печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує наступне.

У провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000650 від 19.03.2026 (виділене з кримінального провадження № 0000568 від 20.03.2024) за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_7 маючи знання функціонування злочинних Call-центрів та роботи державних установ, зокрема Пенсійного фонду України, Державної виконавчої служби, їх посадових/службових осіб, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, достовірно знаючи про велику кількість громадян України, зокрема похилого віку, які здійснюють замовлення лікарських засобів, а також їх подальшу доставку засобами поштового зв`язку через оператора поштового зв`язку ТОВ «НОВА ПОШТА» (), під час чого надають свої персональні дані як замовника (отримувача/платника та ін.) та які при цьому не володіють знаннями законодавства України, що регулює правовідносини пов`язані з виконавчим провадженням та у сферах адміністративного та цивільного права, законодавства, що регулює захист прав споживачів та не знайомі з процедурою виконавчого провадження, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше березня 2024 року, більш точний час встановити не виявилось за можливе, діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи мати стабільне джерело доходів від протиправної діяльності, вирішив створити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію і використати вказані обставини для систематичного вчинення злочинів, а саме вимагання вчинення дій майнового характеру з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів осіб.

Проаналізувавши ситуацію в країні та дослідивши форми, методи та способи злочинної діяльності, ОСОБА_7 встановив, що найкращим способом заволодіння грошовими коштами громадян, є вимагання вчинення дій майнового характеру з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів осіб.

При цьому, усвідомлюючи, що вчинення запланованих злочинів може бути досягнуто лише при об`єднанні групи осіб, детальному плануванні їх дій, розподілі обов`язків, забезпеченні взаємозв`язку та координації поведінки та розуміючи, що вказана діяльність є протиправною і маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого часу, спланував досягти поставленої мети шляхом створення і керування стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до поставленої мети ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше березня 2024 року, більш точний час встановити не виявилось за можливе, з метою вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом висунення вимоги вчинення дій майнового характеру з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів осіб, вирішив створити злочинну організацію, склад якої складався із постійних учасників (своєрідне ядро угруповання) та інших невстановлених на даний час слідством осіб.

В свою чергу ОСОБА_7 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягти поставленої мети за рахунок створення і керування стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією, до складу якої в різний час ним особисто або через інших учасників злочинної організації було залучено її учасників.

До складу створеної ОСОБА_7 злочинної організації у різний період часу увійшли встановлені та невстановлені досудовим розслідуванням особи, серед яких:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

- ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Всього учасників такої злочинної організації становило більше п`яти і з часом їх кількість тільки збільшувалася.

ОСОБА_7 узявши на себе функції загального керівництва створеною злочинною організацією, визначив її склад, структуру, порядок підпорядкування в ній (ієрархію), загальні правила поведінки її учасників, розподіл між ними функцій (злочинних ролей), як під час вчинення окремих злочинів, так і функціонування цієї організації в цілому, заходи, спрямовані на прикриття та конспірацію її діяльності, забезпечення фінансування злочинної діяльності та порядок розподілу коштів отриманих унаслідок вчинення злочинів між учасниками вказаної злочинної організації.

ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність, суспільну небезпечність, карність свого діяння, надала добровільну згоду та приєдналась до участі у злочинній організації під керівництвом ОСОБА_7 , усвідомлюючи факт існування такої організації, з метою подальшого вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності у складі цієї злочинної організації, згідно з раніше розробленим її учасниками планом та виконувала наступні функції:

- дотримувалась загальновизнаних керівником злочинної організації - ОСОБА_7 , правил поведінки;

- приймала активну участь у вчинюваних злочинною організацією злочинів;

- приховувала злочинну діяльність шляхом використання програмного забезпечення (месенджерів), призначеного для передачі повідомлень, файлів та здійснення аудіодзвінків через мережу Інтернет;

- здійснювала телефонні дзвінки потенційним потерпілими шляхом використання IP-телефонії, з метою приховання та протидії викриттю їх злочинної діяльності;

- звітувала ОСОБА_24 , щодо здійснення нею злочинної діяльності та злочинних дій по відношенню до потенційних потерпілих;

- отримувала грошові кошти за здійснення злочинної діяльності.

22.12.2025 у відповідності до ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- участі у злочинній організації, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України;

- вимогах вчинення дій майнового характеру з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи вчиненого в умовах воєнного стану злочинною організацією (вимагання), тобто скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Вищевказані обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами досудового розслідування, зокрема:

- матеріали ДКР НП України;

- протоколи допиту потерпілих ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ,

ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 які повідомили про факти вимагання членами організованої групи;

- протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж учасників злочинної організації, в яких зафіксовано розмови членів організованої групи;

- протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо контролю особи - ОСОБА_6 ;

- протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних інформаційних систем учасників злочинної організації, в яких зафіксовано розмови членів організованої групи;

- протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи під час якого зафіксовано злочинну діяльність злочинної організації;

- інші речові докази та документи в сукупності.

Таким чином підозра, повідомлена ОСОБА_6 щодо вчинення вказаних кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

У подальшому, слідчим засобами електронного зв`язку скеровано повістку про виклик підозрюваної з метою проведення слідчих та процесуальних дій, та необхідність явки на 19.03.2026.

Станом на 19.03.2026 підозрювана у кримінальному провадженні ОСОБА_6 за викликом слідчого не з`явилася, за місцем реєстрації та фактичного проживання відсутня, про причини неприбуття до органу досудового розслідування не повідомила.

Водночас у ході здійснення досудового розслідування проведено ряд процесуальних та слідчих дій направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в результаті чого отримано відомості, що остання відсутня за місцем реєстрації та проживання, та відповідно до отриманої інформації з інформаційної бази - ОСОБА_6 03.02.2026 виїхала за межі України.

