Справа № 1-70/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2008 року м.
Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у
складі:

головуючого -
судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при
секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю:
прокурора БЛАЖКА А.П., захисника - адвоката ОСОБА_3., розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця с. Оситняжка,
Новомиргородського району Кіровоградської області, українця,
громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого,
військовозобов'язаного, непрацюючого, раніше засудженого Новомиргородським
районним судом:

30.10.2002 р. за ст. ст. 15, 185 ч. 2 КК України до 1
року позбавлення волі порядком ст. 75 КК України з іспитовим терміном 1 рік;

30.07.2003 р. за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6
місяців позбавлення волі, що був звільнений 26.12.2006 р. за постановою
Піщанського районного суду Вінницької області від 18.12.2006 р.
умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 22 дні, який проживає по АДРЕСА_1,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і мешканця с. Оситняжка,
Новомиргородського району Кіровоградської області, українця,
громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого,
військовозобов'язаного, визнаного таким, що не має судимості, непрацюючого,
який проживає по АДРЕСА_2, хоча зареєстрований по АДРЕСА_3,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

суд визнав доведеним, що 05.03.2008 року близько 22
години підсудний ОСОБА_2., із корисливих спонукань, з метою викрадення чужого
майна, за попередньою змовою з ОСОБА_1. групою осіб, шляхом вільного доступу
через незамкнені двері незаконно проникли до адмінприміщення ФГ “ОСОБА_4.”, що
знаходиться по вул. Леніна, 12 у с. Оситняжка, Новомиргородського району
Кіровоградської області. Перебуваючи на другому поверсі будівлі, ОСОБА_2. та
ОСОБА_1 відірвали від системи опалення і таємно викрали: 6 чавунних батарей, з
яких 3 батареї по 9 секцій кожна, батарея на 14 секцій, батарея на 12 секцій і
батарея на 7 секцій по ціні 30 грн. за одну секцію на загальну суму 1.800 грн.,
металевий сейф вартістю 600 грн., 3 секції металевих м'яких стільців вартістю
300 грн. за одну секцію на загальну суму 900 грн., 4 дерев'яних дверей вартістю
375 грн. за одні двері на загальну суму 1.500 грн., завдавши майнової шкоди ФГ
“ОСОБА_4.” на загальну суму 4.800 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, 18
березня 2008 року близько 22 години підсудний ОСОБА_2., із корисливих
спонукань, з метою викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_1.
групою осіб, шляхом вільного доступу через незамкнені двері повторно незаконно
проникли до адмінприміщення ФГ “ОСОБА_4.”, звідки таємно викрали: 3 чавунні батареї,
серед яких батарею на 14 секцій, батарею на 7 секцій та батарею на 5 секцій по
ціні 30 грн. за одну секцію на загальну суму 780 грн., 2 металевих сейфи
вартістю 600 грн. за один на загальну суму 1.200 грн.

Завантаживши вище згадане майно на мотоцикл ІЖ-Юпітер-5,
вони з місця події зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд,
завдавши ФГ “ОСОБА_4.” матеріального збитку на загальну суму 1.980 грн.

Висновки суду про винуватість підсудних у вчиненні
інкримінованого злочину ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом
при розгляді даної справи: показаннях підсудних, свідків, протоколах слідчих
дій та інших документах.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. у судовому засіданні власну винуватість у скоєнні вище
зазначених злочинів визнали і повністю погодилися з обставинами їх вчинення та
наслідками, котрі викладені органами досудового слідства.

Проте від дачі детальних показань у суді відмовилися,
посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Суд визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно
викладених в описовій частині вироку фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.
Тому суд обмежує перевірку та дослідження доказів у справі допитом підсудного
за правилами ч. 3 ст. 299 КПК України.

Сукупність вказаних доказів, їх оцінка переконують суд,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2. скоїли таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і
поєднане з проникненням у приміщення ФГ “ОСОБА_4.”.

Тому їх дії потрібно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК
України.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи питання про відшкодування
матеріальних збитків, суд виходить з того, що згаданим злочином ФГ “ОСОБА_4.” була заподіяна шкода на загальну
суму 6.780 грн.

До розгляду справи у суді завдана шкода була частково
відшкодована підсудними шляхом повернення ФГ “ОСОБА_4.” викраденого на загальну суму 3 тис. грн. у натурі. Тому
суд зараховує вказане майно в рахунок відшкодування заподіяних крадіжкою
збитків (а. с. 17, 22).

