Провадження № 11-кп/780/449/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 21.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
21 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2015 року, яким:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не має постійного місця проживання, раніше судимого: 15.11.2000 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч.2, 212, 229-6 ч.1, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.02.2002 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України від звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 20.10.2004 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч.1, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 11.10.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на іспитовий строк 3 роки; 24.02.2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 263 ч.1, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі - звільнений 12.03.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 24 дні, засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2011 року, призначено остаточне покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 років;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, без реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.06.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2014 року вказаний вирок змінено та засуджено за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі - звільнений 01.03.2014 року по відбуттю строку покарання, засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначено ОСОБА_10 3 роки та 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь ОСОБА_12 4877 грн., на користь ОСОБА_13 1 799 грн. та на користь ОСОБА_14 1 960 грн. в рахунок відшкодування заподіяних збитків.

Вироком також вирішено питання про речові докази та судові витрати по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_11 і ОСОБА_10 визнані винними та засуджені за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

22.11.2014 року, приблизно 18 години, ОСОБА_11 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, через паркан проник на огороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_10 в свою чергу, за їх домовленістю, залишився чекати біля паркану вказаного домоволодіння, щоб слідкувати за обстановкою. Проникши на територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_11 , за допомогою лому, який приніс із собою, віджав конструкцію металопластикових дверей та вікна, проникнувши таким чином до приміщення житлового будинку даного домоволодіння, звідки повторно, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку LCD телевізора марки «LG» LED 32 LB 552U» вартістю 3877 грн., двох флеш-носія вартістю 100 грн. кожен, ключів від автомобіля з пультом дистанційного керування сигналізацією вартістю 1500 грн., фотоапарата марки «Olympys v6 VG 110» вартістю 700 грн., гаманця вартістю 100 грн. з грошима в сумі 100 грн., особистих документів мешканців та реєстраційних документів на будинок, які через паркан передав ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 6477 грн..

Крім того, 24.11.2014 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, з орендованої ними квартири АДРЕСА_4 здійснили крадіжку плоско-панельного телевізору марки «Saturn LED 291», діагоналлю 32 дюйма, вартістю 1799 грн., яким розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.11.2014 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_11 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, через паркан проник на огороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_5 , а ОСОБА_10 в свою чергу, за їх домовленістю, залишився чекати біля паркану вказаного домоволодіння, щоб слідкувати за обстановкою. Проникши на територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_11 , за допомогою лому, який приніс із собою, віджав конструкцію метало-пластикового вікна, проникнувши таким чином до приміщення житлового будинку даного домоволодіння, звідки, повторно, таємно від оточуючих, здійснив крадіжку двох спортивних сумок, загальною вартістю 250 грн., пристрою для відстрілу гумових куль марки «Шмайсер АЕ 790G1» калібру 9 мм, заводський № НОМЕР_1 , вартістю 1500 грн., мобільного телефону марки «Нокіа 1600» вартістю 100 грн., мобільного телефону марки «Нокіа 6300» чорного вартістю 175 грн. з сім-картою «Київстар» вартістю 25 грн., мобільного телефону марки «Самсунг С-100» вартістю 100 грн., пари жіночих шкіряних рукавичок вартістю 100 грн., пари жіночих бавовняних рукавичок вартістю 60 грн., пляшки горілки «Бандерівська» вартістю 40 грн., пляшки горілки «На коня» вартістю 40 грн., пляшки коньяку «Метаха» вартістю 300 грн., пляшки коньяку «Хенесі» вартістю 600 грн., двох пляшок вина «Алазанська долина» вартістю 35 грн. за пляшку, трьох пляшок вина німецького виробництва вартістю 30 грн. за пляшку, двох упаковок кави та упаковки чаю німецького виробництва загальною вартістю 600 грн., трьох упаковок цукерок «Тарас Бульба» вартістю 60 грн. за упаковку, двох банок горішків солоних німецького виробництва вартістю 20 грн. за банку, картонної коробки з-під мобільного телефону «Нокіа 5800», в якій знаходилася біжутерія, старі зарядні пристрої для мобільних телефонів, документи на телефони, дроти живлення, поліетиленового пакету з приладдям для шиття та інших дрібних речей, пульту дистанційного керування від кондиціонеру «Gree», які не представляють матеріальної цінності для потерпілої, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 4270 грн..

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_10 більш м`яке покарання. Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що при призначенні покарання, суд не в повній мірі врахував роль і участь ОСОБА_10 у скоєнні злочину, який ніяких активних дій не застосовував, їх ініціатором був ОСОБА_11 .. ОСОБА_10 повністю визнав вину та погодився з обвинуваченням. Вважає, що за наявності пом`якшуючих обставин, суд призначив занадто суворе покарання.

Заслухавши суддю доповідача, захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.

Винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, при обставинах викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини справи в суді першої інстанції учасниками судового провадження не оспорювалися, стосовно них відповідно до вимог ст. 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались і вони в апеляційній скарзі не оскаржуються. Вирок в частині засудження ОСОБА_11 не оскаржується.

Суд, розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_10 враховано характер та ступінь тяжкості вчинення ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, ступінь його вини, пом`якшуючі обставини щире каяття, сприяння слідству, визнання вини, позитивну характеристику, тобто усі обставини, на які посилаються апелянти у скаргах. Крім того, суд врахував що ОСОБА_10 раніше судимий за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, на шлях виправлення не став і після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив кримінальні правопорушення та врахував наявність обтяжуючої обставини рецидив злочинів та зробив висновок про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, належним чином його обгрунтувавши.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та не знаходить підстав для пом`якшення призначеного покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2015 року щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженими в той же строк з дня вручення копії ухвали.

С У Д Д І :