Cправа №505/454/26
Провадження №1-кп/505/603/2026
УХВАЛА

Іменем України

23.02.2026 Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 ,

педагога ОСОБА_11

представника служби у справах дітей

Подільської міської ради ОСОБА_12

представника ювенальної превенції

Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 ,

представника Подільського РВ №2

філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Подільську Одеської області в режимі відеоконференції з Хаджибейським районним судом міста Одеси за участю захисника ОСОБА_7 , клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_15 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього, громадянина України, уродженця м.Котовська Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000469 від 14.08.2025, відносно ОСОБА_8 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, та неповнолітнього ОСОБА_9 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

17.02.2026 до Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000469 від 14.08.2025, відносно ОСОБА_8 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, та неповнолітнього ОСОБА_9 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України.

18.02.2026 ухвалою колегії суддів вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, в силу існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просила суд застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання підвартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість просила обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_10 заперечувала проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Представник ювенальної превенції Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 підтримав клопотання прокурора.

Педагог ОСОБА_11 , представники служби у справах дітей Подільської міської ради ОСОБА_12 ,, Подільського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_14 поставили вирішення клопотання на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_16 у підготовче судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, вивчивши клопотання прокурора та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбаченихрозділом IIцього Кодексу.

Так, в своєму клопотанні прокурор зазначає, що на початку квітня однак не пізніше 14 серпня 2025 року (більш точну дату та час органом досудовогорозслідування на теперішній час не встановлено) до громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який використовував профіль у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підв`язаний до м.т. НОМЕР_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки NubiaFocusPro 5G, модель Z2351N, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , звернулась невстановлена особа, яка користується профілем у месенджері «Telegram» під назвою «. .» посилання ОСОБА_17 , з пропозицією і вказівками здійснювати з метою ослаблення держави на території м.Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

На вказану пропозицію і вказівки ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, відповів згодою, тим самим вступив із зазначеною особою у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.

На виконання спільного злочинного умислу, на початку квітня однак не пізніше 14 серпня 2025 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування на теперішній час не встановлено) ОСОБА_8 звернувся з пропозицією спільно вчиняти з метою ослаблення держави на території м.Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення, за завданням невстановленої особи, до знайомого йому громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав в м.Подільську Одеської області. На вказану пропозицію ОСОБА_9 відповів згодою, тим самим вступив з ОСОБА_8 у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.

На початку квітня однак не пізніше 14 серпня 2025 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування на теперішній час не встановлено) ОСОБА_8 і ОСОБА_9 самостійно обрали об`єкт диверсії: релейну шафу прохідного світлофора №-7 на ділянці 1327 км ПКЗ перегону Подільськ-Чубівка регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», поблизу м.Подільська Одеської області, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. У цей же період часу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підшукали засоби для вчинення диверсії: придбали запальничку, автомобільний бензин у пластиковій пляшці, після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у використовуваному ним гаражному приміщенні, розташованому в м.Подільську Одеської області, за координатами:47.7202314, 29.5519057, шляхом додавання до придбаного автомобільного бензину наявного у його володінні моторного мастила, приготував засіб ініціювання горіння - суміш автомобільного бензину і моторного мастила у пластиковій пляшці, з метою ефективнішого підпалу обладнання, яке знаходилось в релейних шафах.

У подальшому, на початку квітня однак не пізніше 14 серпня 2025 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування на теперішній час не встановлено), в темний час доби, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , маючи при собі засоби для вчинення диверсії: запальничку і суміш автомобільного бензину і моторного мастила у пластиковій пляшці, рухаючись пішки, прийшли з м.Подільська Одеської області, де вони постійно проживали, до ділянки залізниці - 1327км, ПКЗ, перегону Подільськ - Чубівка регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», за координатами: 47.7123006, 29.5448830, поблизу м.Подільська Одеської області, де визначили на місцевості місцезнаходження релейної шафи прохідного світлофора №-7.

Завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню диверсії в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту України з Російською Федерацією, цього ж дня, у квітні - на початку серпня 2025 року (більш точну дату і час досудовим розслідуванням не встановлено), в темний час доби, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 за попередньою змовою з ним, діючи умисно, на виконання завдання невстановленої особи, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал релейної шафи прохідного світлофора №-7 на ділянці 1327км ПКЗ перегону Подільськ- Чубівка регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», поблизу м.Подільська Одеської області, яке має важливе народногосподарське та оборонне значення. При цьому, ОСОБА_8 засобом ініціювання горіння - сумішшю автомобільного бензину і моторного мастила у пластиковій пляшці облив поверхню шафи, і підпалив його за допомогою запальнички, після чого шафа спалахнула та загорілась.

