Справа № 347/1007/24
Провадження № 11-кп/4808/205/26
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

25 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 , перевіривши апеляційну скаргу начальника Косівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Косівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2026 року про відмову у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі призначеного вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою начальника Косівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 необхідно відмовити, та повернути її, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, згідно з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати:

1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;

2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання;

3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;

4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;

5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;

6) прокурор;

7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;

8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи;

9-2) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію;

9-3) викривач - у частині, що стосується його інтересів під час вирішення питання виплати йому винагороди як викривачу;

10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, начальник Косівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 не є особою, яка може оскаржити вищевказану ухвалу суду.

Згідно положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З урахуванням вищенаведеного вважаю, що апеляційну скаргу начальника Косівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2026 року, належить вважати поданою особою, яка не має права її подавати, у зв`язку із чим така апеляційна скарга підлягає до повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою начальника Косівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2026 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка її подала.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_3