагород, почесних звань не має, працював інженером ТОВ «Плюс Телеком Україна», відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, одруженого, на утриманні малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_6, невійськовозобовязаного, громадянина України, який має середню-технічну освіту, державних нагород, почесних звань не має, працював монтажником ТОВ «Плюс Телеком Україна», раніше не судимий

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, одруженого, на утриманні малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_9,невійськовозобовязаного, громадянина України, який має середню освіту, державних нагород, почесних звань не має, не працює, не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_12, жителя ІНФОРМАЦІЯ_13, одруженого, військовозобовязаного, громадянина України, який має середню освіту, державних нагород, почесних звань не має, офіційно не працює, не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинили повторно, за попередньою змовою, групою осіб, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення, що завдало значної шкоди.

ОСОБА_8 і ОСОБА_10 за попередньою змовою, групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7, працюючи в ТОВ „Плюс Телеком Україна, здійснювали монтаж, демонтаж, сервісне обслуговування базових станцій оператора мобільного зв'язку „Лайф - ТзОВ „Астеліт, які розміщені на території західної та центральної України. Під час роботи в філії ТОВ „Плюс Телеком Україна, розташованої в м. Львів, в їх службовому користуванні був автомобіль „Форд Транзит реєстраційний номер НОМЕР_1, та відповідні інструменти та інвентар, за допомогою яких вони проводили монтажні демонтажні роботи на базових станціях мобільного зв'язку, а також ключі від контейнерів, в яких зберігалось устаткування базових станцій. Переважно автомобілем керував ОСОБА_7. В один з днів в середині грудня 2009 року, попередньо домовившись, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою вчинення крадіжки чужого майна, службовим автомобілем «Форд транзит» д.н. НОМЕР_2, з м. Львів прибули після обіду в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області до місця знаходження базової станції оператора мобільного звязку «Лайф», що належить ТзОВ «Астеліт». Наявними в них ключами відчинили хвіртку, проникли на огороджену територію даної базової станції, відкрили приміщення контейнера, в якому знаходиться обладнання базової станції, з допомогою інструментів демонтували та таємно викрали з приміщення контейнера чотири акумуляторних батареї типу «Coslight 150 Ah», чим спричинили ТзОВ «Астеліт» матеріальні збитки на загальну суму 7851,32 грн. З викраденими батареями з місця вчинення злочину скрились, та розпорядились, здавши їх, як металобрухт, в м. Львів.

18.12.2009 року ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6, за попередньою змовою про вчинення злочину, на службовому автомобілі «Форд транзит» д.н. НОМЕР_2, в вечірній час прибули в м. Івано-Франківськ на вул. Івасюка, поблизу торгового центру «Арсен», до базової станції мобільного звязку оператора «Лайф», що належить ТзОВ «Астеліт». За допомогою наявного у них ключа відчинили металічний ящик базової станції, звідки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись вигідною для них обстановкою, таємно, з корисливих мотивів, викрали чотири акумуляторних батареї типу «Coslight 92 Ah», чим спричинили ТзОВ «Астеліт» матеріальні збитки на загальну суму 8246,64 грн. З викраденими акумуляторними батареями підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скрились з місця вчинення злочину, викраденим розпорядились на власний розсуд, здавши на металобрухт, а виручені гроші витратили на продукти харчування.

27.01.2010 року підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7, попередньо домовившись про вчинення злочину, на службовому автомобілі «Форд транзит» д.н. НОМЕР_2, прибули в м. Івано-Франківськ на вул. Ботанічну 2, до території КП «Водотехпром», де знаходиться базова станція мобільного звязку оператора «Лайф», що належить ТзОВ «Астеліт». За допомогою наявного у них ключа відчинили металічний ящик базової станції, звідки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись вигідною для них обстановкою, таємно, з корисливих мотивів, викрали чотири акумуляторних батареї типу «Coslight 92 Ah», чим спричинили ТзОВ «Астеліт» матеріальні збитки на суму 8246,64 грн. З викраденими акумуляторними батареями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення злочину і направились в м. Львів, де здали акумулятори в пункт прийому металобрухту, отримані гроші витратили на власні потреби.

