Справа
№1-142/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 березня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Тустановського О.М. при секретарі - Друца А.В. з
участю прокурора - Нижник Л.І. захисника - ОСОБА_3 потерпілої - ОСОБА_2
законного представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Вознесенську Миколаївської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, громадянина України, освіта базова середня, учня 11-го класу
вечірньої школи м. Вознесенська, не судимого, - у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.
1 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив крадіжку чужого майна при таких
обставинах. 26 січня 2007 року приблизно о 6.30 годин в м. Вознесенську
Миколаївської області, ОСОБА_1 з метою заволодіння чужим майном прибув на
територію Вознесенського центрального ринку, де шляхом вільного доступу з
візку, який знаходився біля прилавку ПП ОСОБА_2, та скориставшись відсутністю людей
в даному місці, таємно викрав сумку з наступними речами: жіночий полушубок чорного кольору
зі вставками на комірці та рукавах коричневого кольору вартістю 200 грн, 10
байкових покривал розміром 1,5 х 1,5 вартістю 20 грн кожен на загальну суму 200
грн, 1 жіночий велюровий халат вартістю 20 грн., 24 упаковки нижньої чоловічої
білизни(труси) вартістю 10 грн за одну упаковку на загальну суму 240 грн., 25
штук жіночих ліфчиків вартістю 12 грн. за один на загальну суму 300 грн.,
жіноча джинсова юбка вартістю 40 грн.., 12 метрів білої ажурної тюлі вартістю
15 грн за один метр на загальну суму 180 грн., а всього на загальну суму 1180
грн, які належали потерпілій ОСОБА_2на праві приватної власності. Внаслідок
скоєної крадіжки потерпілій були заподіяні матеріальні збитки на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного
ОСОБА_1 свою вину у скоєні злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно
26.01.2007 року він близько 7.00 години пішов на центральний ринок м.
Вознесенська, де біля одного з прилавків побачив візок, на якому було 2 сумки
та баул. Він викрав одну сумку і сховав на міському стадіоні. На другий день
прийшов на стадіон і відкривши сумку, побачив наступні речі: жіночий полушубок
чорного кольору, 9 байкових покривал різнокольорових, один жіночий велюровий
халат, жіночу джинсову спідницю та інші товари. Частину речей він взяв собі, а
частину викинув разом з сумкою в смітниковий бак по вулиці Пушкінській. Частину
викрадених речей він продав на Центральному ринку своєї однокласниці, а також
двом незнайомим жінкам. Всі гроші, які він отримав від викрадених речей,
витратив на продукти харчування. В скоєному злочині кається.

Крім винних зізнань підсудного в
скоєні злочину, його вина підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка
пояснила, що вона є приватним підприємцем і продає одежу та інші промислові
товари на центральному ринку м. Вознесенська. 26 січня 2007 року вранці на
ринку у неї було викрадена сумка з речами загальною вартістю 1180

грн. В ході досудового слідства їй повернуто 2 байкових
покривала вартістю 40 грн і гроші в сумі 120 грн.

Суд визнав недоцільним досліджувати інші докази стосовно
тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, оскільки учасники
процесу проти цього не заперечують.

Таким чином, з урахуванням зазначених доказів суд
кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ст. 185 ч. 1 КК України, так як він скоїв
таємне викрадення чужого майна. По справі потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний
позов на суму 1020 грн. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню,
так як підтверджуються доказами, встановленими в суді, і ОСОБА_1 як
неповнолітній відповідно до ст..1179 ЦК України відповідає за завдану ним шкоду
самостійно на загальних підставах.

При призначенні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які
пом'якшують його покарання.

ОСОБА_1 не судимий, щиро кається в скоєному злочині,
скоїв злочин в неповнолітньому віці, що суд згідно ст. 66 КК України визнає
обставинами, які пом'якшують його покарання.

За місцем мешкання та навчання
ОСОБА_1 характеризується посередньо.

З урахуванням зазначених обставин
суд вважає, що перевиховання підсудного можливо в умовах без ізоляції від
суспільства, тому суд вважає можливим обрати покарання, не пов'язане з
позбавленням волі, та є підстави для застосування ст..75, 104 КК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні
злочину, передбаченому ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у
вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст..75,76,104 КК
України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1
(одного) року і 6 (шести) місяців не скоїть нового злочину і виконає покладені
на нього обов»язки: а саме повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання і навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
вступу вироку в закону силу залишити - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_2 за заподіяну матеріальну шкоду 1020 (тисяча двадцять) грн..

Речові докази по справі - два
покривала світло-зеленого та бежевого кольору, які зберігаються в потерпілій
ОСОБА_2, повернути останній за належністю(а.с.25), полушубок чорного кольору
зі вставками на комірці та рукавах, який зберігається в Вознесенськом МРВ УМВС
(а.с.28). передатиОСОБА_5

На вирок суду може бути подана
апеляція протягом 15 діб до Миколаївського апеляційного суду з дня його
проголошення.