У свою чергу, ОСОБА_9 , діючи згідно з розробленим спільно з ОСОБА_8 планом вчинення злочину, за допомогою відеокамери належного ОСОБА_8 мобільного телефону марки NubiaFocusPro 5G, модель Z2351N, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , знімав весь процес підпалу на відеозапис, після чого ОСОБА_8 , використовуючи профіль у месенджері «Telegram» під назвою «Markuss» підв`язаний до м.т. НОМЕР_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки NubiaFocusPro 5G, модель Z2351N, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , направив невстановленій особі, яка користується профілем у месенджері «Telegram» під назвою «. .» посилання ІНФОРМАЦІЯ_4 вказаний відеозапис в якості звіту за вчинену диверсію.

У подальшому, ОСОБА_8 одержав від невстановленої особи, яка користується профілем у месенджері «Telegram» під назвою «. .» посилання ОСОБА_17 , грошові кошти на суму 4113грн. (чотири тисячі сто тринадцять гривень) на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 , відкритий в AT КБ «ПриватБанк» в якості оплати за вчинену диверсію, після чого ОСОБА_8 зі своєї картки № НОМЕР_7 , відкритої у AT КБ «ПриватБанк» перерахував частину одержаних грошових коштів у сумі

1200 грн. (тисяча двісті гривень) на картку ОСОБА_9 № НОМЕР_8 , відкритої у AT КБ «ПриватБанк», в якості плати за співучасть у вчиненні диверсії.

При цьому, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але їхні протиправні дії по вчиненню з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчиненому в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, не були закінчені з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки полум`я пожежі згасло під впливом природних чинників, внаслідок чого розміщене в релейних шафах обладнання пошкоджено не було, збій в його роботі і шкідливі наслідки - не настали.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність в кінці липня - однак не пізніше 14 серпня 2025 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування на теперішній час не встановлено) ОСОБА_8 і ОСОБА_9 самостійно обрали об`єкти диверсії: релейні шафи предвхідного світлофора НР2 та покажчика нагріву букс на ділянці залізниці: 1327км, ПК8, перегону Подільськ - Чубівка (ШЧ-2 Подільськ) регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», за координатами: 47.7073333, 29.5479167, поблизу м.Подільська Одеської області, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. У цей же період часу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підшукали засоби для вчинення диверсії: придбали запальничку, автомобільний бензин у пластиковій пляшці, після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у використовуваному ним гаражному приміщенні, розташованому в м.Подільську Одеської області, за координатами: 47.7202314, 29.5519057 , шляхом додавання до придбаного автомобільного бензину наявного у його володінні моторного мастила, приготував засіб ініціювання горіння - суміш автомобільного бензину і моторного мастила у пластиковій пляшці, з метою ефективнішого підпалу релейних шаф.

У подальшому, в кінці липня - однак не пізніше 14 серпня 2025 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування на теперішній час не встановлено) в темний час доби, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , маючи при собі засоби для вчинення диверсії: запальничку і суміш автомобільного бензину і моторного мастила у пластиковій пляшці, рухаючись пішки, прийшли з м.Подільська Одеської області, де вони постійно проживали, до ділянки залізниці - 1327км, ПК8, перегону Подільськ - Чубівка (ШЧ-2 Подільськ) регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», за координатами: 47.7073333,

29.5479167, поблизу м.Подільська Одеської області, де визначили на місцевості місцезнаходження релейних шаф предвхідного світлофора НР2 та покажчика нагріву букс.

Завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню диверсії в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту України з Російською Федерацією, цього ж дня, в кінці липня - однак не пізніше 14 серпня 2025 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування на теперішній час не встановлено), в темний час доби, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_18 , за попередньою змовою з ним, діючи умисно, на виконання завдання невстановленої особи, яка користується профілем у месенджері «Telegram» під назвою «. .»посилання ОСОБА_17 , будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характер широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал релейних шаф предвхідного світлофора НР2 та покажчика нагріву букс на ділянці залізниці: 1327км, ПК8, перегону Подільськ-Чубівка (ШЧ-2 Подільськ) регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», за координатами: 47.7073333, 29.5479167, поблизум.Подільська Одеської області, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення. При цьому, ОСОБА_8 засобом ініціювання горіння - сумішшю автомобільного бензину і моторного мастила у пластиковій пляшці облив поверхні релейних шаф і підпалив їх за допомогою запальнички, після чого поверхні релейних шаф спалахнули і загорілись.