В кінці січня 2010 року, ОСОБА_7 і ОСОБА_6, який попередньо домовився з ОСОБА_8 про поїздку автомобілем під його керуванням, а той, в свою чергу, - з своїм товаришем ОСОБА_10, який теж керував автомобілем, разом поїхали з м. Львів в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області за акумуляторними батареями. 29.01.2010 року близько 01 години автомобілем «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_10, та «Шкодою», номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_8, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 приїхали до території колишньої тракторної бригади в с. Олієво-Королівка Городенківського району. ОСОБА_6 з ОСОБА_7 перелізли через огорожу території й направились до двохповерхового будинку, де знаходиться базова станція мобільного звязку оператора «Лайф» ТзОВ «Астеліт», а ОСОБА_8 і ОСОБА_10 залишились в автомобілі. Через незачинені двері ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проникли в приміщення споруди колишньої майстерні тракторної бригади. вилізли на другий поверх, де знаходиться базова станція мобільного звязку. За допомогою ключів, які мали з собою, відчинили двері шафи, звідки викрали 16 акумуляторних батарей типу «Coslight 92 Ah», чим спричинили ТзОВ «Астеліт» матеріальні збитки на суму 8619,57 грн. Разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перенесли акумуляторні батареї і повантажили їх в бус «Мерседес Бенц». З викраденим поїхали в м. Львів, куди приїхали під ранок. ОСОБА_8 здав викрадені батареї на металобрухт. Отримані гроші підсудні розділили між собою.

В судовому засіданні підсудні визнали себе винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів, детально розповіли про обставини їх вчинення.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зокрема, пояснили, що вони познайомились, працюючи в ТОВ „Плюс Телеком Україна та стали підтримувати дружні стосунки. З червня 2009 р. вони працювали в філії фірми в м. Львові, там знімали квартиру. ОСОБА_7 працював монтажником та одночасно водієм, ОСОБА_6 працював інженером-монтажником, в їх функціональні обовязки входив монтаж, демонтаж, сервісне обслуговування базових станцій оператора мобільного звязку „Лайф - ТзОВ „Астеліт, які розміщені на території західної та центральної України. В службове користування їм був наданий автомобіль „Форд Транзит, номерний знак НОМЕР_1, та інвентар, в тому числі і ключі від контейнерів, де зберігалось устаткування базових станцій, за допомогою якого вони проводили монтажні, демонтажні роботи по встановленню та розбиранню базових станції мобільного звязку. Так як ТОВ „Плюс Телеком Україна не виплачувало їм заробітну плату протягом останніх місяців, вони домовились, що викрадуть з базових станцій оператора мобільного зв'язку «Лайф» акумулятори, які використовувались для підтримання функціонування базової станції на випадок відключення електроенергії, здаватимуть їх на пункти прийому металобрухту, за що отримають гроші. Підсудні ОСОБА_7 та Грищенко суду показали, що вони дійсно. в середині грудня 2009 року. службовим автомобілем поїхали з м. Львів до с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, де з базової станції оператора мобільного звязку „Лайф, скориставшись наявними в них ключами, відчинили хвіртку огорожі та контейнер. В той час на двох верхніх стелажах не було 8 акумуляторів, а було тільки вісім по чотири на двох нижніх стелажах. Відкрутивши та відєднавши від мережі чотири акумулятори, винесли їх з приміщення контейнера до автомобіля, так як знали, що забравши всі акумулятори, на пульті в диспетчера висвітиться сигнал тривоги, і їх можуть затримати. Після чого контейнер та хвіртку базової станції зачинили. Акумулятори перевезли в м. Львів, де того ж дня здали на пункт прийому металобрухту, за що отримали 400 гривень. Таким самим шляхом підсудні вчинили крадіжки акумуляторів з базових станцій оператора мобільного зв'язку „Лайф в м. Івано-Франківську: 18 грудня 2009р. - чотирьох акумуляторів з контейнера базової станції, біля гіпермаркету «Арсен» та 27 січня2010 р. - чотирьох акумуляторів з контейнера базової станції, на вул. Ботанічна з території КП «Водотехпром».

