УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/4670/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2015 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира,
громадянина України, проживаючого в
АДРЕСА_1 , не судимого,-
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Речові докази, а саме: наркотичний засіб, канабіс (марихуана), вагою 9,159 грам, який поміщено до камери речових доказів УМВС України в Житомирській області вирішено знищити.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 307,02 гривень процесуальних витрат за проведення експертизи.
Згідно змісту ухвали суду, 23.03.2015 року близько 19.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою м. Житомир, Майдан польовий,13, шляхом знахідки, незаконно без мети збуту придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуана), вагою 9,159 грама у висушеному стані, який незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі, в цей же день переніс за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 .
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 24.03.2015 року, зберігаючи при собі, переносив вищевказаний небезпечний наркотичний засіб вулицями міста Житомира до 19 години 00 хв. А 24.03.2015 року о 19 год. 00 хв. за адресою м. Житомир, вул.. Кибальчича,2/4 у ОСОБА_7 працівниками міліції в ході огляду місця події було виявлено та вилучено наркотичний засіб канабіс (марихуана), вагою 9,159 грама у висушеному стані, який він незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.
В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 .06.2015 року щодо закриття кримінального провадження та звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України скасувати та назначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою.
На думку прокурора, суд першої інстанції не перевірив з якою метою ОСОБА_7 звернувся до лікаря нарколога: лікування від наркоманії чи ухилення від кримінальної відповідальності. Зазначив, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наркотичні засоби і психотропні речовини ОСОБА_7 ніколи не вживав.
Також суд не викликав і не допитав з цього приводу лікаря у якого проходив курс лікування ОСОБА_7 .
Крім цього, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч.4 вказаної статті та закриваючи кримінальне провадження, суд не дотримався зазначених вимог.
Особа, є хворою на наркоманію, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини і якій за результатами медичного обстеження встановлено діагноз наркоманія. Відповідно до порядку проведення медичного огляду та медичного обстеження осіб, які зловживають наркотичними засобами або психотропними речовинами, лікарсько консультативною комісією наркологічного закладу повинно був встановлено діагноз наркоманія.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнями з наведених мотивів, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 309 ч.4 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу та розпочала лікування від наркоманії звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України.
Розглядаючи заявлене клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином з`ясував всі обставини вказаного кримінального провадження, встановив наявність переконливих даних та доказів, які безпосередньо вказують на те, що ОСОБА_7 дійсно, повністю визнаючи себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, добровільно проходить курс лікування від наркоманії в умовах Житомирського обласного наркологічного диспансеру № 940, що стверджується також історією хвороби № 678 на ім`я обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Апеляційний суд вважає непереконливими викладені в апеляції прокурора посилання відносно добровільності проходження ОСОБА_7 курсу лікування, як і на те, що судом не було викликано та допитано лікаря ОСОБА_8 , в якого проходить курс лікування ОСОБА_7 , оскільки будь-ким з учасників судового розгляду, як і самим прокурором під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, з цього приводу будь-яких клопотань не заявлялося, добровільність проходження лікування обвинуваченим ОСОБА_7 під сумнів будь-яким не ставилася.
Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження та змісту вироку суду, під час судового розгляду провадження в суді першої інстанції самим прокурором була висловлена думка про необхідність задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 вимог ч.4 ст. 309 КК України, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з тим, що він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії.
Таким чином, враховуючи ті обставини, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та приймаючи обґрунтовану постанову, діяв у спосіб, передбачений вимогами кримінального та кримінально-процесуального закону, обґрунтовуючи прийняте рішення на здобутих та повно досліджених матеріалах і доказах.
Ставити під сумнів добровільність проходження лікування ОСОБА_7 на що посилається у своїй апеляції прокурор, у апеляційного суду підстав немає.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2015 року щодо ОСОБА_7 .
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: