Справа № 219/1976/2013-к
В И РО К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2013

Артемівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого cудді
Медінцевої Н.М.

при секретарі судового засідання
Волохіній Г.С.(Кульбаці Г.С.)

за участю прокурора
Мочевинського С.І.

захисника
ОСОБА_2

обвинуваченого
ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого
ОСОБА_4

потерпілих
ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши в приміщенні суду в м.
Артемівську у відкритому судовому
засіданні матеріали кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань 01.02.2013
року за № 0000797 та 09.05.2013 року за №
0003324 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
народження: м. Артемівськ, українець ,
громадянин України, освіта середня, не
працюючого, студенту 10-ї групи 1 курсу
АПЛ № 53 м. Артемівськ, судимого
Артемівським міськрайсудом 05.03. 2013 р.
за ст. 185 ч. 2 КК України до 2-х років
позбавлення волі з іспитовим строком
на 1 рік, Артемівським міськрайсудом
17.05. 2013 р. за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 -х
років позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки, проживає АДРЕСА_2.

у вчиненні кримінальних
правопорушеннь - злочину,
передбаченого ст. ст.186 ч.2 КК України,
-

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
будучи притягнутим до кримінальної
відповідальності СВ Артемівського МВ
ГУ МВС України в Донецької області:
30.09.2012 за ст. 185 ч. 2 КК України, та 28.12.2012
за ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях
виправлення не став, належних
висновків для себе не зробив і 31 січня
2013 року приблизно о 22 годині 00 хвилин,
діючи умисно, повторно, керуючись
корисним мотивом, спрямованим на
відкрите викрадення чужого майна і
звернення його у свою власність,
підійшов до громадянина ОСОБА_5, який
знаходився поблизу будинку № 97 на
вулиці Чайковського в м. Артемівську
Донецької області, і побачивши, що у
лівій кишені куртки останнього
знаходиться пляшка коньяку, марки
«Ай-Петрі» (три зірки) об'ємом 0,5 літра,
вартістю: 38 гривень 90 копійок, схопив
дану пляшку, і розуміючи, що його дії є
відкритими для потерпілого ОСОБА_5, з
даною пляшкою коньяку з місця пригоди
втік, після чого розпорядився
викраденим на свій розсуд, чим заподіяв
потерпілому ОСОБА_5 матеріальний
збиток в вищевказаному розмірі.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_3,
продовжуючи свою злочинну діяльність,
9 травня 2013 року, приблизно о 03 годині 30
хвилин, діючи умисно та повторно,
керуючись корисним мотивом,
спрямованим на відкрите викрадення
чужого майна і звернення його у свою
власність, знаходячись в якості гостя у
ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1, де між
неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла
словесна лайка, в ході якої ОСОБА_3
товкнув ОСОБА_6, у якої в ході падіння з
правої кишені шортів випав мобільний
телефон марки «Nokia C2-00», вартістю 284
гривень 00 копійок та сім-карта
мобільного оператора «МТС» вартістю 5
гривень, а на загальну суму 289 гривень,
після чого ОСОБА_3 схопив даний
мобільний телефон, і розуміючи, що його
дії є відкритими для потерпілої ОСОБА_6,
з даним мобільним телефоном з місця
пригоди втік, чим заподіяв потерпілій
ОСОБА_6 матеріальний збиток у
вищевказаному розмірі, розпорядившись
викраденим на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3
свою вину у вчиненні інкримінованих
йому злочинів не визнав, в першому
судовому засіданні він визнавав себе
винним повністю по епізоду 31 січня 2013
року с потерпілим ОСОБА_5, але в
подальшому обвинувачений змінив свої
показання, вказавши, що він тайно
викрав бутилку коньяку. При цьому
вказав, що він 31 січня 2013 року , ввечері,
коли вже було темно, світло було тільки
з дороги, приблизно метрів 10, він
підбіг до потерпілого ззаду , вихватив
з карману його куртки пляшку коньяку і
побіг. Вважає, що потерпілий його не
бачив, а бачив лише його затилок.
Пояснити, чого він втікав з пляшкою
пояснити не може, при цьому вказав, що
він розумів, що він відкрито заволодів
пляшкою коньяку. Потерпілий був
випивши. Також пояснив, що 9 травня 2013
року, точний час не пам'ятає, він разом
з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 сиділи на зупинці,
хлопці пили пиво, а він пиво не пив. В
цей час до них підійшла потерпіла
ОСОБА_6 з подругою, вони були п'яні.
ОСОБА_9 їв булку і потерпіла
запропонували покормити їх борщем.
Коли всі почали йти до потерпілої , він
побачив, що в ОСОБА_6 з кармана випав
телефон. Він трішки затримався, підняв
телефон , вимкнув його і положив собі в
карман, щоб забрати для себе. В
квартирі у потерпілої просто сиділи
приблизно хвилин 30, ніхто не їв борщ.
Коли зібрались уходити від потерпілої,
то вона стала шукати ключ від дверей і
їх не випускала з квартири. Тоді він
запропонував всім вибігти через вікно,
він, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 втекли через вікно,
яке було в кухні. Про те, що він забрав
телефон ОСОБА_6 він зразу не сказав
своїм друзям, а сказав тільки на другий
день .

Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що 31
січня 2013 року, приблизно в 20 годині він
в магазині «Чайка» по вул. Чайковського
придбав пляшку коньяку, який поклав в
лівий боковий карман куртки. Вийшовши з
магазину він пішов в напрямку магазину
«Тандем» в сторону кінцевої зупинки
тролейбуса №6 . По стежці йому
назустріч йшло двоє молодих хлопців,
які завели якусь розмову з ним , а в цей
час в нього з внутрішнього карману
куртки обвинувачений вихватив пляшку
коньяку і побіг, двоє хлопців побігли в
іншу сторону. В той час, як
обвинувачений рвонув його за куртку і
схватив пляшку з карману, він його
побачив і зміг на слідстві його
впізнати.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що 9
травня 2013 року вона з своєю подругою
йшли з магазину, де купили пиво.
Побачила, що неповнолітні ОСОБА_8,
ОСОБА_3 і ОСОБА_9 сидять і п'ють пиво,
вона зробила їм зауваження, що пить на
вулиці негарно і запросила їх до себе ,
щоб покормити їх борщем. Хлопці
погодились, прийшли до неї до квартири,
де вона живе, поїли борщу, та коли
почали збиратися додому, вона побачила
свій телефон«Nokia C2-00», який стояв на
зарядці, у ОСОБА_3 в руках. Вона
попросила повернути телефон, але
ОСОБА_3 не повертав, потім товкнув її і
вона впала на підлогу. ОСОБА_3 крикнув
своїм друзям: «Валім» і всі
вистрибнули через відкрите вікно в
кухні.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не
визнав себе винним за ст. 186 ч.2 КК
України судом досліджувались всі
докази, як зі сторони обвинувачення
так і зі сторони захисту.

Так, допитаний судом свідок ОСОБА_8
пояснив, що 9 травня 2013 року він разом з
ОСОБА_3 і ОСОБА_9 сиділи біля ларька на
зупинці, він з ОСОБА_9 пили пиво,а
ОСОБА_3 не пив пиво, а тільки курив
цигарки. До них підійшли ОСОБА_6 з
подругою , вони познайомились. Було вже
темно і ОСОБА_9 сказав, що піде додому
поїсти, та ОСОБА_6 запропонувала піти до
неї додому де вона пригостить їх
борщем. Всі погодились, прийшли до
ОСОБА_6 додому , з*їли по тарілці борщу,
та коли стали збиратись уходити,
ОСОБА_6 стала шукати ключи від дверей,
ОСОБА_3 пішов до неї в коридор. З кухні
він бачив, що ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 і
вона впала, в неї щось випало з кишені, а
ОСОБА_3 схопив те, що впало собі.ОСОБА_6
вчепилась і не відпускала його. ОСОБА_3
вирвався від ОСОБА_6 , після цього
ОСОБА_9 відкрив вікно і вони, тобто
ОСОБА_3, він і ОСОБА_9 виплигнули через
вікно з кухні і побігли. На слідуючий
день ОСОБА_3 показував їм телефон і
говорив, що телефон забрав у ОСОБА_6.
Телефон був схожий на той, що він бачив
у ОСОБА_6. Раніше він в міліції давав
такі ж показання, але в суді спочатку
змінив показання, бо перехвилювався.
Зараз він настоює на своїх поканнях і
вважає їх правдивими. По другому
епізоду пояснив, що він разом з ОСОБА_3
і ОСОБА_11 в січні 2013 року ввечері
знаходились біля магазину «Чайка «.
Вони бачили, що з магазину вийшов
потерпілий ОСОБА_5, який був напідпитку.
Він разом з ОСОБА_8 пішли вперед, а
ОСОБА_3 відстав, бо говорив по телефону.
Потерпілий щось говорив їм,
пропустивши їх вперед. Вони пішли
вперед, тут підбіг ОСОБА_3 і всі побігли
до дитсадку , де ОСОБА_3 показав їм
пляшку коньяку, яку він викрав у
потерпілого. Пляшку коньяку вони
випили біля ларька.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 показала суду, що в червні 2013
року, вона в якості психолога була
присутня при одночасному допиту
ОСОБА_8 і ОСОБА_6. Вони були допитані
слідчим в її присутності, давали суду
показання добровільно без тиску. Після
допиту був підписаний протокол нею .
Вона звіряла показання з записами в
протоколі, все було записано так як
говорили свідки.