У свою чергу, ОСОБА_9 , діючи згідно з розробленим спільно з ОСОБА_8 планом вчинення злочину, за допомогою відеокамери належного ОСОБА_8 мобільного телефону марки NubiaFocusPro 5G, модель Z2351N, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , знімав весь процес підпалу на відеозапис, після чого ОСОБА_8 , використовуючи профіль у месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_19 » підв`язаний до м.т. НОМЕР_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки NubiaFocusPro 5G, модель Z2351N, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , направив невстановленій особі, яка користується профілем у месенджері «Telegram» під назвою «. .» посилання ОСОБА_17 , вказаний відеозапис в якості звіту за вчинену диверсію.

Обіцяні невстановленою особою, яка користується профілем у месенджері «Telegram» під назвою «..» посилання ОСОБА_17 , грошові кошти ОСОБА_8 та ОСОБА_20 не отримали, через неякісно здійснений підпал.

При цьому, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але їхні протиправні дії по вчиненню з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчиненому в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, не були закінчені з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки полум`я пожежі згасло під впливом природних чинників, внаслідок чого розміщене в релейних шафах обладнання пошкоджено не було, збій в його роботі і шкідливі наслідки - не настали.

23.08.2025 ОСОБА_9 затримано в порядку ст.ст.208,615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України.

24.08.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру, а 13.02.2026 про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, які кваліфікуються як закінчені замахи на вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинений в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 25.08.2025 підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «ОСІ» на 60 днів, до 21.10.2025, без визначення розміру застави, який неодноразово ухвалами слідчого судді продовжувався, востаннє11.02.2026 - до 24.02.2026 включно.

Повідомлення про підозру ОСОБА_9 підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів, а саме:

- повідомленням Подільського РВ Управління СБ України в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення №65/29/946 від 14.08.2025 (рапортом уповноваженої особи №65/29/945 від 14.08.2025) про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 14.08.2025, згідно з яким оглянуто ділянку залізниці - 1327км, ПК9, перегону Подільськ - Чубівка (ШЧ-2 Подільськ) регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», за координатами: 47.7073333, 29.5479167, поблизу м.Подільська Одеської області, зафіксовано сліди підпалу релейних шаф;

- актом про пожежу від 14.08.2025, згідно з яким зафіксовано сліди підпалу релейних шаф;

- показами підозрюваних ОСОБА_8 і ОСОБА_9 від 23.08.2025 про детальні обставини вчинення ними кримінального правопорушення;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 від 23.08.2025, в ході якого він на місцевості уточнив детальні обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_9 кримінального правопорушення;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_9 від 23.08.2025, в ході якого він на місцевості уточнив детальні обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_8 кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку від 23.08.2025 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з яким вилучено належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки NubiaFocusPro 5G, модель Z2351N, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в пам`ятіякого збережено листування ОСОБА_8 з невстановленим представником розвідувального органу Російської Федерації в месенджері «Telegram»;

- протоколом обшуку від 23.08.2025 у використовуваному ОСОБА_8 гаражному приміщенні, розташованому в м.Подільську Одеської області, за координатами: 47.7202314, 29.5519057 , в ході якого вилучено моторне мастило у двох пляшках, металеву каністру із залишками автомобільного бензину, лійку, трилітрову банку із залишками суміші ацетону, електроліту і прального засобу «Vanish», який, згідно з показами ОСОБА_8 , наданими в ході обшуку, він виготовив як засіб для стійкого і сильного горіння;

- протоколом обшуку від 23.08.2025 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено належний ОСОБА_18 мобільний телефон марки REALME С61, модель RMX3939, ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , номер телефону НОМЕР_12 , в пам`яті якого збережено листування ОСОБА_9 з іншими особами про вчинення ним кримінального правопорушення;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Обвинувачений перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, що перш за все підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру. Також підозрюваний є особою, завербованою невстановленою слідством особою (представниками країни агресора) та виконував за грошову винагороду їх завдання та які в свою чергу на даний час можуть вчинити дії, направлені на його викрадення, вивезення за межі України, переміщення, приховування тощо, а також, що підозрюваний, знаючи про те, що на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни-агресора та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливить його розшук, створює ризик переховування від органу досудового розслідування останнього на цих територіях, а також тим, що він проживає на території м.Подільська, яке розташоване в прикордонному районі, що надає можливість перетнути державний кордон України у короткий час при тому, що він є неповнолітньою особою, яка не перебуває на військовому обліку та без дозволу батьків може перетнути державний кордон України).

