Справа № 484/746/24
Провадження № 1-кп/484/54/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Одеса, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів № 340 від 08.05.1993 року, якою затверджено положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі МВС.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 185 від 13.03.2013 затверджено «Порядок централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення посвідчення водія» яким визначено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Таким чином, посвідчення водія є офіційним документом, оскільки може бути використане як документ докази у правозастосовчій діяльності, що складається та видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади, та складене з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, 12 квітня 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Одеса, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи намір на отримання права керування транспортними засобами та відповідного посвідчення без проходження теоретичного і практичного іспитів, знайшов оголошення у соціальній мережі «Фейсбук» з надання послуг виготовлення посвідчення водія, що не перебуває в офіційному обігу на території України, зв`язався з раніше незнайомою особою та, з метою подальшого використання, домовився про придбання завідомо підробленого посвідчення водія за грошові кошти у розмірі 300 доларів США.

Цього ж дня, через декілька годин з моменту замовлення, а саме 12 квітня 2014 року, ОСОБА_4 , всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», отримав від невстановленої особи завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії ВАН, номер - НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Так, 20.01.2024 року о 00 год. 17 хв. за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Достоєвського, 14 за порушення правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб «ZAZ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , діючи в особистих інтересах, умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частинні підтвердження права на керування транспортними засобами, пред`явив та надав для перевірки співробітникам поліції (за їх законною вимогою) завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія на своє ім`я серії ВАН, номер НОМЕР_1 , видане 08.06.2013 Одеським МРЕВ № 1 УМВС України в Одеській області, яке незаконно придбав через невстановлену особу за допомогою мережі Інтернет.

Посвідчення водія, яке ОСОБА_4 пред`явив працівникам поліції, не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документа, внаслідок чого ОСОБА_4 використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, детально пояснив про обставини скоєння ним кримінального правопорушення, що дійсно використовував підроблений документ для посвідчення своєї особи у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, а саме - посвідчення водія на своє ім`я серії ОСОБА_5 , номер НОМЕР_1 , видане 08.06.2013 Одеським МРЕВ № 1 УМВС України в Одеській області, яке незаконно придбав через невстановлену особу за допомогою мережі Інтернет, за умов та обставин, викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і повне дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано такі докази:

- рапорт про виявлення правопрушення від 20.01.2024;

- постанову від 20.01.2024 про визнання речовим доказом посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 08.06.2013 Одеським МРЕВ № 1 УМВС України в Одеській області;

- висновок експерта № СЕ-19/115-24/1470-ДД від 25.01.2024, відповідно до якого, зокрема, бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_4 , виданий 08.06.2013 Одеським МРЕВ №1 УМВС України в Одеській області не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, із додатком посвідченням водія;

- відповідь адміністратора ТСЦ № 4842 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях про те, що ОСОБА_4 посвідчення водія не видавалось.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину та дав правдиві пояснення про обставини скоєння кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення є проступком, наявність пом`якшуючих покарання обставин, і вважає, що останньому слід обрати покарання у виді штрафу, визначеного санкцією ч.4 ст.358 КК України, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, з ОСОБА_4 , на користь держави, слід стягнути витрати по справі, в сумі 2650 грн. 48 коп., які складаються із затрат на проведення судової технічної експертизи документів.

Керуючись ст.ст.368,373,374,392-396 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави, витрати по справі, в сумі 2650 грн. 48 коп., які складаються із затрат на проведення судової технічної експертизи документів.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.01.2024 на посвідчення водія НОМЕР_4 , видане на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши вказаний речовий доказ для належного зберігання в матеріалах даного судового провадження.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_6