УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
законного представника потерпілого: ОСОБА_8
представника потерпілого: ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_10
захисника: ОСОБА_11
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , законного представника потерпілого ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 03 березня 2015 року, яким засуджено
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Хатки, Дзержинського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Цивільний позов прокурора прокуратури м. Житомира ОСОБА_12 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації 5180 (п`ять тисяч сто вісімдесят) гривень 61 копійку на відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 .
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні:
- Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України судової авто-технічної експертизи №322/14-26 в сумі 1107 (одну тисячу сто сім) грн. 20 коп.
- Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Житомирській області двох судових транспортно-трасологічних експертиз №3/144, №3/143; трьох судових експертиз технічного стану №3/147, №3/146, №3/145; судової автотехнічної експертизи №3/268; судової транспортно - трасологічної експертизи №3/402 в сумі 3538 (три тисячі п`ятсот тридцять вісім) грн. 08 коп.
Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 заподіяв пасажиру автомобіля BMW-318 І реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної тупої травми тіла, а саме: забійної рани на волосистій частині голови, забійних ран та саден на обличчі; лівобічного гемотораксу та гідроперикарду (наявність крові та рідини в плевральній порожнині та порожнині серця); забою паренхіми печінки, підшлункової залози, селезінки та нирок; закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки з наявною раною на стегні та косого перелому кістки в середньо-нижній третині; закритих переломів головок 2,3,4, плюснових кісток та вивиху першого пальця правої стопи; закритого перелому обох кісток лівої гомілки: великогомілкової кістки у верхньо-середній третині та головки малогомілкової кістки; травматичного шоку II-го ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 не оспорюючи кваліфікацію та вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вказує на суворість призначеного йому покарання.
На його думку, судом першої інстанції не враховано, його щире каяття, публічне вибачення перед потерпілим, також те, що він є інвалідом 3-ої групи, має постійне місце проживання, за місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно відшкодував заподіяну моральну шкоду потерпілому
Просить вирок суду щодо нього змінити та призначити йому покарання з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 не оспорюючи кваліфікацію та вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вказує на суворість призначеного йому покарання.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_10 змінити та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та іспитовим строком 1 (один) рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На його думку, виправлення ОСОБА_10 можливе без ізоляції його від суспільства та є всі наявні підстави звільнити його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вважає, що судом не враховано щире каяття, публічне вибачення перед потерпілим, також те, що він є інвалідом 3-ої групи, має постійне місце проживання, за місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно відшкодував заподіяну моральну шкоду потерпілому.
В апеляційній скарзі законний представник потерпілого ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_10 змінити та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з покладенням на нього обов`язків та іспитовим строком без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_10 є занадто суворим. На його думку, виправлення ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства та є всі наявні підстави звільнити його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України, не застосовуючи додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вказує, що ОСОБА_10 вчинив злочин вперше, який відноситься до категорії необережних злочинів, в судових засіданнях та за межами їх вибачився перед потерпілим його сином ОСОБА_7 . Не зважаючи на те, що судом його цивільний позов залишено без розгляду ОСОБА_10 добровільно відшкодував заподіяну моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника, потерпілого та його представників, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який частково підтримав апеляційні скарги, в частині застосування до основного покарання положення ст. 75 КК України, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і ніким із апелянтів не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_10 покарання, яке хоча і не виходить за межі ч. 2 ст. 286 КК України, але є явно несправедливим внаслідок його суворості.
Так зокрема, судом не в повній мірі враховано те, що обвинувачений ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив необережний злочин, визнав свою вину, також те, що він є інвалідом 3-ої групи, за місцем роботи характеризується позитивно.
Зазначені обставини та дані про особу обвинуваченого з врахуванням висловленої в апеляційному суді думки потерпілого та його представників, які просили пом`якшити покарання обвинуваченому, відшкодування ним моральної шкоди потерпілому, істотно знижують ступінь небезпечності винної особи для суспільства та на думку колегії суддів дають підстави для пом`якшення призначеного йому покарання, а саме звільнення ОСОБА_10 на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття основного покарання з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків.
Разом з тим, колегія суддів враховуючи наслідки вказаного злочину не знаходить підстав для незастосування до ОСОБА_10 додаткового покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , законного представника потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 03 березня 2015 року щодо ОСОБА_10 змінити.
Вважати ОСОБА_10 засудженим за цим вироком за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: