ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1101/26 Справа № 210/3056/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2025 року, якою залишено без задоволення подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька випрана колонія (№80)» ОСОБА_8 про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2025 року залишено без задоволення подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька випрана колонія (№80)» ОСОБА_8 про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи ухвалене рішення, суд 1-ї інстанції, в сукупності з наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, середній ризик вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, прийшов до висновку, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 немає.

Доводи апеляційної скарги:

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду 1-ї інстанції та ухвалити нове рішення про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновки суду, зазначені в оскарженій ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що суд не повно дослідив дані, що характеризують його особу.

Звертає увагу, що він відбув частину покарання, призначеного йому судом, та що передбачена вимогами ст. 81 КК України для вирішення питання про умовно-дострокове його звільнення.

Окремо звертає увагу, що за час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» з 23.04.2021 року не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Зауважує, що не підтримує приятельських стосунків з прокримінально налаштованими особами, не провокує та не створює конфліктні ситуації на відділенні СПС та під час режимних заходів. З представниками адміністрації та працівниками установи ввічливий, адекватно реагує на критику, виконує всі їхні законні вимоги. На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Зазначає, що він працевлаштований на виробництві установи. До своїх обов`язків ставиться сумлінно з розумною ініціативою, за що має одне заохочення, добровільно бере участь в безоплатних роботах по благоустрою колонії та прилеглих до неї територій, за що має два заохочення.

Звертає увагу, що підтримує соціально корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів, отримує посилки і передачі.

Позиції сторін в суді :

Прокурор в судовому засіданні при апеляційному розгляді просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, як законну та обґрунтовану.

Засуджений ОСОБА_7 , належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду, клопотань про бажання приймати участь у судовому засіданні або про відкладення розгляду справи не надав, тому колегія суддів, в порядку ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги засудженого за його відсутності.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги засудженого, вислухавши пояснення прокурора, колегія суддів вважає наступне:

Із матеріалів справи вбачається, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2020 року ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді 08 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, що особисто йому належить. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 26.05.2017 року по 06.10.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2021 року вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 12.02.2021 року.

Початок строку відбування покарання 25.03.2021 року. Кінець строку 05.07.2028 року. Станом на 05.12.2025 року відбув 2/3 строку покарання.

Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що суд, відмовляючи у задоволенні подання адміністрації виконання покарань, мотивував свої висновки тим, що існування формальних підстав для звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_7 , обумовлених лише відбуттям певного строку покарання за наявності заохочень, не дають суду підстав для задоволення подання адміністрації виконання покарань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Врахувавши положення ст. 81 КК України, дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів і особу засудженого в цілому, суд 1-ї інстанції прийшов до висновку про відсутність достатніх даних про те, що до ОСОБА_7 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому залишив без задоволення подання адміністрації установи виконання покарань.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Станом на момент звернення до суду 1-ї інстанції з поданням адміністрації виконання покарань про застосування ст. 81 КК України, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.03.2021 року, а саме в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», з 23.04.2021 року в ДУ «Криворізька виправна колонія №80». Фактично відбутий строк покарання на 05.11.2025 року, - 04 роки 07 місяців 11 днів.

За час відбування покарання в установі виконання покарань ОСОБА_7 не притягувався до дисциплінарної відповідальності. За весь період відбування покарання отримав 3 заохочення «За сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці згідно ст.118 ч.5 КВК України» від 15.07.2024 року, 09.01.2025 року та 07.10.2025 року.

Засуджений ОСОБА_7 працевлаштований, однак, відповідно до довідки про доходи за період з 01.05.2025 року по 31.10.2025 року, працював в травні, червні, липні, вересні та жовтні 2025 року.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, оскільки набрав більше 65 балів, а саме 78 балів.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року №294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за №117/39173.

Апеляційний суд вважає слушним висновок суду 1-ї інстанції про те, що наявність заохочень та відсутність діючих стягнень не може свідчити достеменно про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд 1-ї інстанції обґрунтовано виходив з того, що при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню про умовно дострокове звільнення, за весь час відбування ним покарання.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого під час відбування ним покарання. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

З матеріалів справи не встановлено, як під час розгляду судом 1-ї інстанції, так і під час апеляційного розгляду, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та його поведінка зазнала таких позитивних змін, що не вимагає подальше утримання в місцях відбування покарань.

Апеляційний суд враховує, що станом на день розгляду подання адміністрації виконання покарань, засуджений відбув 2/3 строку покарання, що є формальною умовою для застосування пільги за ст. 81 КК України.

Як вбачається з характеризуючих даних на ОСОБА_7 та висновку щодо ступеня виправлення засудженого станом на 26.11.2025 року засуджений довів своє виправлення, однак така оцінка ступеня виправлення на думку суду є передчасною зважаючи на попередні оцінки та строк відбутого покарання. При цьому ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється, як - середній.

Разом з тим, заохочення, отримані засудженим, не свідчать про динамічний поступовий процес виправлення, оскільки за змістом ч. 1 ст. 118 КВК України засуджені мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг.

Суд, на підставі оцінки ступеня виправлення засудженого за весь період відбування покарання, обгрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 лише став на шлях виправлення, однак ще не довів свого виправлення. Останній не позбавлений права клопотати про застосування до нього положень статті 82 КК України (заміни покарання на більш м`яке), проте застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_7 такою, що свідчить про його виправлення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Судом 1-ї інстанції враховано, що згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи наведені дані колегія суддів доходить висновку, що суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що адміністрацією виконання покарань та засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Доводи апеляційної скарги засудженого про необґрунтованість оскарженої ухвали суду 1-ї інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому не є слушними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 419, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2025 року, якою залишено без задоволення подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька випрана колонія (№80)» ОСОБА_8 про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4