Номер провадження 1-кп/754/145/15
У Х В А Л А
Іменем України
16.02.2015

Місто Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом,

ВСТАНОВИВ :

10 лютого 2015 року до Деснянського районного суду м.Києва від заступника прокурора Голосіївського району м.Києва ОСОБА_6 надійшов складений прокурором цієї прокуратури ОСОБА_3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0014503 за ч.2 ст.307 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, проживаючого і зареєстрованого в АДРЕСА_1 .

Прокурор просив суд призначити судовий розгляд за обвинувальним актом у відкритому судовому засіданні.

Захисник і обвинувачений не підтримали прокурора і просили повернути обвинувальний акт.

Виконавши вимоги ст.ст.342-345 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, суд повертає обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, всі складові частини даного підсумкового документа досудового рослідування мають бути узгоджені між собою і з додатками до нього згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України.

Реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

При складанні обвинувального акта вимоги закону не виконані.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт суд не обговорює питання щодо істотності чи неістотності допущених слідчим порушень закону і не визначає, у якій мірі ці порушення перешкоджають призначенню судового розгляду, оскільки ст.2 КПК України вимагає, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, суд при поверненні даного обвинувального акта прокурору виходить з того, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати таким передбаченим ст.7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права і законність.

Про невиконання вимог закону при складанні обвинувального акта свідчать наступні факти.

(1)Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені такі відомості і у наступній послідовності :

(а)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

(б)правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,

(в)формулювання обвинувачення.

Таку послідовність складових частин обвинувального акта визначив законодавець з певних своїх міркувань і порушувати її не можна.

В порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в перевіреному судом обвинувальному акті спочатку викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, далі формулювання обвинувачення, і лише після цього правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Суд вважає, що таким чином був порушений порядок висування обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і тому судове провадження за даним обвинувальним актом є неможливим.

(2)В порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт при формулюванні обвинувачення містить відомості про висновки експертів (номери, дати, результати).

Висновки експертів можуть бути доказами у кримінальному провадженні і мають надаватися суду прокурором лише на відповідній стадії судового провадження для підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.

Законом заборонено наведення в обвинувальному акті доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення.

(3)Суд вважає, що в порушення вимог п.13 ч.1 ст.3 і ч.4 ст.110 КПК України в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 фактично не інкримінована певна кількість опію ацетильованого, якого він незаконо придбав, зберігав і збув, оскільки маса наркотичного засобу зазначена лише у посиланнях на висновки експертів за результатами дослідження ними рідини коричневого кольору, вилученої у осіб із псевдонімами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Суд вважає, що за таким текстом підсумкового документа досудового розслідування в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення відсутнє твердження прокурора про те, що ОСОБА_9 придбав, зберігав і збув опій ацетильований саме масою 0,245 г і 0,368 г відповідно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 28 лютого і 4 березня 2014 року, а тому обвинувачення ОСОБА_9 у придбанні, зберіганні і збуті опію ацетильованого масою 0,245 г і 0,368 г не висунуто.

(4)В порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення не узгоджено формулювання обвинувачення, оскільки при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор зазначив масу збутого ОСОБА_7 і ОСОБА_8 опію ацетильованого без будь-яких застережень, а при формулюванні обвинувачення зазначив, що збутий цим особам опій ацетильований має таку ж масу в перерахунку на суху речовину.

(5)26 листопада 2014 року суд повернув прокурору попередній обвинувальний акт у цьому ж кримінальному провадженні і в ухвалі вказав на неконкретність обвинувачення.

З тексту обвинувального акта, який перевіряється зараз, вбачається, що на усунення виявлених судом 26 листопада 2014 року порушень і недоліків прокурор вживав заходів шляхом зміни редакції тексту підсумкового документа досудового розслідування, в тому числі, у викладі фактичних обставин і формулюванні обвинувачення.

В новому обвинувальному акті додатково зазначено місце збуту наркотичного засобу ОСОБА_8 4 березня 2014 року в лісі по вул.Волкова, 8 в м.Києві.

Також в новому обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення додатково зазначено, що маса збутого ОСОБА_7 опію ацетильованого визначена в перерахунку на суху речовину.

З доданого до обвинувального акта реєстру не вбачається, що ОСОБА_5 після 26 листопада 2014 року отримав повідомлення про підозру у новій редакції і мав можливість захищатись від зміненої підозри у кримінальному правопорушенні.

Згідно ч.1 ст.279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язний виконати дії, передбачені ст.278 КПК України.

З реєстра вбачається, що останнє повідомлення про підозру було отримано ОСОБА_5 25 квітня 2014 року.

Передбачені ст.278 КПК України дії після повернення прокурору попереднього обвинувального акта 26 листопада 2014 року не виконувались.

(6)В отриманих судом матеріалах мається обвинувальний акт від 21.08.2014 року без даних про результати його розгляду судом /а.с.94-96/.

Ніякого пояснення цьому факту в отриманих судом матеріалах немає.

Призначення судового розгляду за наявності викладених вище недоліків і порушень закону з їх усуненням прокурором на наступних стадіях провадження законом не передбачено.

Суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст.338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікацї та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

При цьому суд при поверненні обвинувального акта прокурору враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.

Повернення перевіреного судом обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На час отримання судом обвинувального акта строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання закінчився 26 січня 2015 року, від прокурора відповідне клопотання під час підготовчого судового засідання не надходило і тому суд з цього питання рішення за результатами підготовчого судового засідання не ухвалює.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0014503 за ч.2 ст.307 КК України відносно ОСОБА_5 повернути прокурору прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 7 днів з дня її оголошення, особою, яка перебуває під вартою протягом 7 днів з моменту отримання копії ухвали, особою, яка не викликалась в суд протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий :