Провадження №1-кп/127/1078/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_8 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 16.07.2015 року надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 .
Прокурор ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для повернення клопотання не вбачає. Заявила клопотання про виклик та допит свідків.
Потерпілий ОСОБА_7 також просив суд призначити судовий розгляд за клопотанням.
Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо призначення клопотання до судового розгляду, просив повернути клопотання прокурору, оскільки існує ще одне кримінальне провадженні по факту заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень. На даний час існує спір між родичами ОСОБА_9 щодо майна. Вказав, що досудовим розслідування оцінено сукупність доказів у справі, які свідчать про те, що ОСОБА_9 мав намір лише пошкодити майно, а не здійснювати замах на вбивство.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам КПК України.
Згідно з ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу.
Таким чином, суд оцінюючи питання відповідності клопотання вимогам КПК України має керуватись приписами ст. 291 КПК України з урахуванням особливостей Глави 39 КПК України, якою визначено положення про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до положень п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Статтею 503 КПК України визначено підставу для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, якою є достатні дані вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій.
Таким чином, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має містити виклад фактичних обставин суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, кримінально-правову оцінку суспільно небезпечного діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, прокурором вказаних вимог закону не дотримано, чим порушено право ОСОБА_9 на захист виходячи з наступного.
Перш за все прокурор замість кримінально-правової оцінки суспільно небезпечного діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність стверджує, що ОСОБА_9 «своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України- незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині».
Вказане повність суперечить змісту та суті клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Так, прокурор одночасно стверджує, що ОСОБА_9 перебував у стані неосудності, що виключає його кримінальну відповідальність та є підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, та у той же час зазначає про вчинення ОСОБА_9 злочину, що має тягнути кримінальну відповідальність відповідно до Закону.
Також суд звертає увагу на те, що формулювання та виклад фактичних обставин суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність є неконкретним, суперечливим, без зазначення істотних обставин та не містить кримінально-правової оцінку суспільно небезпечного діяння.
Так, прокурор зазначає, що ОСОБА_9 заліз на дах будинку де проживало п`ять осіб, одна з яких малолітня та почав розливати нафтопродукти з метою здійснення підпалу будинку, облив нафтопродуктами ОСОБА_10 . Описані прокурором дії містять ознаки суспільно небезпечних діянь, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
В той же час, клопотання не містить кримінально-правової оцінки вказаного. Зазначене грубо порушує права ОСОБА_9 , оскільки є не зрозумілим чи вважає прокурор, що ОСОБА_9 вчинив вказані дії та, відповідно, чи вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи, що клопотання містить опис замаху на вбивство ОСОБА_7 , прокурором нічого не зазначено про те, чи доведено його до кінця, якщо ні то з яких підстав, що є обов`язковим для вирішення питань, визначених ст. 513 КПК України. Разом з тим, формулювання клопотання закінчується тим, що ОСОБА_9 «продовжував наносити тілесні ушкодження ОСОБА_7 ».
Крім того, з п.3 ч.2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Разом з тим, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вказаним вимогам закону не відповідає.
Так, з клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вбачається, що «… Вина ОСОБА_9 повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом заяви ОСОБА_10 від 17.06.2014 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ….»
Разом з тим, ОСОБА_10 в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру як потерпіла не зазначена, не вказані її ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.
Вказані порушення першкоджають суду призначити судовий розгляд та є безумовною підставою для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 291 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 повернути прокурору м. Вінниці
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий суддя:
Суддя: