Справа № 946/9817/25
Провадження № 1-кп/946/279/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

13 травня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001427, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, такого, що не відноситься до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2025 по справі № 946/4682/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, яка набрала законної сили 18.07.2025.

Вищезазначену постанову суду 07.07.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, оскільки був присутній при розгляді справи та йому було вручено копію постанови.

29.08.2025 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 946/6483/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, яка набрала законної сили 09.09.2025.

Вищезазначену постанову суду 11.09.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, у зв`язку з чим він достовірно знав, що його позбавлено права керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 03.11.2025 приблизно о 17:57 год., ОСОБА_4 , пересуваючись по м. Ізмаїл, вул. Михайла Грушевського, діючи з вищезазначеним умислом, мотивом та метою, будучи позбавленим судовим рішенням права керування транспортними засобами, нехтуючи вказаним судовим заборонам, порушуючи правила дорожнього руху, у нічний час доби без світла фар, а саме порушуючи п. 19.1 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

2. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2025 у справі № 946/4682/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та йому призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вказана постанова набрала законної сили 17.07.2025, про що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений, оскільки брав участь у судовому засіданні.

Також встановлено що, 29.08.2025 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 946/6483/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, яка набрала законної сили 09.09.2025.

Вищезазначену постанову суду 17.12.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, у зв`язку з чим він достовірно знав, що його позбавлено права керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 04.03.2026 у період приблизно з 19:30, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , пересуваючись по вул. Поштовій в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, діючи з вищезазначеним умислом, мотивом та метою, будучи позбавленим судовим рішенням права керування транспортними засобами, нехтуючи вказаним судовим заборонам, здійснював керування транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 по 19:55 год., коли він був зупинений співробітниками ВРПП ВП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, тобто умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

3. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2025 у справі № 946/4682/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вказана постанова набрала законної сили 17.07.2025, про що

ОСОБА_4 був належним чином повідомлений, оскільки брав участь у судовому засіданні.

29.08.2025 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 946/6483/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, яка набрала законної сили 09.09.2025.

Вищезазначену постанову суду 17.12.2025 ОСОБА_4 особисто отримав, у зв`язку з чим він достовірно знав, що його позбавлено права керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 07.04.2026 у період приблизно з 21:50 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , пересуваючись по вул. Січових стрільців в місті Ізмаїл Одеської області, діючи з вищезазначеним умислом, мотивом та метою, будучи позбавленим судовим рішенням права керування транспортними засобами, нехтуючи вказаним судовим заборонам, здійснював керування транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2101 з реєстраційним номером НОМЕР_2 по 21:57 год., коли він був зупинений співробітниками ВРПП ВП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, тобто умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

«Стаття 382. Невиконання судового рішення

1. Умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню -

карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.»

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненому щиро розкаявся, давати показання відмовився.

Враховуючи, що всі учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд, на підставі ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, і погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 за першим та другим епізодами обвинувачення, та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 за третім епізодом обвинувачення, суд відносить повторність.

V. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення проти правосуддя.

Згідно з медичними довідками ОСОБА_4 під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_4 не належить до осіб з інвалідністю.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, складеної відносно ОСОБА_4 вбачається, що ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінальних правопорушень, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , дані досудової доповіді, суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст.382 КК України. Суд також вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з визначенням йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд переконаний у тому, що визначена міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, інші запобіжні заходи до нього не застосовувалися.

Арешт на майно в рамках цього кримінального провадження не накладався, речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-375, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

3. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

5. Згідно з ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 13.05.2026.

6. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1