Справа№487/3179/15к
Провадження №1-кп/487/189/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в у залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001842 від 09.04.2015р., відносно обвинуваченої:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, має професійно-технічну освіту, заміжня, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 вчинила умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Відповідно до цивільно-правового договору від 10.02.2015 року ОСОБА_7 була прийнята на посаду продавця - консультанта ФОП « ОСОБА_8 ». Для виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків, між ФОП « ОСОБА_8 » та ОСОБА_7 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_7 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених їй грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей.

ОСОБА_7 , будучи матеріально відповідальною особою перед ФОП « ОСОБА_8 » за ввірене їй майно, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10.02.2015 року мала в розпорядженні ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, які вона повинна була реалізувати на торгових точках ФОП « ОСОБА_8 » в місті Миколаєві.

Працюючи на посаді продавця-консультанта ФОП « ОСОБА_8 », 20.03.2015 року близько 07:00 години, ОСОБА_7 отримала у офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, після чого у останньої виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме привласнення грошових коштів за реалізований товар.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, утримуючи при собі ввірене їй майно, ОСОБА_7 направилась реалізовувати товарно-матеріальні цінності для отримання за них грошових коштів. Діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , реалізувала частину товару, а саме: «Навушники 85» в кількості 3 штук загальною вартістю 255 гривень; «Навушники 55» в кількості 3 штук загальною вартістю 165 гривень; «Навушники 60» в кількості 1 штуки загальною вартістю 60 гривень; «Навушники MP3, технічна упаковка» в кількості 7 штук загальною вартістю 315 гривень; туш «Dior» в кількості 1 штуки загальною вартістю 40 гривень; годинник «недорогий» в кількості 5 штук загальною вартістю 275 гривень; всього на загальну суму 1110гривень.

Після цього ОСОБА_7 повернулась до офісу ФОП « ОСОБА_8 », повернула залишок нереалізованого ввіреного їй майна та грошові кошти у сумі 239 гривень, а грошові кошти в сумі 871 гривня привласнила та розпорядилася на власний розсуд, чим завдала збитки ФОП « ОСОБА_8 » на вищевказану суму.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001842 від 09.04.2015р., слідчим Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за погодженням з прокурором 10.04.2015 року була висунута підозра ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України.

Після повідомлення про підозру, 21 квітня 2015 року між ОСОБА_7 та потерпілою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 була укладена угода про примирення між сторонами, за умовами якої ОСОБА_7 повністю визнала свою винуватість, щиро розкаялася, зобов`язалася беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та відшкодувати шкоду, заподіяну злочином у сумі 871,00 гривня до 01.08.2015 року. Згідно даної угоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 191 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_7 у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачена свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася.

Потерпіла фізична особа-підприємець ОСОБА_8 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просила затвердити зазначену угоду.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченої, потерпілої, думку прокурора, прийшов до висновку про можливість затвердження мирової угоди виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ст. 191 ч. 1 КК України, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_7 визнала себе винною, віднесена згідно з положеннями ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченою укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілій роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України між потерпілою та обвинуваченою та призначення обвинуваченій узгодженої між сторонами міри покарання.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 21.04.2015 року між потерпілою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001842 від 09.04.2015р.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу на користь держави у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_9