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, зокрема організатор вчинення кримінальнихправопорушень, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження не встановлено, тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених. Відповідно до передбаченої КПК України процедури, показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчими чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи у судовому засіданні (ст.ст.23,224,352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст.225 КПК України.Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу;

- вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, що підтверджується причетністю обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та вчинення кримінального правопорушення в період воєнного стану. Крім того, він не має стабільного джерела прибутку та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину. Також він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та може продовжувати здійснювати дії, направлені на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності, недоторканості та інформаційній безпеці України, оскільки агресивна війна Російської Федерації, в тому числі й інформаційна, проти України продовжується і на даний час.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зазначені ризики не зменшилися, що, згідно ст.177 та ст.199 КПК України, є підставою для продовження (обрання) підозрюваному (обвинуваченому) строку тримання під вартою.

Вищевказані обставини не дозволяють застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та особистої поруки.

На даний час проходить судовий розгляд, у зв`язку з чим він має виконувати процесуальні обов`язки, які мають забезпечити об`єктивний та всебічний розгляд обвинувального акту в найкоротші строки.?

Зазначені обставини, відповідно до ст.177 КПК України є ризиками і підставою до обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді саме тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, згідно ч.5 ст.176 КПК України неможливо.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України - під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Відповідно до положення ст.183 КПК України - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє понині.

Відповідно до ст.492 КПК України - за наявності підстав, передбачених КПК України, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК України.

Тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Згідно з п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного /обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).

Разом з цим, у справі «І.А. проти Франції» №1/1998/904/1116 від 23.09.1998 року Суд вказує, що національний суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у справі «Лабіта проти Італії» №26772/95 від 06.04.2000 року Суд також нагадує, що існування розумної підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є умовою sinequanon (те, без чого неможливо) для тривалого тримання під вартою, але через деякий час ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках Суд повинен встановити, чи інші підстави, наведені судовими органами, виправдовують подальше позбавлення свободи. У разі «відповідності» і «достатності» таких підстав Суд має також з`ясувати, чи компетентні національні органи виявили «особливу ретельність» у здійсненні провадження.

Зокрема, в справі «Білуха проти України» №33949/02 від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка підозрюваного та відповідних органів влади та ін. Також Суд зазначає, що тільки ті затримки, які сталися з вини держави (правоохоронних органів), можуть виправдати висновок стосовно недотримання вимоги «розумного строку» (п.п.61, 64).

Відправляючи правосуддя у справах щодо неповнолітніх суди повинні керуватися не тільки положеннями КПК України, а й міжнародними правовими актами щодо прав і свобод дитини, такими як: Конвенція про права дитини 1989р.; Правила ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі, 1990р.

Зокрема, положення щодо затримання та взяття під варту неповнолітніх, закріплені в Конвенції про права дитини 1989р., наголошують, що попереднє ув`язнення має бути винятковим заходом, якщо справа стосується дітей.

В Правилах ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі 1990р., у пункті 17 вказується на необхідність уникати, наскільки це можливо, утримання під вартою до суду і вдаватися до цього у виняткових випадках, усіляко прагнучи застосування альтернативних заходів.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосудця щодо неповнолітніх (1985р.), так званих «Пекінських правил», тримання неповнолітнього під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу та за можливості замінюється іншими альтернативними заходами (правило 13.1 та 13.2).

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №-182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_9 обвинувачується саме у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому колегією суддів враховується тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому та термін покарання, який може бути призначено останньому в разі доведення його вини, що може бути підставою для наявності у обвинуваченого наміру переховуватись від суду.

Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, крім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконного впливу на свідків, які не допитані судом на даній стадії судового провадження.

Крім цього, колегія суддіввважає обґрунтованим ризик, наведений прокурором - можливість переховуватись від суду.

Таким чином, колегія суддівдійшла висновку, що прокурором доведено необхідність застосування запропонованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладеного на нього процесуального обов`язку по явці до суду, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Згідно із положеннями ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України - під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Відповідно до положення ст.183 КПК України - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Враховуючи наведене, колегією суддів не визначається в даному випадку розмір застави.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, колегія суддівприходить до висновку, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання від вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, виконання ним процесуальних обов`язків, запобіганню уникненню правосуддя.

Керуючись ст.ст.24, 177, 178, 182, 183, 194, 314, 369 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_15 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, у кримінальному провадженні за №-0000469 від 14.08.2025, - задовольнити.

Обрати неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, тобто до 23.04.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Одеського апеляційного суду, а особам, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3