Справа № 127/4649/13-к
Провадження №11-кп/772/110/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Ковбаса
Доповідач : Федчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В АЛ А

про залишення апеляційної скарги без
руху

22 травня 2013 року
м. Вінниця

Суддя доповідач судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Вінницької області Федчук В.В.
перевіривши матеріали кримінального
провадження № 127/4649/13-к та апеляційної
скарги прокурора, що приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
ОСОБА_3 на вирок Вінницького міського
суду Вінницької області від 03 квітня 2013
року відносно ОСОБА_4, -

Встановив :

20 травня 2013 року до апеляційного
суду Вінницької області, разом із
матеріалами кримінального
провадження, надійшла апеляційна
скарга прокурора, що приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
ОСОБА_3 на вирок Вінницького міського
суду Вінницької області від 03 квітня 2013
року, яким ОСОБА_4 засуджений за
вчинення кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вказана апеляційна скарга не
відповідає вимогам ст. 396 КПК України та
підлягає залишенню без руху з
наступних підстав.

Так у поданій апеляційній скарзі
вказується, зокрема, на
безпідставність висновків суду, що
позбавило можливості встановити
фактичні обставини справи та
неправильне застосування закону
України про кримінальну
відповідальність.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що оскаржуваний вирок було
постановлено із застосуванням
положень ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто
судом не досліджувались докази, які
ніким не оспорювались, а в судовому
засіданні було оголошено
обвинувальний акт, згідно якого
обставин, що обтяжують покарання, під
час досудового розслідування не
встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 396 КПК України якщо
в апеляційній скарзі зазначаються
обставини, які не були досліджені в
суді першої інстанції, або докази, які
не подавалися суду першої інстанції, то
в ній зазначаються причини цього.

Вказаних вимог закону у поданій
апеляції не дотримано.

Більше того, оскарження вироку з
наведених підстав у даному випадку
суперечить вимогам ст.ст. 392, 394 КПК
України.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.392 в
апеляційному порядку можуть бути
оскаржені судові рішення, які були
ухвалені судами першої інстанції і не
набрали законної сили, а саме вироки,
крім випадків, передбачених ст. 394 КПК
України.

Згідно ч.2 ст. 394 КПК України судове
рішення суду першої інстанції не може
бути оскаржене в апеляційному порядку
з підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано судом недоцільним відповідно
до положень частини третьої ст. 349 КПК
України.

Разом з тим, посилання прокурора у
своїй апеляційній скарзі, щодо того, що
судом першої інстанції було допущено
неправильне застосування закону
України про кримінальну
відповідальніст при призначенні
покарання ОСОБА_4, не застосувавши до
останнього ст. 71 КК України не є
доцільним, оскілки можливі ситуації,
коли різновидні основні покарання,
призначені за окремі злочини, не
співвідносяться між собою ні в якому
еквіваленті.

Так кримінальним законом передбачено
застосування принципу поглинення менш
суворого покарання більш суворим, але
воно призведе до того, що каральний
вплив і особливо спеціальні
попереджувальні можливості поглинених
покарань (обмеження возі за злочин
передбачений ч.1 ст. 164 КК України) не
будуть використані, водночас їх
складання внаслідок їх повної
нееквівалентності неможливе.

Отже, вони складанню не підлягають і
виконуються самостійно, тобто з
моменту вступу вироку в законну силу, і
одне покарання (обмеження волі) і друге
(позбавлення волі з іспитовим терміном)
виконуються одночасно.

Крім цього, відповідно до вироку, суд
першої інстанції згідно з інституцією
призначення покарань вирішив вирок
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 07 вересня 2012 року відносно ОСОБА_4
виконувати самостійно.

Дане рішення суду не заборонено
кримінальним процесуальним
законодавством та законом про
кримінальну відповідальність,
оскільки при вирішенні питання про
призначення покарання вирішальним
фактором є не факт відбування їм
встановленій частині покарання, а
виправлення засудженого.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу
необхідно залишити без руху і
встановити строк, достатній для
усунення вказаних недоліків, а саме
виконання вимог ч.4 ст. 396, п.1 ч.1 ст. 392, ч.2
ст. 394 КПК України..

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя
доповідач, -

Ухвалив :

Апеляційної скаргу прокурора, що
приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції ОСОБА_3 на вирок
Вінницького міського суду Вінницької
області від 03 квітня 2013 року відносно
ОСОБА_4 залишити без руху і встановити
п'ятиденний строк для усунення її
недоліків з моменту отримання копії
ухвали суду.

Суддя:

З оригіналом вірно