Справа № 368/1539/18
провадження № 1-кп/368/11/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000459 від 04.08.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, яка надійшла до суду в 2018 році.

Згідно обвинувального акту водій ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі «Chevrolet Еріка», д.н. НОМЕР_1 поблизу будинку № 38 по вулиці Вишнева в селі Ліщинка Кагарлицького району Київської області, в напрямку села Шубівка Кагарлицького району Київської області, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, і в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», та пункту 11.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався із керуванням автомобіля, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , яка рухалася у смузі руху в напрямку міста Кагарлик.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_8 загинули на місці події.

Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про зупинення провадження поскільки обвинувачений ОСОБА_6 на даний час мобілізований. Дане клопотання підтримав в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні послалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що дане клопотання не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан.

Початок дії воєнного стану. 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Первинний строк дії становив 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України, які щоразу затверджувалися Верховною Радою України. Починаючи з травня 2022 року, продовження здійснюється, як правило, строком на 90 діб.

Таким чином, правовий режим воєнного стану в Україні є безперервним з 24 лютого 2022 року та продовжує діяти станом на дату винесення ухвали.

Згідно довідки №1645/5/1143 від 10.02.2026 року, наданою обвинуваченим ОСОБА_6 ,.останній перебуває на військовій службі за мобілізацією.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено військовий обов`язок. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п.97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п.1 ст.6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги оперативності розгляду кримінальних проваджень у справах, по яких підсудний тримається під вартою, грунтуються на підвищених вимогах до розумного строку розгляду (з урахуванням виключного ступеня обмеження права особи на свободу). Усталена правова позиція ЄСПЛ із зазначеного питання наведена у п.90 рішення у справі «Тодоров проти України»: «Суд також зазначає, що протягом усього кримінального провадження заявник у цій справі тримався під вартою, що вимагало від державних органів, які розглядали справу, особливу сумлінність у здійсненні правосуддя без затримок (див., наприклад, п.83 рішення у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia) та п.31 рішення від 31.01.2006р. у справі «Юртаєв проти України» (Yurtayev v. Ukraine))».

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст.28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч.4 ст.28 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23.02.2006р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Тому, враховуючи той факт, що справа в провадженні суду знаходиться з 02.11.2018 року, а в провадженні судді ОСОБА_1 з 14.02.2019 року, а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, і обвинувачений в судове засідання з`явився, хоч і мобілізований, то суд вважає, що підстав для зупинення провадження не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 335 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 про зупинення провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1