Свідок ОСОБА_13 показала суду, що вона
буда присутня при допиту ОСОБА_8в
якості педагога. При допиті тиску на
нього не було, він давав добровільно
показання. Прочитавши протокол допиту
він зробив один раз зауваження і все
було тут же виправлено слідчим.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що 9
травня 2013 року він разом з ОСОБА_3 і
ОСОБА_8 сиділи біля ларька , він з
ОСОБА_8 пили пиво, випили по скляній
пляшці і літрову пластикову пляшку, а
ОСОБА_3 не пив пиво, а лускав насіння.
Підійшли ОСОБА_6 з подругою, вони
познайомились. ОСОБА_6 запропонувала
піти до неї додому, поїсти в неї борщу.
Всі погодились. До квартири ОСОБА_6
прийшли через вікно, зайшли до кухні,
поїли борщу, стали курити. Та коли стали
збиратись уходити, ОСОБА_6 стала шукати
ключі від дверей, ОСОБА_3 пішов до неї в
коридор. Там був якийсь конфлікт. Потім
вони, тобто ОСОБА_3, він і ОСОБА_8
виплигнули через вікно в кухні і
втекли. Коли ОСОБА_3 брав телефон ОСОБА_6
він не бачив, але ОСОБА_3 показував їм
телефон і говорив, що телефон забрав у
ОСОБА_6.

Допитані в судовому засіданні в
якості свідків слідчі ОСОБА_16, ОСОБА_17
показали суду , що при допиті свідки
ОСОБА_8 і ОСОБА_9 давали показання
добровільно, в присутності педагога і
психолога. Протокол записаний був з їх
слів, ними прочитаний і підписаний.
Свідки пояснювали, що вони разом з
ОСОБА_3 були в гостях у ОСОБА_6, ОСОБА_3
там здійснив грабіж телефону ОСОБА_6.
ОСОБА_3 говорив, що він здійснив
крадіжку.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він
разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_8 в січні 2013 року
знаходились біля магазину «Чайка «
ввечері. Вони бачили, що з магазину
вийшов потерпілий ОСОБА_5, який був в
нетверезому стані. Він разом з ОСОБА_8
пішли вперед, а ОСОБА_3 відстав, бо
говорив по телефону. Потерпілий щось
говорив їм, але це було незрозуміло.
Вони пішли вперед, тут підбіг ОСОБА_3 і
всі побігли до дитсадку , де ОСОБА_3
показав їм пляшку коньяку, яку він
викрав у потерпілого. Пляшку коньяку
вона випили біля ларька.

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що вона
є племінницею ОСОБА_6, 9 травня 2013 року
вона була у тітки. Ввечері, коли вона
знаходилась в ванній кімнаті, то
прийшла тітка з хлопцями і залізли до
квартири через вікно, оскільки ключів в
неї не було, а вона не відкрила,
оскільки була в ванній. Після вона
пішла спати, що робили тітка і її гості
не знає, бійки не чула. Вранці тітка
сказала, що пропали сумочка і телефон.

Показання свідків як під час
досудового розслідування так і в суді
є послідовними і погоджуються з іншими
доказами по справі, тому суд вважає їх
достовірними.

Згідно протоколу огляду місця
події від 01.02.2013 року було оглянуто
місце, де неповнолітній ОСОБА_3
відкрито викрив у ОСОБА_5 пляшку
коньяку 31.01.2013 року .

Із протоколу огляду місця події
від 9.05.2013 року слідує, що була оглянута
квартира за місцем проживання ОСОБА_6
за адресою АДРЕСА_1, де ОСОБА_3 відкрито
викрав телефон марки «NOKIA C2-00», належний
ОСОБА_6

Із висновку експерта від 08.07.2013 року
слідує, що вартість мобільного
телефону марки «NOKIA C2-00» складає 284
гривни, вартість СИМ карти мобільного
оператора - 5 гривен. Також в суді
встановлено, що всі пояснення
обвинувачений ОСОБА_3, неповнолітні
свідки ОСОБА_11, ОСОБА_8 давали в
присутності захисника, педагога, або
психолога.

