Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2085/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000005 від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2026 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із скаргою на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000005, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування скарги захисник зазначає, що 08.12.2025 року слідчим СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 було складено та вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до вимог ст. 216, 218 КПК України, підслідність кримінальних правопорушень визначається місцем їх вчинення. Інкриміновані події (ремонт доріг) відбувалися виключно на території м. Бахмач Чернігівської області. Відповідно, розслідування мало здійснюватися слідчими Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

03.04.2025 підслідність у даному провадженні було визначено за Слідчим відділенням ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, що відповідає вимогам закону.

Однак, постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 17.06.2025 підслідність було змінено та передано до СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві.

Сторона захисту вважає, що єдиною правовою підставою для такої зміни підслідності, згідно з ч. 5 ст. 36 КПК України, є неефективність досудового розслідування. Згідно з текстом постанови, саме така «неефективність» досудового розслідування слідчими ВП № 1 (м. Бахмач) у період з 03.04.2025 по 17.06.2025. була підставою для зміни підслідності.

Сторона захисту категорично не погоджується з таким висновками прокурора щодо ефективності досудового розслідування, та стверджує, що вказана «неефективність» була штучно створена та є фіктивною підставою для передачі кримінального провадження до іншого територіального підрозділу національної поліції. Де факто органами прокуратури штучно було створено підстави для зміни підслідності («неефективність» - штучна).

Відтак сторона захисту стверджує що, відповідно до вимог норм КПК України, слідчий ОСОБА_6 (м. Київ) який підписав повідомлення про підозру, діяв як неуповноважена особа, оскільки отримав справу внаслідок незаконної зміни підслідності. Це робить повідомлення про підозру юридично нікчемним процесуальним актом.

Одним з основних аргументів зміненої підозри від 08.12.2025 є висновок судової будівельно-технічної експертизи № 651/25-24 від 18.08.2025. Однак, сторона захисту вважає, що вказаний висновок експерта є очевидно недопустимим доказом через порушення вимог ст. 102 КПК України та ст. 10 Закону України «Про судову експертизу».

Додатково захист звертає увагу суду, що висновки викладені експертом у його висновку, було спростовано експертними висновками у іншому кримінальному провадженні № 0000959 від 15.08.2024, яке було закрито за відсутністю в діянні складу злочину, у порядку п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Що стосується самої суті підозри, то вона ґрунтується на припущенні про заподіяння майнової шкоди Бахмацькій територіальній громаді внаслідок нібито неякісного виконання робіт. Однак це твердження повністю спростовується офіційною позицією самої громади.

Відсутність претензій з боку власника майна виключає об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 191 КК України (привласнення, розтрата). Неможливо інкримінувати розкрадання коштів, якщо їх власник офіційно підтверджує, що отримав еквівалент у вигляді якісно виконаних робіт.

Таким чином сторона захисту стверджує, що сукупність наведених фактів очевидно свідчить про те, що підозра від 08.12.2025 є незаконною.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали скаргу із наведених у ній підстав, просили скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані сторонами матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

08.12.2025 року слідчим СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 було складено та вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється, відповідно до норми статті 276 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, ч. 1 ст. 276 КПК визначає, що повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, відповідно до норм якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст. 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В частині доводів скарги щодо вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри неуповноваженим на те слідчим, слідчий суддя вважає їх не обґрунтованими, оскільки постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 17.06.2025 підслідність кримінального провадження було змінено та передано його до СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві, слідчим якого і було таке повідомлення вручено підозрюваному.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000005 від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000005 від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1