АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/801/15 Справа № 194/2228/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши 15 квітня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000579 відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року,

встановила:
Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кізел, Пермської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз

- 06 листопада 2014 р. Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.2, 310 ч.2 КК України, ст.70 ч.1,ст.71 ч.1 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

- 08 грудня 2014 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі,

- за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці;

- за ст.309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Відповідно до ст.70 ч.4 КК України до призначеного покарання шляхом часткового складання частково відбутого покарання за попереднім вироком від 8 грудня 2014 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимий за скоєння злочинів проти власності та злочини у сфері обігу наркотичних засобів, знову скоїв аналогічні кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_7 , в період з 22 серпня 2014 року по 23 жовтня 2014 року, знаходячись в різних приміщеннях комунальних, учбових, дошкільних, лікарняно-оздоровчих закладах, скориставшись відсутністю працівників, викрадав чуже майно, заподіявши майнову шкоду потерпілим на суму: ОСОБА_8 - 4993 гривень, ОСОБА_9 - 800 гривень, ОСОБА_10 - 284 гривень, ОСОБА_11 483,60 гривень, ОСОБА_12 1476, 50 гривень, ОСОБА_13 - 1778 гривень, ОСОБА_14 - 1693 гривень, ОСОБА_15 1930, 51 гривень.

Окрім того, ОСОБА_7 , біля 16-тої години 28 серпня 2014 року, перебуваючи біля магазину Плюс, що в буд.№5, по вул.Сергія Маркова в м.Тернівка, Дніпропетровської області, повторно, незаконно придбав, знайшов на землі медичний шприц об`ємом 5 мл., в якому знаходилась рідина масою 5,53 грама, особливо небезпечного наркотичного засобу-опію ацетельованого, маса якого на суху речовину становить 0,1662 грама, незаконно зберігав при собі в одягнутій куртці, вказаний наркотичний засіб до 16-тої години 15 хвилин, часу затримання працівниками Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за розпиття пива у заборонених законом місцях, скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КпАП України та виявленні при особистому огляді в внутрішній кишені куртки вказаного наркотичного засобу.

В своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_7 не оскаржуючи кваліфікації його дій та вини у скоєнні кримінальних правопорушень, за обставин вказаних у вироку, посилається на те, що призначене йому судом покарання є суворим та несправедливим.

Обґрунтовує свою позицію тим, що при ухваленні вироку суд першої інстанції не взяв до уваги пом`якшуючи його вину обставини: його позитивну характеристику, явку з повинною, відсутність претензій від потерпілого, те, що у нього є батько похилого віку.

Просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, прокурора, який заперечував проти апеляції обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються матеріалами провадження та в апеляції не оскаржується.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 та ч.2 ст.185 КК України так само є правильною та в апеляції також не оскаржується.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченого, не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень а також їхню кількість, особистість обвинуваченого, і відповідно до вимог ст.65 КК України призначив ОСОБА_7 відповідну міру покарання.

Призначене судом покарання за своїм виглядом і розміром є необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових правопорушень. Підстав для пом`якшення покарання, як про це ставиться питання в апеляції обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів:

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: