УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

судді - ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Приморської окружної прокуратури м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002895 від 15.10.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

адвоката - ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5

адвокатів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 , суд

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив письмове та усне клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_7 , кожний окремо, погодились із думкою прокурора.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно цього обвинуваченого, та звернувся до суду із усним та письмовим клопотанням, у якому просив змінити запобіжний захід указаному обвинуваченому на інший не пов`язаний із триманням під вартою, та зменшити розмір застави цьому обвинуваченому. У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно цього обвинуваченого, та просив змінити запобіжний захід указаному обвинуваченому на інший не пов`язаний із триманням під вартою, та зменшити розмір застави цьому обвинуваченому. Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився із думками захисників. Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що є ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у разі обрання йому м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Також, при вирішенні питання, суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого ОСОБА_5 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; дані про особу, судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання указаного обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Із урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості злочину, який йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вище указане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для продовження запобіжного заходу щодо указаного обвинуваченого у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

На думку суду прокурором доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміючи наслідки можливого покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором доведений ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик щодо впливу на свідків продовжує існувати, оскільки судом були допитані свідки тільки із сторони обвинувачення, та не було отримано показань свідків із сторони захисту.

Суд впевнений, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором доведений ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик щодо впливу ним на потерпілу ОСОБА_7 , який на теперішній час не зменшився, та продовжує існувати.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого ОСОБА_5 , а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Так як обвинувачений ОСОБА_5 є раніше не судимим, декілька років перебував у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та із урахуванням практики Європейського суду, а саме враховуючи рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року, суд вважає необхідним визначити розмір застави цьому обвинуваченому. У цій справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року, суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися, та уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідноЗважаючи на положення ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає за необхідне призначити заставу у розмірі 460 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3328 грн. X 460 прожиткових мінімумів для працездатних осіб = 1 530 880 грн., так як застава в іншому розмірі не здатна забезпечити виконання цим обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків.

Із урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого ОСОБА_5 , та ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що застава у розмірі 1 530 880 грн. є достатньою для забезпечення виконання цим обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Крім того, такий розмір застави буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні на даній стадії, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати судовому розгляду.

Суд вважає, щоінша більш м`яка міра запобіжного заходу не здатна забезпечити належної поведінки цього обвинуваченого, тому клопотання захисників, та указаного обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено. Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором доведена наявність всіх обставин, зазначених у п.1 3 ч.1 ст.194 КПК України, тому відсутні підстави для відмови у продовженні запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 183, 197, 199, 331, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань захисникам обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатам ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та обвинуваченому ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити, долучити заперечення до цього кримінального провадження.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити, та долучити клопотання до матеріалів кримінального провадження.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 /шістдесят/ днів.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 460 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 530 880грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_5 , провадження по справі 1-кп/522/1215/26.

Обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком на 60 днів, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із м. Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування із потерпілою, представником потерпілої, свідками у цьому кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з 31.03.2026р., та припиняє свою дію 30.05.2026р.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 . На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів у Одеський апеляційний суд.

Колегія суддів

Приморського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

31.03.2026