Справа №760/6536/26 Провадження №1-кс/760/4140/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2026 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19 березня 2026 року (на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19 березня 2026 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000569 від 07.03.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2026 приблизно о 19:00 троє невстановлених осіб, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 6 під погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану відкрито викрали поясну сумку вартістю 1000 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_7 . Після чого покинули місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Було встановлено, що до кримінального правопорушення причетні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які під погрозою застосування насильства, використовуючи для цього перцевий балончик та кастет відкрито викрали поясну сумку вартістю 1000 гривень В подальшому, 08.03.2026 об 01:31 год. (фактичний час затримання об 21:30 год. 07.03.2026) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та під час особистого обшуку за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 3 було виявлено та вилучено: Поясну сумку сірого кольору з написом на ній «New Balance», яку поміщено до спеціального пакету №PSP3218841. Так, вилучена поясна сумка сірого кольору з написом на ній «New Balance» є предметом вчинення злочину та належить потерпілому ОСОБА_7 , відповідно є речовим доказом у кримінальному провадженні. Майно на яке необхідно накласти арешт визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Згідно з ч. 5 ст. 171 клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Крім цього, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Так, вищевказане вилучене майно, має суттєве значення для кримінального провадження в якості речового доказу. В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення речових доказів без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їх знищення та втрати речових доказів до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.Також, для забезпечення мети заходу кримінального провадження - арешту майна, з метою збереження речових доказів, прошу здійснювати розгляд клопотання за відсутності власників майна. Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини, просив накласти арешт на майна (заборонивши відчужувати його, розпоряджатися ним будь - яким чином та користуватись), а саме на поясну сумку сірого кольору з написом на ній «New Balance», яку поміщено до спеціального пакету №PSP3218841, які вилучено 08.03.2026 за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 3, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання слідчий з`явилась, вказане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, проти задоволення клопотання заперечувала, вказала, що вилучена поясна сумка належить не підозрюваному, а потерпілому, у зв`язку з чим вона вважає, що доцільність накладення на неї арешту відсутня.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Законний представник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, надала слідчому судді заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000569, 07.03.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 06.03.2026 приблизно о 19:00 троє невстановлених осіб, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6, під погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану відкрито викрали поясну сумку вартістю 1000 гривень. Після чого покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд (а.с. 4).

Відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.03.2026 за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 3, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: поясну сумку сірого кольору з написом на ній «New Balance», яку поміщено до спеціального пакету №PSP3218841 (а.с. 63 - 69).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання до камери схову від 08 березня 2026 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000569 від 07.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України: поясну сумку сірого кольору з написом на ній «New Balance», яку поміщено до спеціального пакету №PSP3218841 (а.с. 72 - 73).

Також, слідчим суддею було досліджено додані до клопотання слідчим Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.03.2026 року (а.с. 7 - 8), Протокол допиту свідка від 07.03.2026 року (а.с. 9 - 12), Протокол допиту малолітнього потерпілого від 07.03.2026 року (а.с. 13 - 15), Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2026 року, від 08.03.2026 року (а.с. 22 - 36, 40 - 54), Протоколи допиту малолітнього свідка від 07.03.2026 року (а.с. 37 - 39, 55 - 57), Повідомлення про підозру від 08.03.2026 року (а.с. 74 - 78).

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено 08.03.2026 року за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 3, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: поясну сумку сірого кольору з написом на ній «New Balance», яку поміщено до спеціального пакету №PSP3218841, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000569 від 07.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на вилучені речі та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено 08 березня 2026 року за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 3, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: поясну сумку сірого кольору з написом на ній «New Balance», яку поміщено до спеціального пакету №PSP3218841.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1