Справа №473/891/15-к 25.06.2015 25.06.2015 25.06.2015
Провадження: № 11-кп/784/447/15 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0002615 апеляційну скаргу старшого прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України

учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8

обвинувачений: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційних скарг.
Вироком суду ОСОБА_7 виправданий за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрито, цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_7 збитків, заподіяних злочином, залишений без розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням бюджетними коштами строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України штраф в сумі 850 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням бюджетними коштами строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням бюджетними коштами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Центральної виборчої комісії 7 387, 20 грн. шкоди, заподіяної злочином.

Просить в ході апеляційного розгляду повторно допитати обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та дослідити такі докази:

- постанову Центральної виборчої комісії від 14.04.2014 року № 263;

- договір про виконання обов`язків члена виборчої комісії з виборів Президента України, укладеного з ОСОБА_7 26.04.2014 року;

- договір про надання окружній виборчій комісії послуг, пов`язаних з підготовкою та проведенням виборів Президента України, укладений з ОСОБА_10 16.01.2014 року за № 1;

- договір про надання окружній виборчій комісії послуг, пов`язаних з підготовкою та проведенням виборів Президента України, укладений з ОСОБА_12 16.01.2014 року за № 8;

- договір про надання окружній виборчій комісії послуг, пов`язаних з підготовкою та проведенням виборів Президента України, укладений з ОСОБА_13 16.01.2014 року за № 10;

- договір про надання окружній виборчій комісії послуг, пов`язаних з підготовкою та проведенням виборів Президента України, укладений з ОСОБА_9 16.01.2014 року за № 11;

- постанову окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 133 від 02.06.2014 року за № 7;

- протокол окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 133 від 02.06.2014 року за № 9;

- наказ голови окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 133 «Про преміювання» від 03.06.2014 року за № 14;

- розрахунково-платіжна відомість за червень 2014 року № 3;

- акт ревізії використання бюджетних коштів, виділених на проведення позачергових виборів Президента України 25.05.2014 року окружній виборчій комісії територіального виборчого округу № 133, проведеної Вознесенською об`єднаною державною фінансовою інспекцією;

- позовну заяву Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Центральної виборчої комісії про стягнення збитків, заподіяних злочином;

- матеріали, які характеризують особу ОСОБА_7 .

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду залишити без зміни.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скари.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висоновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. На думку апелянта суд 1 інстанції, виправдовуючи ОСОБА_7 , надав невірну оцінку показанням свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_10 .

Крім того, судом у вироку невірно викладено показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які пояснювали, що табелю обліку робочого часу і актів виконаних робіт за липень 2014 року не існувало, а одноразова грошова винагорода може бути виплачена тільки один раз, що було зроблено 02.06.2014 року.

Вказує, що судом не надано вірну оцінку п.2.3. договорів, укладених між ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та окружною виборчою комісією, відповідно до якого Замовник здійснює оплату за надані Виконавцем послуги щомісяця протягом 5 робочих днів з моменту підписання обома Сторонами акта наданих послуг.

Зазначає, що в рамках проведеної ревізії дотримання вимог законодавства щодо оплати праці членів виборчої комісії по ТВО № 133 за квітень-червень 2014 року, правові підстави нарахування грошової винагороди не досліджувались. Листок приймання фінансового звіту від окружної виборчої комісії не містить даних про надання правової оцінки достовірності фінансового звіту, а тому посилання суду на цей доказ є невірним.

Посилається на те, що судом залишено поза увагою вимоги чинного законодавства щодо порядку оплати праці, виплати премії членам окружних виборчих комісій.

Зазначає, що суд належним чином не мотивував своє рішення, не дав аналізу зібраних у справі доказів, а лише виклав зміст показань для виправдання обвинуваченого без зазначення мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Вказує, що судом не досліджувався акт ревізії використання бюджетних коштів, виділенних на проведення виборів окружній виборчій комісії № 133, проте на зазначений доказ суд послався у вироку.