В кінці січня 2010 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не мали автомобіля, тому ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_8, який працював в Львові на пункті прийому металобрухту, і мав в користуванні бус «Мерседес Бенц», щоб поїхати в с. Олієво-Королівку Городенківського району й забрати акумуляторні батареї, які мали здати ОСОБА_8 на металобрухт. 28 січня 2010 р. біля 21 год. вони зустрілись з ОСОБА_8 та його товаришем ОСОБА_9, тепер їм відомі їх прізвища - ОСОБА_8 та ОСОБА_10, і двома машинами: однією керував ОСОБА_8, з ним їхав ОСОБА_7, другою машиною керував ОСОБА_10, з ним їхав ОСОБА_6, поїхали в с. Олієво-Королівка Городенківського району. До території, де в двохповерховій споруді на другому поверсі знаходиться сайт мобільного звязку, який вони раніше встановлювали, вони приїхали біля 01 год. ночі. Зупинившись біля воріт огорожі, ОСОБА_8 з ОСОБА_10 залишились біля автомобілів, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 перелізли через огорожу й направились до споруди, вилізли на другий поверх, де відчинили двері шафи, в якій знаходилось 16-ть акумуляторних батарей, відєднали їх і через вікно по дошці спустили вниз, перенесли до воріт, а від воріт переносили в бус разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Після чого поїхали в м. Львів. ОСОБА_8 забрав батареї, заплатив їм гроші, приблизно 1000 чи 1500 грн., які вони розділили між собою та використали на власні потреби.

Підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8, даючи показання в ході судового слідства, підтвердили показання, дані підсудними ОСОБА_7 та ОСОБА_6, щодо обставин викрадення акумуляторних батарей з станції мобільного звязку в с. Олієво-Королівка Городенківського районуІвано-Франківськоїобласті, детально розказавши про те, як вони домовились з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про поїздку, зустрілись з ними, спільно вчинили крадіжку акумуляторних батарей з базової станції «Лайф» в с. Олієво-Королівка Городенківського району району Івано-Франківської області, і як розпорядились коштами від здачі викрадених батарей. Одночасно суду пояснили, що вони офіційно не оформлені, але підзаробляють у фірмі по прийому металобрухту, яка знаходиться в м. Львів. По довіреності вони мають право керувати автомобілем «Мерседес Бенц», який належить братові директора фірми. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 приїздили на фірму й здавали акумуляторні батареї, як металобрухт, з ними познайомився ОСОБА_8. Одного дня в кінці січня 2010 року до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7, в той час вони були знайомі тільки по іменах, та запропонував поїхати разом з ним в Івано-Франківську область, щоб забрати акумуляторні батареї. На цю пропозицію ОСОБА_8 погодився, хоча не думав, що буде приймати участь в крадіжці. Він попросив ОСОБА_10 поїхати разом з ними за кермом буса «Мерседес Бенц», а сам їхав на автомобілі «Шкода». 29 січня 2010 року біля 01 год. ночі приїхали в село в Івано-Франківській області, де біля дороги знаходиться автозаправка. Коли зупинились в селі неподалік території господарства, і ОСОБА_7 з ОСОБА_6 перелізли через огорожу й пішли до двохповерхового будинку, тоді їм стало зрозуміло, що вчиняється крадіжка. На території в той час нікого з сторонніх осіб не було, ОСОБА_7 з ОСОБА_6 виносили за огорожу акумуляторні батареї, а ОСОБА_10 і ОСОБА_8 вантажили їх в бус. З викраденими батареями приїхали під ранок в м. Львів, на фірмі здали акумуляторні батареї, отримали 2500 гривень. З цих грошей ОСОБА_8 1500 гривень дав ОСОБА_7 й ОСОБА_6, решту розділив з ОСОБА_10. Крім того, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 заплатили їм за перевезення 300 гривень, а також давали гроші на пальне.

