Справа № 203/800/26
Провадження № 1-кп/0203/1451/2026
У Х В А Л А

іменем України

24.03.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українця, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження №0005631 від 16.04.2025, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

встановив:

До суду надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, на даний час триває.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, 15 листопада 2024 року о 06 годині 30 хвилин, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_2 НГУ не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до 26 січня 2026 року, коли з`явився до органу досудового розслідування третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за адресою: м. Дніпро ( Центральний район) та заявив клопотання про намір повернутися для продовження проходження військової служби у військовій частині.

Того ж дня ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - у самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, викликався до суду належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

В судовому засіданні прокурор заявив про неможливість розгляду клопотання за відсутності підозрюваного та не заперечував проти його повернення для продовження досудового розслідування відносно ОСОБА_4 у загальному порядку, оскільки за наявною інформацією 01 лютого 2026 року останній повторно самовільно залишив військову частину та зв`язку із ним немає.

З огляду на те, що клопотання перебуває у провадженні судді вже тривалий час, приходжу до висновку про необхідність прийняття відповідного процесуального рішення щодо нього.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до частини 3 ст.285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.

Підозрюваний ОСОБА_4 жодним чином із судом на зв`язок не виходив, зацікавленості у розгляді даного клопотання не проявляв, про поважні причин своєї неявки до суду не повідомляв.

Неявка підозрюваного ОСОБА_4 перешкоджає суду у з`ясуванні питання, чи дійсно останній розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та унеможливлює роз`яснення йому положення, що звільнення його від кримінальної відповідальності за таких підстав є нереабілітуючою обставиною та він має безумовне право судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Систематична неявка ОСОБА_4 за викликом до суду ставить під сумнів добровільність його позиції щодо визнання своєї провини, бажання закриття кримінального провадження та повернення до військової служби.

Водночас однією з обов`язкових умов для звільнення підозрюваної особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 401 КК України є щире каяття особи у вчиненому нею злочині, а також бажання продовжувати проходження військової служби.

Відповідно до положень статті 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акту до суду.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання та неможливість його задоволення по суті.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст. 288, ст.ст. 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, ч.5 ст.401 КК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України відмовити.

Клопотання повернути прокурору для здійснення кримінального провадження №0005631 від 16.04.2025 року в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1