Справа №760/6398/26
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001350 від 11.12.2025, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

З поданого клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001350 від 11.12.2025, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, а також за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 01.12.2025, в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_7 , використовуючи власний обліковий запис у месенджері «Telegram», зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , отримав повідомлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка використовує обліковий запис з назвою « ОСОБА_11 » та ідентифікатором профілю « ОСОБА_12 », в якому містилась пропозиція щодо виконання замовлення за грошову винагороду, а саме виготовлення саморобного вибухового пристрою та, за його допомогою, вчинення терористичного акту, а саме вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки, що може призвести до загибелі людини. За виконання вказаного замовлення невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка використовує обліковий запис з назвою « ОСОБА_11 » та ідентифікатором профілю « ОСОБА_12 », пообіцяла грошову винагороду у розмірі 1 000 доларів США та оплату витрат на придбання компонентів та виготовлення саморобного вибухового пристрою.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився.

В подальшому в месенджері «Telegram» між невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка використовує обліковий запис з назвою « ОСОБА_11 » та ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та ОСОБА_7 відбулось листування, в якому останній отримав список необхідних компонентів, які необхідно придбати для виготовлення саморобного вибухового пристрою, який мав у складі: ацетон, об`ємом 1 літр, електроліт, об`ємом 1 літр, миючий засіб «Ваніш», об`ємом 1 літр, аміачна селітра, вагою 8 кг, залізні гайки, у кількості 200 штук, лейкі стрічки (двосторонні та звичайні), сенсорні телефони, у кількості 3 штук, кнопочні телефони, у кількості 6 штук, універсальні мобільні батареї (повербанки), у кількості 3 штук, стартові пакети мобільного оператора «Київстар» до кожного телефону, вогнегасники, у кількості 3 штук, пластикові медичні шприци, електрозапальники, епоксидний клей.

Усвідомлюючи значний обсяг робіт, який необхідно зробити для придбання вказаних компонентів та виготовлення саморобного вибухового пристрою, ОСОБА_7 повідомив своєму знайомому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в свою чергу повідомив своєму знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про можливість вчинення терористичного акту, зокрема, вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки, що може призвести до загибелі людини, за грошову винагороду у розмірі 1 000 доларів США, на що останні виявив бажання взяти участь у їх здійсненні.

У подальшому, розподіливши між собою завдання по підготовці до виготовлення саморобного вибухового пристрою, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 03.12.2025, здійснили придбання зазначених у вказаному списку компонентів.

Надалі, невстановлена в ході досудового розслідування особа, з метою продовження здійснення координації дій, надання інструкцій та контролю їх виконання щодо виготовлення саморобного вибухового пристрою, використовуючи обліковий запис з назвою «Rektor», шляхом здійснення аудіовикликів у месенджері «Telegram», надавала детальні інструкції ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо поетапного виготовлення саморобного вибухового пристрою, призначеного до вчинення терористичного акту, а саме: вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки, що може призвести до загибелі людини, які, в свою чергу, залучали до виготовлення саморобного вибухового пристрою ОСОБА_8

11.12.2025, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прибули на вул. Ревуцького, 56, у м. Києві. Відповідно до завчасно розподілених ролей, ОСОБА_5 встановив сенсорний мобільний телефон, направивши його таким чином, щоб кут огляду охоплював місце вчинення терористичного акту. В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлювали два саморобні вибухові пристрої та активували під`єднані до них мобільні телефони для можливості подальшого дистанційного підриву.

Внаслідок цього, перший саморобний вибуховий пристрій було дистанційно приведено в дію, що призвело до його підриву та вибуху, яким завдано смерть ОСОБА_13 та завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 . Другий саморобний вибуховий пристрій було дистанційно приведено в дію, коли на місце першого вибуху прибули співробітники правоохоронних органів. Так, внаслідок підриву та вибуху другого саморобного вибухового пристрою було завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

12.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні терористичного акту, тобто вчинення вибуху, з метою порушення громадської безпеки, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

13.12.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.02.2026, без визначення розміру застави.

09.02.2026 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.03.2026, без визначення розміру застави.

09.03.2026 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 12.06.2026.

Крім того, слідчий вказує, що підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме: протоколом огляду місця події від 11.12.2025, у ході якого зафіксовано місце вчинення терористичного акту, а також вилучено частини саморобних вибухових пристроїв; протоколом огляду місця події від 12.12.2025, у ході якого вилучено в сміттєвому баці коробки з-під мобільних телефонів, що використовувались для вчинення терористичного акту; протоколом огляду трупа від 11.12.2025, у ході якого зафіксовано ушкодження, які отримав загиблий військовослужбовець НГ України; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12.12.2025, який вказав, що він здав в оренду квартиру підозрюваним, у якій останні виготовляли саморобний вибуховий пристрій; протоколом слідчого експерименту від 16.12.2025, у якому відтворено обставини вчинення підозрюваними кримінального правопорушення, зокрема отримання інструкцій щодо виготовлення саморобного вибухового пристрою, купівлі комплектуючих, виготовлення та закладення; відеозаписами із камер відеоспостереження, де зафіксовано, як підозрювані здійснювали, так звану «розвідку», поблизу місця вчинення терористичного акту, а також момент підходу та відходу; протоколами допиту підозрюваних під відео за участю захисників, у ході яких підозрювані детально розповіли обставини їх залучення до протиправної діяльності та розподіл ролей при вчиненні терористичного акту.

На думку слідчого, встановленні при застосуванні запобіжного заходу та при продовженні строку дії запобіжного заходу ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам. Зокрема, звертає увагу на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі його засудження. Це все, за переконанням слідчого, свідчить про те, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та/чи суду, шляхом зміни місця свого проживання, шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_5 , не можуть забезпечити належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, а також запобігти вище зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, просила змінити запобіжний захід та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки, ОСОБА_5 визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та не перешкоджає діяльності органів досудового розслідування.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001350 від 11.12.2025 вбачається, що внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 258 КК України.

12.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні терористичного акту, тобто вчинення вибуху, з метою порушення громадської безпеки, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

13.12.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.02.2026, без визначення розміру застави.

09.02.2026 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.03.2026, без визначення розміру застави.

09.03.2026 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 12.06.2026.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У відповідності до положень ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст.219 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У судовому засіданні встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені при застосуванні та продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує у клопотанні слідчий та обґрунтовує прокурор в судовому засіданні.

Перебування України в умовах воєнного стану, фактичні обставини провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, необхідність забезпечення його належної процесуальної поведінки, тяжкість та суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, також дають підстави вважати, що застосування альтернативних запобіжних заходів є неможливими для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, судом при розгляді клопотання не встановлено, як і неможливості перебування в умовах СІЗО за станом здоров`я.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, особу підозрюваного, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте у визначений законом строк закінчити досудове розслідування не представляється можливим, що обумовлено необхідністю проведення ряду слідчих дій, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу за наведених вище обставин не встановлено. Відтак слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк його тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.05.2026 включно.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій судом при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави відносно ОСОБА_5 , оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений під час дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.05.2026 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Строк дії ухвали до 07.05.2026.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1