Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2930/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000280, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що cлідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000280, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.

Так, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час однак не пізніше 25.02.2026, у ОСОБА_4 , з корисливого мотиву, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн, у великих розмірах, з метою особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , за невстановлених обставин, у невстановлений слідством час однак не пізніше 25.02.2026 у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, у великих розмірах, який розпочав зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту третім особам до 25.02.2026.

У подальшому, 25.02.2026, у період часу з 06:35 год по 09:31 год на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва № 758/1832/26 від 05.02.2026, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено п`ять прозорих поліетиленових крафт-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, масою 3,453 г, який останній зберігав з метою подальшого збуту.

Кокаїн, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 1 наркотичних засобів, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» відноситься до наркотичних засобів.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, „Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188" встановлено що до 0,02 г кокаїну, є невеликим розміром, від 1,0 до 15,0 г, є великим розміром, 15,0 г. і більше, є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому, посилався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обґрунтованість підозри.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вважає, що на даний момент підозра за ч. 2 ст. 307 КК України є необґрунтованою та передчасною, оскільки матеріали справи не містять докази збуту чи закупки ОСОБА_4 наркотичних засобів. У разі задоволення клопотання сторони обвинувачення, просить суд про визначення мінімальної суми застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що не несе небезпеки для суспільства, не мав на меті продаж заборонених речовин, а зберігав наркотичні засоби виключно для особистого вжитку.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000280, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, 25.02.2026 о 09:32 год затримано у порядку ст. 208 КПК України та 25.02.2026 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, ФОП « ОСОБА_4 », неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого, про те, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, віднесено до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник отримали у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 01.10.2025, відносно ОСОБА_7 , де зафіксовано розмови з ОСОБА_4 щодо збуту наркотичних засобів;

- протоколом обшуку вів 25.02.2026, за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено речові докази;

- протоколами допитів свідків від 25.02.2026, які були залучені у якості понятих під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1

- висновком експерта № СЕ-19/111-26/9548-НЗПРАП від 25.02.2026, відповідно до якого вилучена 25.02.2026 порошкоподібна речовина є наркотичним засобом обіг якого обмежено - кокаїн.

Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та про причетність ОСОБА_4 до його вчинення.

Водночас слідча суддя зауважує, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. При цьому, доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, має відбутись за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

-незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо наявності ризиків переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчинити інші кримінальні правопорушення слідчою суддею враховано наступне.

Як вже зазначалось вище інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, відносяться до тяжкого злочину, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавленням волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, означеною у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» («Ilijkov v. Bulgaria»), заява № 33977/96 від 26.07.2001 року, §80, зокрема суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений; також у рішенні по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, визначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого з корисливих мотивів, отже наявні підстави вважати, що підозрюваний має матеріальну можливість змінити місце проживання як на території України, так і виїхати за її межі.

З врахуванням викладеного, на думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків, слідча суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Цей незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою.

Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя враховує те, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Враховуючи викладене, а також те, що на даній стадії досудового розслідування ще не проведено всього комплексу слідчих та процесуальних дій, в тому числі допиту свідків, слідча суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є підтвердженим.

Також слідча суддя враховує те, що на даному етапі досудового розслідування проводяться заходи щодо затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності осіб-співучасників, що причетні до вчинення кримінальних правопорушень. Відтак, існує ризик переховування таких осіб у зв`язку з отриманням інформації про хід та стан досудового розслідування у даному кримінальному провадженні

Враховуючи викладене, існує реальний ризик, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявний реальний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідча суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, ФОП « ОСОБА_4 », неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого.

При цьому, надаючи оцінку твердженням сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідча суддя враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, особливості події кримінального правопорушення, дійшла висновку, що заявлений захисником запобіжний захід не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім цього, застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначених ризиків.

Відтак, слідча суддя з урахуванням обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, дійшла висновку, що на даному етапі досудового розслідування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання вказаних ризиків.

Щодо можливості визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідча суддя зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з урахуванням обставин, встановлених у порядку ст. 178 КПК України, слідча суддя дійшла висновку щодо визначення розміру застави у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Також, статтею 205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 176-179, 182, 193 - 194, 309 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000280, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту фактичного затримання, тобто з 25 лютого 2026 року, по 25 квітня 2026 року включно.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання/місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Cлідча суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1