20.06.2013 Єдиний унікальний номер 205/3969/13-к
Провадження №1-кп/205/223/13
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 червня 2013 року Ленінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

судді - Стуковенкова В.П.

при секретарі - Биченковій Г.С. за участю: прокурора - Козлової І.В.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не військовозобов'язаного, одруженого, неповнолітній дітей не має, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, згідно зі ст.89 КК України раніше не засудженого,

за ст.164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська №2-1666/2005 від 17.03.2005 року зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів) щомісячно на користь ОСОБА_1, починаючи з 24.02.2005 року та до повноліття дитини. Проте, ОСОБА_2, проживаючи в АДРЕСА_1, будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Так він в період часу з 20.05.2011 року до 31.01.2012 року виплати по аліментам здійснював не регулярно, у вказаний період часу сума виплат склала 5500 гривень. Після чого, починаючи з 01.02.2012 року до 28.03.2013 року ОСОБА_2 виплати по аліментам не здійснював, тобто 13 місяців 28 днів злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 станом на 28.03.2013 року в сумі 9990 гривень 79 копійок.

Провина обвинуваченого ОСОБА_2 повністю підтверджується його поясненнями та поясненнями потерпілої, а також матеріалами кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні:

- обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю визнаю свою провину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, та пояснив, що тривалий час ніде не працював, тому не міг сплачувати аліменти на утримання доньки, сплачував по мірі можливості. 19.06.2013 року він перерахував ОСОБА_1 аліменти в розмірі 400 гривень. В подальшому зобов'язується сплачувати аліменти та погасити виниклу заборгованість;

- потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 в період часу з 20.05.2011 року по 31.01.2012 року сплати по аліментам на утримання їхньої спільної дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, здійснював не регулярно, сума

виплат за вказаний період склала 5500 гривен. З 01.02.2012 року по 28.03.2013 року виплат по аліментам ОСОБА_2 не здійснював, іншої допомоги не надавав, з дитиною не спілкувався. Потерпіла ОСОБА_1 просила призначити ОСОБА_2 суворе покарання;

- згідно заяви потерпілої ОСОБА_1, вона прохає притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за злісне ухилення від сплати аліментів /а.п.5/;

- виконавчим листом №2-1666/2005 від 17 березня 2005 року, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 24.02.2005 року та до повноліття дитини /а.п.6/;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_2 є її батьком /а.п.7/;

- довідкою-розрахунком з Ленінського ВДВС згідно якого у ОСОБА_2 виникла заборгованість по сплаті аліментів /а.п.8-9/;

- попередженнями Ленінського ВДВС Дніпропетровського управління юстиції, згідно яких ОСОБА_2 був повідомлений про необхідність погасити заборгованість по аліментам та повідомлений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від сплати аліментів /а.с.10/.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми навмисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України раніше не засуджений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 можливо необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням вимог ст.75 КК України та покладенням на нього обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.п.3,4 КК України покласти на ОСОБА_2 обов'язки періодично з'являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти її про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.П.Стуковенков

Копія вірна: Суддя - Секретар -