З показань свідка ОСОБА_11, який працює на посаді інженера зв'язку ТОВ «Інта-Інжиніринг», виконує ремонтні роботи та роботи з усунення аварій на мобільних станціях ТОВ «Астеліт», встановлено, що коли він 16.01.2010 року після 14.50 год., за вказівкою диспетчера ТОВ «Інта-Інжиніринг», який повідомив, що на мобільній станції звязку в с. Сілець було зафіксовано сигнал охоронної сигналізації даної станції - відчинено вхідні двері в приміщення базової станції, прибув до вказаної мобільної станції, то побачив, що вхідна хвіртка огорожі зачинена на навісний замок, відчинивши своїми ключами замок вхідної хвіртки, зайшов на територію даної станції, відчинив вхідні двері приміщення базової станції звязку, і, оглянувши технічне обладнання базової станції, виявив відсутність 12 із 16 акумуляторних батарей, які мали знаходились в стійці живлення марки «Емерсон» даної базової станції зв'язку. Про даний факт він доповів по мобільному телефону диспетчеру ТОВ «Інта-Інжиніринг». Одночасно свідок пояснив суду, що він не може точно сказати, протягом якого часу могли бути викрадені батареї, так як раніше на цій станції він був більше чим пів-року назад, а така базова станція може працювати при наявності 4-х батарей, 16.01.2010р., коли він оглядав станцію, 4 акумуляторних батареї були в наявності.

Вина підсудних у вчиненні злочинів також стверджується матеріалами справи:

- даними протоколів огляду місця подій - базових станцій звязку мобільного оператора «Лайф», звідки було вчинено крадіжки акумуляторних батарей, та фототаблицями до них: від 24.02.2010р. в с. Сілець Тисменицького району, де зафіксована відсутність 12 акумуляторних батарей та наявність 4-х акумуляторних батарей (т.2, а.с.80-88); від 02.03.2010р. по вул. Івасюка в м. Івано-Франківськ, на момент огляду металічні будки закриті (т.3 а.с.13); від 17.02.2010 р. на території колишньої тракторної бригади в с. Олієво-Королівка Городенківського району, де зафіксована відсутність 16 акумуляторних батарей (т.1 а.с.18-26);

- Явками з повинною ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (том1 а.с. 10-11, том 2 а.с. 60,63, том 3 а.с. 14,18,27,30);

- Протоколами відтворення обстановки і обставин подій та фототаблицями до них: від 23.02.2010 р.: з ОСОБА_7, ОСОБА_6 - в с. Сілець Тисменицького району, (том-2 а.с.99-105,116-122); від 15.03.2010 р. по вул. Івасюка в м. Івано-Франківськ (том3 а.с.40-44, а.с.56-60); від 15.03.2010 р. по вул. Ботанічній в м. Івано-Франківськ (том3 а.с.45-48, 61-63); від 18.02.2010 р. на території колишньої тракторної бригади в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області (том1 а.с.130-144, ); з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 20.02.2010 р. на території колишньої тракторної бригади в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області (том1 а.с.192-200);

- протоколами огляду речових доказів від 23.02.2010 р. (том2 а.с. 5,8,13), від 04.03.2010 р. (том2 а.с.21,24,26).

Підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнали вину по всіх епізодах, зазначених в обвинувальному висновку. Однак, по епізоду викрадення 12 акумуляторних батарей з базової станції оператора мобільного звязку «Лайф», що належить ТзОВ «Астеліт», в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області на загальну суму 27710 грн., вони визнали викрадення тільки 4-х акумуляторних батарей. Враховуючи, що аналогічні показання про викрадення тільки 4 батарей з цієї станції підсудні зазначали як на досудовому слідстві: в своїх явках з повинною, при відтворенні обстановки і обставин події по цьому епізоду, при їх допитах як підозрюваних та обвинувачених, так і в ході судового слідства, показання підсудні давали добровільно, послідовно, обєктивно, не змінюючи їх, що підтверджено матеріалами справи, тому сумнівів у правдивості показань цих підсудних та свідка ОСОБА_11 немає, суд визнає їх достовірними і вважає доведеним факт викрадення по цьому епізоду 4 акумуляторних батарей на суму 7851,32 грн.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_10 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України. Згідно з обвинувальним висновком вони обвинувачувались у вчиненні за попередньою змовою, групою осіб, таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, що завдало значної шкоди.