Під час досудового слідства представник цивільного
позивача пред'явив позов про стягнення з винних 20 тис. грн. за спричинену
шкоду (а. с. 50-52)

10.07.2008 р. він звернувся до суду із заявою про
підтримання позову у повному обсязі та з проханням розглянути справу в його
відсутність.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. визнали позов частково у
розмірі 3.780 грн., оскільки решту майна було повернуто в натурі під час
досудового слідства.

Заслухавши
пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, безпосередньо
дослідивши інші докази у справі, суд вважає за потрібне задовольнити позов
частково із таких підстав.

Слідчі органи обвинувачують підсудних у викраденні майна
та заподіянні матеріальних збитків у сумі 6.780 грн.

Причетність підсудних до завдання іншої шкоди під час
досудового та судового слідства не встановлена.

Окрім пояснень цивільних відповідачів, розмір спричинених
ФГ “ОСОБА_4.” збитків
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_6., котрим підсудні
розповіли про походження майна.

Окрім цього, частину викраденого було вилучено у свідка
ОСОБА_6.

Суд вважає показання вище згаданих осіб правдивими, бо
вони послідовні, логічні та узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема:

протоколами огляду місця події 18 та 20.03.2008 р., які
підтверджують обставини проникнення до приміщення, де зберігалося викрадене
майно, а також 22.03.2008 р., коли працівники міліції виявили та вилучили
частину викраденого у свідка ОСОБА_6. (а. с. 18-19, 26-28, 43-44);

протоколами виїмки та огляду вилучених слідчими органами
предметів (а. с. 62-71);

актами інвентаризації, документальної ревізії та
довідками про вартість викраденого (а. с. 12-17, 42);

розписками ОСОБА_4. про повернення йому частини викрадених речей (а. с. 66).

Ураховуючи наведене, у решті позову потрібно відмовити за
його недоведеністю.

При призначенні міри покарання підсудним за вчинене, суд
враховує скоєння ними тяжкого злочину, а також особу:

ОСОБА_1, що раніше неодноразово засуджувався за вчинення
корисливих і умисних злочинів, за місцем постійного проживання зарекомендував
себе посередньо, нові злочини здійснив у період умовно-дострокового звільнення
від попереднього покарання (а. с. 127-139);

ОСОБА_2, якого визнано таким, що не має судимості, за
місцем постійного проживання зарекомендував себе посередньо (а. с. 140-147).

При призначенні підсудним покарання обставинами, які його
пом'якшують, суд визнає: їх щире каяття; добровільне відшкодування частини
заподіяних збитків (пп. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України).

Ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші
обставини справи, суд дійшов висновку про неможливість виправлення підсудного
ОСОБА_1 без відбування покарання у місцях позбавлення волі, оскільки менш
суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження
вчинення ним нових злочинів.

В той же час суд вважає можливим виправлення підсудного
ОСОБА_2 без відбування покарання.

Тому потрібно прийняти рішення про його звільнення від
відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України та
покласти на нього такі обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи (пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК
України).

На підставі ст. ст. 1166, 1190 ЦК України, керуючись ст.
ст. 81, 321-324, 338, 349 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України
до покарання, призначеного за новим вироком, суд частково приєднує невідбуту
частину покарання за попереднім вироком Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області від 30 липня 2003 р. у виді 6 (шести) місяців
позбавлення волі, та визначає для відбування остаточне покарання у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 (три) роки.

Відповідно до пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати
засудженого ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Початок строку відбування покарання обчислювати з
моменту затримання засудженого ОСОБА_1,
тобто із 05 квітня 2008 р.

Зарахувати у термін відбуття покарання строк затримання
із 05 по 08.04.2008 р., тобто три доби, а також подальше тримання під вартою із
08.04.2008 р. до розгляду справи в суді у календарному обчисленні.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: 3
секції стільців, металевий сейф, 4 дерев'яних дверей, що належать ФГ “ОСОБА_4.”
і зберігаються у ОСОБА_4.; мотоцикл “ІЖ-Юпітер-5”, який зберігається у ОСОБА_6., - залишити
зазначеним володільцям.

Позов фермерського господарства “ОСОБА_4.” до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення завданих розкраданням збитків задовольнити частково.

Стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на
користь фермерського господарства “ОСОБА_4” с. Оситняжка, Новомиргородського
району 3.780 (три тисячі сімсот вісімдесят) гривень.

У решті
позову відмовити за його недоведеністю.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного
заходу: ОСОБА_1. - взяття під варту, ОСОБА_2 - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання - залишити без змін.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду
Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під
вартою, - у той же термін з часу вручення йому копії вироку.

Головуючий:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО