Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат ОСОБА_7 , та апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2026 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у кримінальному провадженні №0000026 від 19.01.2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2026 року, відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 та застосовано відносно неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 28.03.2026 року включно.

На ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу; не відлучатися з місця свого проживання АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися із потерпілою та свідками, у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну до органів ДМС України в Закарпатській області.

З матеріалів судового провадження слідує, що 29 січня 2026 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_8 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 272 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється директором товариства з обмеженою відповідальністю «Драгобрат», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Рахівський р-н., смт. Ясіня, полонина Драгобрат, буд. 1.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме, вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Так, 18 січня 2025 року близько 14:10 год. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешк. АДРЕСА_2 перебуваючи на території гірськолижного курорту ТОВ «Драгобрат», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Рахівський р-н., смт. Ясіня, полонина Драгобрат, буд. 1, пересуваючись на лижах за допомогою витягу буксирному канатному ВЛ1000 за координатами 48.246318, 24.237716 та піднявшись близько 350 метрів вгору, не втрималась за канат, почала сковзати до низу, набравши велику швидкість де біля початку підйому вдарилась головою об металеве огородження, яке в той момент не було обладнане захисними матами та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла на місці.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи №8 від 05.03.2025, смерть громадянки ОСОБА_9 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому потиличної кістки з переходом в основу черепа, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, що ускладнилось набряком та ущемленням речовини головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті.

Виявлені ушкодження у ОСОБА_9 могли виникнути при обставинах, які мали місце 18.01.2025. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа громадянки ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,76% що відноситься до легкого сп`яніння.

Згідно висновку призначеної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності від 12.12.2025 обов`язок з забезпечення виконання правил охорони праці та безпеки життєдіяльності при експлуатації витягу буксирного канатного на території ТОВ «Драгобрат», в урочищі «Драгобрат» у смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, на момент настання нещасного випадку з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був покладений на директора ТОВ «Драгобрат» ОСОБА_6 та відповідального за охорону праці, заступника директора ТОВ «Драгобрат» ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_6 будучи відповідальною за охорону праці на ТОВ «Драгобрат», по функціонуванню витягу буксирного канатного, що відноситься до робіт з підвищеною небезпекою, ігноруючи вимоги охорони праці та техніки безпеки, неналежно виконуючи свої обов`язки, внаслідок несумлінного до них ставлення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, проявила бездіяльність, що виявилася у невиконанні ОСОБА_6 вимог нормативних актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме: не створила безпечні умови в структурному підрозділі та не забезпечила належного технічного стану споруд, устаткування та обладнання, що виразилось у відсутності захисних матів на огороджені та відсутності аварійно рятувальної служби на підприємстві.

Крім того, ОСОБА_6 не здійснила контроль за додержанням працівником технологічних процесів, що виразилось у допущені порушень, які здійснені ОСОБА_10 - відповідальним за охорону праці. Дана бездіяльність порушує статтю 13 Закону України «Про охорону праці».

Внаслідок допущених порушень директором ТОВ «Драгобрат» ОСОБА_6 нормативно-правових актів з охорони праці, 18.01.2025 на території гірськолижного курорту ТОВ «Драгобрат», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Рахівський р-н., смт. Ясіня, полонина Драгобрат, буд. 1 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком, в результаті якого загинула ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, а саме у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.

ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 18.01.2025 проведеного в св ур. Дагобрат, смт. Ясіня, Рахівського р-ну;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.01.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 04.02.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 04.02.2025;

- висновком судово-медичної експертизи №8 від 05.03.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.03.2025 року ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.03.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.03.2025 року;

- висновком експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № СЕ-19/107-25/9012-БЖ від 12.12.2025 року;

- іншими матеріалами та доказами, що у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри.