Оцінивши докази які є в матеріалах
кримінального провадження, як з точки
зору допустимості, так і з точки зору
достовірності в їх сукупності, суд
вважає, що винуватість обвинуваченого
ОСОБА_3 в встановленому судом обсягу
доведена повністю і його дії правильно
кваліфіковано за ст. 186 ч.2 КК України ,
як умисні дії, які виразились у
відкритому викраденні чужого майна,
скоєному повторно, тобто грабіж.

До показань неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_3, заперечуючого
свою вину в скоєні відкритого
викрадення чужого майна повторно, суд
відноситься критично і розцінює їх як
спосіб захисту.

Визначаючи вид та міру покарання
неповнолітньому обвинуваченому
ОСОБА_3, суд керується ст.65 КК України і
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини що пом'якшують і
обтяжують покарання.

Судом враховані обставини вчинення
злочинів та його наслідки, дані про
особу обвинуваченого, встановлено, що
ОСОБА_3 є неповнолітнім, виховується в
неповній сім'ї, за місцем навчання
характеризується негативно, за місцем
проживання - задовільно, на
диспансерному обліку у лікаря
психіатра не перебуває, стоїть на
обліку з 30.05.2012 року у лікаря нарколога
з діагнозом : вживання алкоголю з
шкідливими наслідками, раніше судимий
за ст.185 ч.2 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України
обставиною, яка пом'якшує покарання
обвинуваченого, суд вважає вчинення
злочину неповнолітнім .

Відповідно до ст. 67 КК України
обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченого судом не встановлено.

При визначенні покарання
неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3
суд також враховує незадовільну
поведінку потерпілої ОСОБА_6, яка своєю
поведінкою і вживанням алкоголю
спровокувала скоєння злочину
неповнолітнім, незначний розмір
матеріальної шкоди,а також прохання
потерпілих не позбавляти волі
обвинуваченого, надання
неповнолітньому обвинуваченому
можливості закінчити навчання в ПТУ.

Враховуючи всі вказані обставини і
дані про особу в сукупності , суд
вважає, що виправлення та
перевиховання неповнолітнього
Коше6вого можливо призначити покарання
без ізоляції від суспільства і йому
може бути призначене покарання у
вигляді позбавлення волі зі
звільненням від відбуття покарання з
випробуванням, що буде необхідним і
достатнім для його виправлення і спів
розмірним скоєному.

Враховуючи , що дане кримінальне
правопорушення ОСОБА_3 скоїв до
винесення вироку Артемівським
міськрайоним судом Донецької області
від 17 травня 2013 року , відповідно якого
він був засуджений за ст.. 185 ч.2 КК
України до трьох років позбавлення
волі і відповідно до ст.. 104 КК України з
іспитовим строком на два роки,
остаточне покарання необхідно
призначити з урахуванням вимог ст.. 70 ч.4
КК України за сукупністю злочинів, при
цьому суд вважає за необхідне
застосувати метод поглинення менш
суворого покарання визначеного за
попереднім вироком більш суворим,
визначеним даним вироком.

Цивільний позов не заявлений .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 369-391,392,395 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у
скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.
2 КК України і призначити міру
покарання у вигляді чотирьох років
позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України
визначити покарання ОСОБА_3 за
сукупністю скоєних ним злочинів за
даним вироком та вироком Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 травня 2013 року, шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим до чотирьох років
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 104 КК України
звільнити ОСОБА_3 від відбуття
призначеного покарання з
випробуванням на строк два роки, якщо
він протягом визначеного іспитового
строку не вчинить нового злочину і
виконає покладенні на нього обов'язки.

Відповідно до ст.. 76 КК України
забов»язати ОСОБА_3 під час іспитового
строку повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, не виїжджати
за межі України на постійне проживання
без дозволу органу
Кримінально-виконавчої системи.

Вирок суду набирає законної сили
через 30 днів з дня його проголошення,
якщо на нього не було подано апеляційну
скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений,
шляхом подання апеляційної скарги,
особами зазначеними ст. 393 КПК України,
до апеляційного суду Донецької області
через Артемівський міськрайонний суд
Донецької області.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається обвинуваченій
та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного
дня після ухвалення надсилається
учаснику судового провадження, який не
був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено суддею одноособово в
нарадчій кімнаті .

Головуючий суддя
Н.В.Медінцева