В запереченнях ОСОБА_7 , посилаючись на необґрунтованість обвинувачення, просить вирок суду залишити без зміни.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 14.04.2014 року Постановою № 268 Центральної виборчої комісії України «Про утворення окружних виборчих комісій з виборів Президента України на позачергових виборах Президента України 25 травня 2014 року» призначено його головою Окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 133.

Відповідно до положень Закону України «Про вибори Президента України» окружна виборча комісія є юридичною особою, державною установою, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, а її голова наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями і являється посадовою особою, яка є розпорядником бюджетних коштів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 213 від 24.02.2003 року «Про розмір та порядок роботи у виборчих комісіях по виборах Народних депутатів України, комісіях всеукраїнського референдуму для організаційного, правового, технічного забезпечення здійснення повноважень зазначених комісій», «Порядку оплати праці членів окружних та дільничних виборчих комісій з виборів Президента Уцкраїни», затвердженого Центральною виборчою комісією постановою № 226 від 08.04.2014 року, окружна виборча комісія встановлює конкретний перелік посад та чисельність спеціалістів, експертів і технічних працівників, необхідних для організаційного, правового, технічного забезпечення виконання повноважень окружних та дільничних виборчих комісій, які залучаються до роботи шляхом укладення цивільно-правових угод; здійснює оплату праці працівникам у межах коштів, передбачених кошторисом видатків відповідної окружної виборчої комісії на підготовку та проведення відповідно виборів; може провадити виплату одноразової грошової винагороди залученим спеціалістам, експертам і технічним працівникам після встановлення підсумків голосування у виборчому окрузі в межах загальної економії оплати праці, передбаченого кошторисом видатків окружної виборчої комісії, окружної комісії всеукраїнського референдуму, за умови 100-відсоткового здійснення інших видатків з підготовки та проведення виборів.

Розмір одноразовової грошової винагороди визначається на засіданні виборчої комісії, комісії всеукраїнського референдуму за поданням її голови, залежить від особистого внеску кожного залученого працівника в роботу комісії та не може перевищувати розмір місячної заробітної плати члена відповідної виборчої комісії.

03.06.2014 року у денний час ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні Окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 133, що розташована за адресою; Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Кірова, 22 всупереч вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 213 від 24.02.2003 року «Про розмір та порядок оплати праці спеціалістів, експертів і технічних працівників, які залучаються до роботи у виборчих комісіях по виборах Народних депутатів України, комісіях всеукраїнського референдуму для організаційного, правового, технічного забезпечення здійснення повноважень зазначених комісій», без скликання засідання виборчої комісії, діючи умисно всупереч інтересам служби, не маючи на те повноважень з корисних мотивів, спрямованих на розтрату грошових коштів, шляхом зловживання своїм службовим положенням, за допомогою комп`ютерної техніки виготовив та підписав офіційний документ наказ № 14 «Про преміювання».

Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на розтрату державного майна, ОСОБА_7 всупереч вимогам п.п. 4,1, 4,4, 4,9 «Порядку оплати праці членів окружних та дільничих виборчих комісій з виборів Президента України», затвердженого Центральною виборчою комісією постановою № 226 від 08.04.2014 року, не зважаючи на те, що рішення про виплату одноразової грошової винагороди членам окружної виборчої комісії, спеціалістам і технічним працівникам, які залучені до роботи в окружній виборчій комісії, вже приймалось членами виборчої комісії, про що свідчить постанова окружної виборчої комісії від 02.06.2014 року, одноразової грошової винагороди деяким працівникам виборчої комісії, чим виготовив завідомо неправдивий офіційний документ.

В подальшому, на підставі прийнятого ОСОБА_7 наказу «Про преміювання» від 03.06.2014 року № 14 було здійснено нарахування та виплату одноразової грошової винагороди з фонду економії заробітної плати у розмірі місячної заробітної плати спеціалістам та технічним працівникам окружної виборчої комісії з виборів Президенка України територіального виборчого округу № 133, а саме: головному бухгалтеру ОСОБА_10 у розмірі 1 560 грн., бухгалтеру по заробітній платі ОСОБА_9 у розмірі 1 560 грн., бухгалтеру ОСОБА_13 у розмірі 1 560 грн., бухгалтеру ОСОБА_15 у розмірі 2 707,20 грн.