Слідчий зазначив, що враховуючи вищевикладене, а також тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою констатовано, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину (ч. 2 ст. 272 КК України), зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (до 8 років позбавлення волі), остання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, підозрювана будучи на волі може незаконно впливати на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, вирішуючи питання про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя врахував, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР минуло більше одного року, до моменту звернення з даним клопотанням ОСОБА_6 не вчиняла таких дій, доказів зворотного надано не було, а тому наявність вказаного ризику не доведена та не обґрунтована, ні матеріалами клопотання, ні під час судового засідання. Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, місцевий суд також врахував наявність ризиків, передбачених пунктами ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 характеризуючі особу підозрюваної дані, а саме: наявність постійного місця проживання, двох малолітніх дітей на утриманні, роботи, відсутність судимостей та прийшов до переконання, що у клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слід відмовити та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з цим рішенням ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат ОСОБА_7 , та прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 вказує на необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді. Також вказує на необґрунтованість підозри. Разом з цим зауважує, що з боку ОСОБА_6 не було і не буде жодних переховувань від органів досудового розслідування або суду, не було і не буде жодних дій з боку ОСОБА_6 спрямованих на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Дії, спрямовані на вплив свідків, потерпілих, експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_6 теж відсутні, що говорить про її усвідомлення та повне розуміння ситуації. Просить змінити запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_6 та застосувати відносно неї домашній арешт в нічний час доби.

Прокурор ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує про незаконність та необґрунтованість рішення про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку прокурора, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання. Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності захисника, неявка якого, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд провадження за відсутності захисника апеляційний суд бере до уваги, що: останній належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду чи бажання приймати участь при розгляді апеляційної скарги він не подав; підозрювана ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги без участі захисника.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу подану у її інтересах та заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечив проти апеляційної скарги підозрюваної, та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваної підлягає задоволенню, тоді як апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого ОВС слідчого управління ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0000026, внесене до ЄРДР 19.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Із журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання брали участь як підозрювана ОСОБА_6 , так і її захисник - адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваної на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєного кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла учинити кримінальне правопорушення.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Таким чином, ґрунтуючись на матеріалах, доданих до клопотання, колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість існування зазначених ризиків, слідчий суддя врахував, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину (ч. 2 ст. 272 КК України), зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнанні її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (до 8 років позбавлення волі), остання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, підозрювана будучи на волі може незаконно впливати на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, вирішуючи питання про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя врахував, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР минуло більше одного року, до моменту звернення з даним клопотанням ОСОБА_6 не вчиняла таких дій, доказів зворотного надано не було, а тому наявність вказаного ризику не доведена та не обґрунтована, ні матеріалами клопотання, ні під час судового засідання.

Крім того, слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу врахував характеризуючі дані підозрюваної, а саме: наявність постійного місця проживання, двох малолітніх дітей на утриманні, роботи, відсутність судимостей.

При цьому, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваної ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить її належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрювана ОСОБА_6 перешкоджала досудовому розслідуванню.

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд не погоджується з висновком про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий висновок є передчасним та таким, що не повною мірою відповідає принципу пропорційності.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний враховувати дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, рід занять, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків та інші обставини.

Матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_6 має постійне місця проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює, не має судимостей. За таких обставин застосування до неї як тримання під вартою, так і цілодобового домашнього арешту не повністю відповідає меті запобіжного заходу та є надмірним обмеженням її прав і свобод.

Колегія суддів вважає, що належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту у нічний час доби. Такий захід є достатнім для мінімізації встановлених ризиків, водночас забезпечує баланс між інтересами кримінального провадження та правом особи на свободу і особисту недоторканність.

За цих обставин, рішення місцевого суду про застосування цілодобового домашнього арешту є передчасним, а запобіжний захід підлягає зміні на домашній арешт у нічний час доби як більш пропорційний та достатній для досягнення цілей, визначених кримінальним процесуальним законом.

На думку суду апеляційної інстанції запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби є тим запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , від імені якої діє адвокат ОСОБА_7 - задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2026 року - скасувати.

У задоволенні клопотання відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, в межах строку досудового розслідування до 28.03.2026 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу;

- не виїжджати за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися із потерпілою та свідками, у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну до органів ДМС України в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: