Справа № 287/437/26
провадження 1-кс/287/63/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Представник скаржника Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження. У поданій скарзі ОСОБА_3 просить суд: визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 18.02.2026 року; поновити Головному управлінню пенсійного фонду України в Житомирській області строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження в порядку статті 303 КПК України; скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області задоволити; скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 18.02.2026 року дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області (ЄРДР №0000095 від 04.12.2025 року); зобов`язати уповноважену службову особу відділення поліції продовжити досудове розслідування.

На обґрунтування доводів скарги зазначає, що Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області вважає постанову дізнавача про закриття кримінального провадження незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, а також істотного порушення вимог кримінального процессуального закону. Зокрема, вказує про те, що в порушення основоположних принципів кримінально-процесуального судочинства, закріплених ч. 2 ст. 9 КПК України проведене дізнавачем досудове розслідування не було всебічним, ретельним, повним, дізнавач не вжила всіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до кримінального правопорушення, що призвело до прийняття рішення з порушенням норм КПК України. Також, на обґрунтування пропуску строку на звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 вказала про те, що відповідальний за вказану справу спеціаліст тривалий час перебував на лікарняному на підтвердження чого слідчому судді надані відповідні підтверджуючі документи.

24.03.2026 на запит суду надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 04.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просить її задоволити з підстав наведених у ній.

Дізнавач СД ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вимог скарги заперечила, вважає її необґрунтованою.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У прохальній частині поданої скарги міститься прохання представника скаржника ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Слідчий суддя вважає, що строк на оскарження постанови дізнавача пропущений з поважних причин, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Враховуючи наведене, подану скаргу в цій частині слід задоволити.

Стосовно суті скарги слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку, незалежним і безстороннім судом.

Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

На підставі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Ухвалення рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого (дізнавача) повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (дізнавача) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (дізнавач) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених у заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи є, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею в судовому засіданні проведено огляд матеріалів кримінального провадження.

Сектором дізнання ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 17.11.2025 року.

Постановою дізнавача СД відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 18.02.2026 року кримінальне провадження було закрито на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Прийняте дізнавачем рішення мотивоване тим, що під час проведення досудового розслідування не було здобуто будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Проте, дізнавачем при закритті кримінального провадження не дотримано вимог КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було проведено з порушенням ст. 9 КПК України в частині забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, внаслідок чого не було встановлено, так і спростовано існування ряду обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Виходячи зі змісту постанови, вона не містить відомостей щодо проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій та встановлення всіх обставин вчинення імовірного злочину, а містить лише формальне посилання на норми Кримінального процесуального законодавства України.

Зі змісту ч. 5 ст. 110 КПК України слідує, що обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий(дізнавач), повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як видно з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження дізнавач зазначила, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, проте не обґрунтувала на підставі яких зібраних в ході досудового розслідування доказах були зроблені такі висновки, а також, необґрунтовано про відсутність необхідності проведення інших слідчих дій.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем не було допитано ФОП ОСОБА_5 з якою ОСОБА_6 перебуває у трудових відносинах. Також, дізнавачем не встановлено чи отримувала ОСОБА_6 допомогу у зв`язку з вагітністю й пологами за вказаним місцем роботи.

Таким чином, висновки дізнавача про закриття кримінального провадження ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що після розгляду скарги, слідчим суддею можуть бути прийняті ухвали про, зокрема: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування не проведено в повному обсязі дій для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України та ч. 2 ст.93 КПК України дізнавачем виконані не були та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язати уповноважену службову особу відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області продовжити досудове розслідування.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження - задоволити.

Поновити Головному управлінню пенсійного фонду України в Житомирській області строк на оскарження постанови дізнавача СД ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 18.02.2026 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000095 від 04.12.2025 року.

Постанову дізнавача СД ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 18.02.2026 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000095 від 04.12.2025 року - скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1