Відповідно до примітки 2 статті 185 КК України «у статтях 185, 186, 189 та 190 цього Кодексу значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 28.05.2004 р. встановлено, що визнаючи діяння, вчинене після 1 січня 2004 р., таким, яке тягне кримінальну або адміністративну відповідальність, та кваліфікуючи його, - у разі, коли настання відповідальності чи кваліфікація обумовлені певною кількістю неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - необхідно виходити з того, що сума такого мінімуму дорівнює розміру податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 п.6.1 ст. 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» для відповідного року (з урахуванням положень п.22.4 ст. 22 згаданого Закону). При вирішенні питання про кваліфікацію злочину треба виходити з кількості розмірів податкової соціальної пільги, вирахуваних за кожен період окремо. В 2010 році податкова соціальна пільга становить 434,5 грн.(50 % мінімальної заробітної плати). Балансовою довідкою ТОВ «Астеліт» від 19.02.2010 р. стверджено, що вартість викраденого обладнання з базової станції в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області становить 8619,57 грн. Отже, вартість викраденого по цьому епізоду менша від ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому із обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_8 слід виключити таку кваліфікуючу ознаку, як викрадення, що завдало значної шкоди.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних у вчиненні інкримінованих їх злочинів доведена повністю.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинили повторно, за попередньою змовою, групою осіб, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення, що завдало значної шкоди. ОСОБА_8 і ОСОБА_10 за попередньою змовою, групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення. Дії підсудних правильно кваліфіковані: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 - за ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання підсудним, як співучасникам злочинів, суд враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні інкримінованих злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що помякшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено. До обставин, які помякшують покарання, суд відносить те, що він судиться вперше, вину визнав, щиро розкаявся, є людиною молодого віку, позитивно характеризується, на утриманні та вихованні має малолітню дитину, активно сприяв слідству і суду.

При визначенні покарання Грищенку суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, їх суспільну небезпеку, обставини, що помякшують покарання: визнав вину, має позитивні характеристики з місця проживання, є людиною молодого віку, нещодавно зареєстрував шлюб. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання про призначення підсудним ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання в межах санкцій ч.2 та ч. 3 статті 185 КК України.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_9 та Соляку суд враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, наслідки вчиненого, а також те, що вони приймали участь у вчиненні тільки одного епізоду викрадення акумуляторних батарей, повністю відшкодували цивільному позивачу заподіяні збитки. Обставин, які обтяжують покарання,- судом не встановлено. До обставин, які помякшують покарання, суд відносить те, що як ОСОБА_10, так ОСОБА_8 судяться вперше, у вчиненому щиро розкаялись, активно сприяли розкриттю злочину; вони позитивно характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину. Дані про особи підсудних ОСОБА_9 та Соляка суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на помякшення покарання. Тому суд прийшов до переконання про можливість застосування щодо кожного з них ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш мякого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 185 КК України.

ТОВ «Астеліт» подав до суду цивільний позов про стягнення з підсудних в солідарному порядку в користь ТОВ 34328,4 грн. причиненої шкоди, в т.ч. матеріальну шкоду, причинену викраденням підсудними ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 16 акумуляторних батарей з базової станції в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області на суму 8619,57 грн., та причинену викраденням підсудними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 12 акумуляторних батарей з базової станції в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області на суму 23553,93 грн., 4-х акумуляторних батарей з базової станції ТОВ «Астеліт», що знаходиться по вул. Ботанічна, 2 м. Івано-Франківськ на суму 2154,3 грн.

Представник цивільного позивача в судовому засіданні просив стягнути з відповідачів ОСОБА_7 і ОСОБА_6 по 15009,31 грн., а позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по 2154,89 грн. не підтримав в звязку з тим, що вони відшкодували причинену позивачу матеріальну шкоду.

Враховуючи те, що по епізоду викрадення з базової станції оператора мобільного звязку «Лайф», що належить ТОВ «Астеліт», в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, в суді є доведеним факт викрадення підсудними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 чотирьох акумуляторних батарей на суму 7851,32 грн., а не дванадцяти батарей на суму 27710,52 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слід задовольнити частково.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України суд,

З А С У Д И В :

Визнати винними у вчиненні злочинів та призначити покарання:

ОСОБА_6:

- за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі,

- за ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 17.02.2010 р., з моменту затримання.

