Справа № 346/4800/23
Провадження № 1-кп/346/181/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000740 від 01.08.2023 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коломия, громадянки України, розлученої, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2023 р. до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт з кримінального провадження №0000740 від 01.08.2023 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Вказаний обвинувальний акт з дотриманням порядку визначеного ст. 35 КПК України відповідно до здійсненого авторозподілу передано в провадження судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 29.08.2023 р.

Ухвалою суду від 31.08.2023 року призначено підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні на 25.09.2023 року.

Ухвалою суду від 22.11.2023 оголошено в розшук обвинувачену ОСОБА_4 , надано дозвіл на її затримання з метою приводу в судове засідання, провадження по справі зупинено на час розшуку.

На підставі розпорядження керівника апарату від 18.12.2024 № 01-11/310/2024 призначено повторний авторозподіл даної судової справи у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 з посади судді Коломийського міськрайонного суду та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 р., головуючим суддею для розгляду судової справи було визначено суддю ОСОБА_6 .

На підставі розпорядження керівника апарату від 21.11.2025 № 01-11/388/2025 призначено повторний авторозподіл даної судової справи у зв`язку із смертю судді ОСОБА_6 та відрахуванням її із складу суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025, головуючим суддею для розгляду судової справи було визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 01.12.2025 кримінальна справа прийнята до провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 09.03.2026 відновлено кримінальне провадження у зв`язку із розшуком обвинуваченої та призначено в підготовче судове засідання на 09.03.2026.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а саме 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 2684 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачена в судовому засіданні дала згоду на закриття кримінального провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28.07.2023 року об 11:11 годин, перебуваючи на кладовищі, що знаходиться за адресою с.Велика Кам`янка вул..Січових Стрільців Коломийського району Івано-Франківської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу таємно викрала із вазонів, які розміщені на надгробку могили чотири кущові троянди вартістю 295 грн за одну штуку, чим завдала ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1180 грн. Після чого ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинула та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Зі змісту частин 1, 4 статті 185 КК України вбачається, що суспільно небезпечним діянням, яке містить склад кримінального правопорушення, визнається таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, який триває на всій території України з 24.02.2022 по теперішній час.

Верховний Суд у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 940/225/21 вказав, що для відмежування таємного викрадення чужого майна (крадіжки) як кримінального проступку від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, яке є адміністративним правопорушенням (ст. 51 КУпАП), вирішальною є вартість викраденого майна.

При цьому вартість чужого майна, яка вважається дрібною, встановлюється у ст. 51 КУпАП, а не в Особливій частині КК України. Тобто, без застосування норм статті 51 КУпАП неможливо визначити кримінальну протиправність діяння, яке має ознаки крадіжки, а отже норми статті 51 КУпАП є невід`ємною складовою законодавства України про кримінальну відповідальність в аспекті застосування статті 185 КК України.

Станом на час вчинення діяння, яке викладено в обвинувальному акті (28 липня 2023 року) та яке стосується заволодіння майном на загальну суму 1180 грн., частина 3 статті 51 КУпАП визначала, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (тобто 302 грн. 80 коп.)

Однак, 09 серпня 2024 набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким статтю 51 КУпАП було викладено у новій редакції та визначено, що дрібне викрадення чужого майна має місце тоді, коли вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на час вчинення інкримінованого злочину складало 2 684 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, станом на час розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 набрав чинності закон про кримінальну відповідальність, що скасував кримінальну протиправність діяння у виді крадіжки чужого майна на суму до 2684 грн.

У зв`язку із цим суд звертає особливу увагу на те, що вищенаведений Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX є саме законом про кримінальну відповідальність, а не тільки законом про внесення змін до КУпАП, оскільки, як було вказано судом вище, без застосування норм статті 51 КУпАП неможливо визначити кримінальну протиправність діяння, яке має ознаки крадіжки.

Відповідно до ч.1,3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.(ч.6 ст.3 КК)

Отже, визнання Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX законом про кримінальну відповідальність узгоджується з ч. 6 ст. 3 КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжки 4 кущових троянд загальною вартістю 1180 грн. і такі дії на час вчинення кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України. Станом на час розгляду даного кримінального провадження набрав чинності закон про кримінальну відповідальність, що скасував кримінальну протиправність діяння у виді крадіжки чужого майна на суму до 2684 грн., яка кваліфікується як дрібна крадіжка. Відповідальність за яку встановлена Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 цКПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Дане провадження надійшло до суду з обвинувальним актом, на час розгляду якого втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, в судовому засіданні обвинувачена не заперечувала проти закриття даного кримінального провадження щодо неї, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом України №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, отже втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з урахуванням згоди обвинуваченої на закриття кримінального провадження за цією підставою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України №3886-ІХ, ст.ст.4,5 КК України, п. 4-1 ст. 284, ст.372, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740 від 01.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази, а саме оптичний диск «Verbatim DVD+R» із матеріалами відеозапису із камер відео спостереження та товарний чек на покупку троянд кущових - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1