Провадження № 1-кс/761/9832/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 261 001 000 009 10 від 13.04.2026, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Верещагіно Пермської області Російської Федерації, громадянка України, українка, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судима,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 261 001 000 009 10 від 13.04.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , не пізніше 13.04.2026, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , дізналися, що до ІНФОРМАЦІЯ_2 доставлено ОСОБА_8 , який підлягає призову під час мобілізації.

У цей момент в останніх виник злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди для себе від родичів та близьких осіб ОСОБА_8 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме РТЦК та СП, поєднаний із вимаганням такої вигоди, а саме щодо ухилення від мобілізації за призовом.

У подальшому, отримавши від невстановленої особи інформацію про вказані обставини, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, розробили злочинний план, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 - співмешканки ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_4 повинна здійснювати комунікацію з ОСОБА_9 щодо умов отримання неправомірної вигоди, розроблення алгоритму впливу на посадових осіб РТЦК та СП, для подальшого вжиття заходів щодо звільнення останнього від проходження мобілізаційних процедур.

Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_4 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , здійснила телефонний дзвінок ОСОБА_9 , у ході якого повідомила про можливість вирішення питання щодо її співмешканця ОСОБА_8 шляхом його звільнення з приміщення РТЦК та СП та подальшого визнання непридатним до військової служби за умови надання неправомірної вигоди у сумі 20 000 доларів США.

Для передачі вказаних грошових коштів ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_9 зустрітись за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, 10.

Надалі ОСОБА_7 здійснював візуальне спостереження за навколишньою обстановкою з метою своєчасного попередження про можливу появу сторонніх осіб чи працівників правоохоронних органів, тоді як ОСОБА_4 13.04.2026 приблизно о 23:50 зустрілася з ОСОБА_9 за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, 41-Б, та під час спілкування у салоні автомобіля «Smart Fortwo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у власності ОСОБА_9 , підтвердила реальність та можливість свого впливу на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо звільнення та ухилення від мобілізації за призовом ОСОБА_8 , після чого одержала від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США. Після цього ОСОБА_4 затримано на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_4 14.04.2026 повідомлено про підозруу вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На думку слідчого, існують ризики, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків, відсутність у підозрюваної наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваної ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрювану від вчинення дій з метою переховування.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, враховуючи, що підозрювана не має офіційного та стабільного джерела доходу, слідчий суддя не виключає, що здійснення злочинної діяльності є основним способом заробітку ОСОБА_4 , тому ризик вчинення останньою іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених сторонами, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Максимальне покарання, передбачене за інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених ч. 5 ст.182 КПК, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою визначити по 12 червня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) грн.

Застава може бути внесена підозрюваною, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (код ЄДРПОУ - 26268059, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу - застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваної обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави, однак на строк, що не перевищує строку досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваною, її захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1