ОСОБА_7:

- за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі,

- за ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 17.02.2010 р., з моменту затримання.

ОСОБА_8 - за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді знаходження на підписці про невиїзд з місця постійного проживання.

ОСОБА_9 - за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді знаходження на підписці про невиїзд з місця постійного проживання.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» 14316 (чотирнадцять тисяч триста шістнадцять) грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Скасувати накладений для забезпечення цивільного позову арешт на майно ОСОБА_8.

Скасувати накладений для забезпечення цивільного позову арешт на майно ОСОБА_9.

Знаряддя злочину - автомобіль «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_5 та документи на нього, що знаходяться на зберіганні в гр. ОСОБА_12, жителя ІНФОРМАЦІЯ_14, залишити йому, як належному представнику власника автомашини ОСОБА_13 згідно довіреності від 11.03.2008 р. посвідченої нотаріально та зареєстрованої в реєстрі за № 502;

- автомобіль НОМЕР_6, що знаходиться на зберіганні в Городенківському РВ УМВС, передати власнику - ОСОБА_14, жителю ІНФОРМАЦІЯ_15.

Речові докази: автомобіль «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_7, (кредит, відчуження заборонене ЦБРЗ 17689 15.05.08 Галич Авто НД) та документи на нього, що знаходяться на зберіганні в гр. ОСОБА_12, жителя ІНФОРМАЦІЯ_14, передати ОСОБА_8;

- технічний паспорт на автомобіль ГАЗ 2572, контрольний талон ГБО на - передати власнику автомобіля ОСОБА_14, жителю ІНФОРМАЦІЯ_15;

- шкіряну барсетку, навігаційний пристрій «Оріон», що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Городенківського РВ УМВС, - повернути матері підсудного ОСОБА_7 ОСОБА_4;

- довідку-оригінал та копію ідентифікаційного коду ОСОБА_7, посвідчення водія на імя ОСОБА_7, талон попередження до посвідчення водія, атлас автодоріг України, що знаходяться при матеріалах справи, - повернути матері підсудного ОСОБА_7 - ОСОБА_4;

- дві пари матерчатих рукавиць чорного кольору, два рожкові металічні ключі, викрутку з ручкою червоного кольору, девять металічних перемичок з ізоляцією синього кольору, двадцять коротких болтів, шістнадцять шайб, п'ятнадцять граверів, вязку ключів, одинадцять металічних ключів, вязку ключів в кількості сім штук, сім металевих пластин з отворами, три зарядних пристрої до мобільних телефонів, металевий монтажний ключ з боковою ручкою, пару матерчатих рукавиць коричневого кольору, моток ізолюючої стрічки, два металічні навісних замки, два трубчастих ключі, металічний стержень, вязку ключів в кількості три штуки, чотири викрутки, пару валянок з гумовими калошами, пару кросівок, пару зимових туфель, металічна драбина, металічні сани, що знаходяться на зберіганні в Городенківському РВ УМВС, - знищити;

- 12 акумуляторних батарей та 13 відрізків кабелю, що знаходяться на зберіганні в Городенківському РВ УМВС, - повернути ТзОВ «Астеліт»;

- гроші в сумі 3195 грн., що знаходяться на зберіганні в бухгалтерії Городенківського РВ УМВС, - передати в дохід держави;

- два аркуші паперу з схематичними позначеннями, дві накладні з відтисками печаток «Плюс Телеком», записну книжку, 32 аркуші паперу з зазначенням місць розташування станцій мобільного звязку, три чеки, ксерокопії паспортів ОСОБА_15, ОСОБА_6, заяву ОСОБА_6, медичну довідку на право керування транспортним засобом на імя ОСОБА_7, перепустку № 77 на імя ОСОБА_7, пластикове посвідченням інженера «Лайф» на імя ОСОБА_7, доручення на право керування т/з ВМК № 699754, договір оренди т/з ГАЗ 2752, страховий поліс № ВВ/7045197, - залишити при матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд учасниками судового розгляду протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий суддя Ничик Г.І.