За таких обставин зібрані в ході досудового розслідування відомості дають підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування. Відповідно до ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Так, згідно матеріалів виконання доручення про розшук підозрюваного, оперативними працівниками ДКР НП України встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на території Республіки Польща.

Так, згідно відомостей наданих Державною прикордонною службою України ОСОБА_6 03.02.2026 покинула територію України через пункт пропуску «Рава-Руська» та по теперішній час не повернулася.

Разом з цим, під час проведення оперативно-розшукових заходів направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 в результаті чого отримано відомості, що остання відсутня за місцем реєстрації та проживання. На постійні основі перевіряється в Всесвітній мережі Інтернет, а саме пошук по соціальним мережам сім?ї ОСОБА_6 . Крім цього, періодично направляються відповідні запити до Державної прикордонної служби, Департаменту охорони здоров?я, інших установ та організацій з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_6 .

На підставі отриманої інформації, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 покинула територію України через пункт пропуску та знаходиться на території Республіки Польща.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що місцезнаходження вказаної підозрюваної невідоме, остання перебуває за межами України, тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна за вчинення особливо тяжких злочинів, у яких вона підозрюється, - переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 оголошено в розшук, в тому числі 19.03.2026 останню оголошено у міжнародний розшук, про що винесені відповідні постанови. Здійснення розшуку підозрюваного доручено співробітникам ДКР НП України, якими 08.04.2026 заведено ОРС «Розшук» №3346/ЕРС-2026.

Іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного у розшук, у тому числі міжнародний, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні ст. 281 та ч. 6 ст. 193 КПК України.

Здійснення розшуку підозрюваної ОСОБА_6 за межами України можливе шляхом внесення відповідних відомостей про міжнародний розшук ОСОБА_6 до баз даних Інтерпол.

Крім того, з метою організації розшуку підозрюваної ОСОБА_6 , шляхом залучення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, та у випадку встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 за межами території України та затримання для екстрадиції останньої, необхідно надати копію ухвали слідчого судді про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або вироку суду, завірених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Отже, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду а межами території України з метою уникнення ві кримінальної відповідальності за учинені ним кримінальні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана не з`являється на виклики слідчого, перебуває за межами України;

п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки у своїй протиправній діяльності ОСОБА_6 в спілкуванні з іншими учасниками застосовував заходи конспірації такі як - спілкування в месенджерах «WhatsApp», «Telegram». Так, ОСОБА_6 може шляхом віддаленого доступу до вказаних месенджерів, вчинити дії щодо знищення інформації, яка б мала значення для встановлення фактів, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо їх протиправної діяльності;

п. 3 незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 має реальний вплив на надання іншими підозрюваними показань;

п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 може створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому версій захисту;

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки ОСОБА_6 володіє відповідними навичками і вміннями та на даний час ніде офіційно не працевлаштована, а єдине джерело доходу є зайняття протиправною діяльністю.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачається можливість призначення покарання на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а отже йому загрожує тяжке покарання, у разі визнання винним в інкримінованих злочинах.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що наразі органом досудового розслідуванням проводяться заходи, направлені на встановлення місцезнаходження частини речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи спотворення з метою унеможливлення їх використання як доказів у кримінальному провадженні.

Також, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, зокрема підозрюваних, свідків та потерпілого.

Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може допомагати невстановленим особам - учасникам злочинної організації, які причетні до вчинення вказаного, а також інших кримінальних правопорушень, перешкоджати їх встановленню, та, як наслідок, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, надавати завідомо неправдиві показання у разі їх встановлення та допиту.

Ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 офіційно ніде не працевлаштована, не має законних джерел для існування, що в свою чергу може призвести до того, що перебуваючи на волі вона продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані із незаконним збагаченням.

Враховуючи характер вищевказаного злочину та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її судом винуватою, є всі підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинить нові або продовжуватиме вчиняти злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених обставин жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення захисника, вивчивши клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000650 від 19.03.2026 (виділене з кримінального провадження № 0000568 від 20.03.2024) за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

22.12.2025 у відповідності до ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- участі у злочинній організації, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України;

- вимогах вчинення дій майнового характеру з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи вчиненого в умовах воєнного стану злочинною організацією (вимагання), тобто скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

У подальшому, слідчим засобами електронного зв`язку скеровано повістку про виклик підозрюваної з метою проведення слідчих та процесуальних дій, та необхідність явки на 19.03.2026.

Станом на 19.03.2026 підозрювана у кримінальному провадженні ОСОБА_6 за викликом слідчого не з`явилася, за місцем реєстрації та фактичного проживання відсутня, про причини неприбуття до органу досудового розслідування не повідомила.

Водночас у ході здійснення досудового розслідування проведено ряд процесуальних та слідчих дій направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в результаті чого отримано відомості, що остання відсутня за місцем реєстрації та проживання, та відповідно до отриманої інформації з інформаційної бази - ОСОБА_6 03.02.2026 виїхала за межі України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, є серед іншого забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. При чому застосування концепції належної правової процедури являє собою складну багатоелементну систему. Він включає в себе якісне законодавство з вичерпним переліком випадків обмеження прав людини та чіткими умовами таких обмежень; компетентнісну складову - діяльність суб`єктів процесуальної діяльності, яка має відповідати нормам кримінального процесуального кодексу; процедури, спрямовані на вирівняння викривлень процесу, пов`язаних з недобросовісним виконанням процедурних приписів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказів.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжких злочинів, та наявність ризиків, а саме, те що підозрювана має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрювана перебуває у розшуку.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000650 від 19.03.2026.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1