Внаслідок протиправних дій голови окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 133 ОСОБА_7 щодо розтрати бюджетних коштів шляхом зловживання своїм службовим положенням та внесення завідомо недостовірних даних до офіційного документу, з державного бюджету були зайво нараховані та сплачені бюджетні кошти у вигляді одноразової грошової винагороди в сумі 7 387. 20 грн., чим спричинено державним інтересам матеріальний збиток на вказану суму.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та складання, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані, та й суд ухвалюючи виправдувальний вирок пред`явлене обвинувачення не перевірив, не дав належної оцінки доказам по справі та належним чином своє рішення не мотивував.

За змістом ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України та п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Проте, з вироку суду першої інстанції вбачається, що ці вимоги кримінального процесуального закону та роз`яснень Верховного Суду України судом не дотримані. Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд в порушення вимог ст. 94 КПК України оцінив докази без належного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, не навів у вироку переконливих мотивів, з яких він відкинув докази обвинувачення, а тому висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним даним, встановленим судом в ході розгляду справи.

Ухвалюючи виправдувальний вирок по кримінальній справі, суд першої інстанції, обмежився лише викладенням показань обвинуваченого ОСОБА_16 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , письмових доказів та висловив свою думку щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 191 ч. 2 , 366 ч. 1 КК України і прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_16 за відсутністю складу злочину. Однак рішення суду про невинуватість ОСОБА_7 було прийнято без повного та всебічного дослідження матеріалів справи, без належного аналізу всіх здобутих у справі доказів, без наведення відповідного спростування пред`явленого обвинувачення.

При цьому суд першої інстанції, у вироку жодний доказ по справі не піддав конкретному і категоричному аналізу і оцінці, з порівнянням із іншими доказами на суперечливість чи узгодженість, з викладанням своїх міркувань з приводу прийняття доказів в основу обвинувачення чи їх відкидання, як недостатніх і недопустимих та на яких підставах дійшов висновку про відкидання доказів обвинувачення і виправдання притягнутого до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_16 .

Більш того, суд 1 інстанції без достатньої перевірки обсягу службових обов`язків обвинуваченого прийняв рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону. Як вбачається із тексту пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_16 обвинувачується в порушенні вимог цілого ряду нормативних актів, якими визначається компетенція ОСОБА_16 , як службової особи та коло його службових обов`язків, однак суд виправдовуючи обвинуваченого, вказав лише на відсутність фінансових порушень.

Як на доказ відсутності в діях ОСОБА_7 складу інкримінованих правопорушень, суд послався на акт ревізії використання бюджетних коштів, виділених на проведення позачергових виборів Президента України 25 травня 2014 року окружній виборчій комісії територіального виборчого округу № 133, який в судовому засіданні в супереч вимогам ст. 23 КПК України не досліджувався.

Таким чином, судом першої інстанції не дотримані вимоги ст. 370 КПК України про законність та обґрунтованість вироку суду, що відповідно до положень ч.1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне скасування судового рішення.

Приймаючи до уваги те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущена була неповнота та однобічність, вирок суду не відповідає вимогам закону, то його необхідно скасувати з поверненням справи на новий судовий розгляд під час якого суду необхідно всебічно і повно дослідити зібрані по справі докази в їх сукупності й прийняти законне та обґрунтоване рішення.

При новому судовому розгляді справи суду необхідно усунути вказані порушення кримінального процесуального закону, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та прийняти рішення згідно вимогам закону.

У зв`язку з скасуванням вироку з процесуальних підстав інші доводи, які наведені у апеляційній скарзі прокурора, слід перевірити при новому судовому розгляді.

Керуючись ст. 405, 407,412,415,424 КПК України, апеляційний суд,-

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу старшого прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Вознесенського міскрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 - скасувати, з призначенням нового розгляду у суді 1 інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: