ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002210 від 17.07.2024, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 17.06.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України,

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, розлученої, працює молодшою санітаркою в Житомирському геріатричному пансіонаті, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

16.07.2024 близько 22 години 30 хвилин під час виконання службових обов`язків працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , будучи у форменому одязі та екіпіруванні, перебували поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , куди прибули за викликом ОСОБА_10 щодо вчинення стосовно нього хуліганських дій ОСОБА_6 .

Під час вказаних подій, ОСОБА_6 став поводити себе агресивно до працівників поліції та не реагував на їх усні зауваження, висловлював погрози працівникам поліції фізичною розправою та здійснював спроби залишити місце події.

З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 попередив його про можливість застосування заходів примусу, фізичної сили та спеціальних засобів, передбачених статтями 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», однак останній на законні вимоги працівника поліції не реагував та продовжував свої неправомірні дії.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_6 , який усвідомлював, що працівники поліції одягнені у формений одяг, виконують службові обов`язки з метою припинення його неправомірних дій, виник злочинний умисел, направлений на здійснення опору працівникові правоохоронного органу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , на ґрунті зневажливого ставлення до працівників правоохоронних органів, з метою невиконання законних вимог ОСОБА_5 , почав залишати місце події, прискоривши рух. В подальшому, під час затримання ОСОБА_5 ОСОБА_6 останній, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на опір працівнику правоохоронного органу, вступив у активну боротьбу з ОСОБА_5 , впав разом із останнім на землю, при цьому намагаючись нанести йому удари руками та ногами. Крім того, ОСОБА_6 , під час активного опору ОСОБА_5 , постійно висловлювався нецензурними словами, які принижують честь та гідність поліцейського і погрожував фізичною розправою.

У подальшому, ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції і стосовно нього був складений адміністративний протокол за вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_10 .

В цей день час, місці та за вказаних обставин, у матері ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка перебувала поруч, та усвідомлювала, що працівники поліції одягнені у формений одяг, виконують службові обов`язки, виник злочинний умисел на здійснення опору працівникові правоохоронного органу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , на ґрунті зневажливого ставлення до працівників правоохоронних органів, почала висловлюватись у бік останніх образливими та нецензурними словами, які принижують честь та гідність поліцейського, та, з метою перешкоджання ОСОБА_5 затримати ОСОБА_6 і застосувати до нього кайданки, ОСОБА_7 почала утримувати за руки та формений одяг ОСОБА_5 , намагаючись звільнити ОСОБА_6 .

У свою чергу поліцейська ОСОБА_9 , з метою припинення неправомірних дій ОСОБА_7 , замість того, щоб допомагати ОСОБА_5 затримати ОСОБА_6 , який чинив активний опір, була вимушена фізично утримувати ОСОБА_7 , задля виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, направлених на припинення неправомірних дій ОСОБА_6 .

Крім того, 17.07.2024 близько 02 години 25 хвилини ОСОБА_4 , під час виконання службових обов`язків, у форменому одязі та екіпіруванні, перебував поблизу відділу поліції №l Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 88, де зачитував вголос складений ним раніше адміністративний протокол стосовно ОСОБА_6 .

В цей час, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, умисно, переслідуючи мету навмисного противоправного заподіяння тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків, наніс один удар правою ногою в область черевної порожнини ОСОБА_4 , від чого останній втратив рівновагу та впав на асфальтне покриття, при цьому вдарившись правим коліном, правим ліктем та лобною частиною голови.

В результаті чого ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на животі, саден на обличчі, правих верхній та нижній кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

05.03.2025 у кримінальному провадженні №0002210 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 за участю її захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.

З укладеної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.342 КК України як дій, які виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Сторони угоди, з урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, щиро розкаялась у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання на підставі ч. 1 ст. 66 КК України, зобов`язалась публічно вибачитись перед колективом відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за свої протиправні вчинки та чинення нею опору, що є обставиною, яка пом`якшує покарання на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи досудову доповідь органу пробації, за результатами якої орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, відсутність тяжких наслідків від її злочинних дій, визначили та узгодили покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Також отримана згода обвинуваченої на призначення даного виду та розміру покарання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, які роз`яснені сторонам.

02.10.2025 у кримінальному провадженні №0002210 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.

З укладеної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України як дій, які виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Сторони угоди, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №151-2024 виявляє клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості (F60.3 МКХ-10) та не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання на підставі ч. 1 ст. 66 КК України, в період запровадженого в Україні воєнного стану добровільно перерахував на рахунок благодійної організації «Благодійний фонд «Підтримай третю штурмову»» на допомогу української армії кошти в сумі 5000,00 гривень, зобов`язався публічно вибачитись перед колективом відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за свої протиправні вчинки та вчинення ним опору, що є обставинами, які пом`якшуть покарання на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи досудову доповідь органу пробації, за результатами якої орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, відсутність тяжких наслідків від його злочинних дій, визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинені ним кримінальні правопорушення, а саме:

- за ч.2 ст.342 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

- за ч.2 ст.345 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень визначили у виді пробаційного нагляду на строк 4 роки.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження вказаних угод про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що угоди підлягають затвердженню з таких підстав.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнали себе винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень та просили суд затвердити укладені угоди, призначивши узгоджені в них міри покарання, при цьому обвинувачені зазначили, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в судовому засіданні угоди, укладені між прокурором та його підзахисними підтримав, просив суд їх затвердити.

Прокурор у судовому засіданні заявив, що укладення угод про визнання винуватості відповідає вимогам КПК та КК України, а тому, вважає за можливе їх затвердити та призначити обвинуваченим узгоджене сторонами угод покарання.

Також, отримана згода потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на укладення зазначених угод.

Суд, заслухавши сторін судового провадження, переконався, що укладення угод сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладених угод про визнання винуватості, наслідки їх затвердження, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладених угод.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 не обирався.

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 в період з 17.07.2024 по 18.07.2024 був затриманий та в подальшому ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.07.2024 стосовно останнього було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в період з 18 липня 2024 року по 17 вересня 2024 року, який після закінчення строку дії зазначеної ухвали продовжений не був.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, а відповідно до ч.1 цієї статті - одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, а відповідно до ч.1 цієї статті - одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Беручи до уваги те, що суд призначає обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду, суд вважає за необхідне на підставі ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати останньому строк попереднього ув`язнення та перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні пробаційного нагляду та три дні цілодобового домашнього арешту за два дні пробаційного нагляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373-374, 394, 474, 475, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0002210 від 17.07.2024 угоду про визнання винуватості, укладену 02.10.2025 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.342 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

за ч.2 ст.345 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді пробаційного нагляду на строк 4 роки.

На підставі ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 17.07.2024 по 18.07.2024 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні пробаційного нагляду та перебування під цілодобовим домашнім арештом в період з 19.07.2024 по 17.09.2024 включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за два дні пробаційного нагляду.

На підставі ч.2 та ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Затвердити у кримінальному провадженні №0002210 від 17.07.2024 угоду про визнання винуватості, укладену 05.03.2025 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченим, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_11