Провадження № 1-кп/175/791/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 (дистанційно),

обвинуваченої ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001271 від 27.07.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в с. Покровське Донецької області, громадянка України, заміжня, з середньою спеціальною освітою, не працююча, яка інвалідом не являється, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Судом встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи в шлюбі та пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, тобто є особами, на яких розповсюджується дія п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

26.07.2024 приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 та своїми друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де проводили спільне дозвілля та вживали алкогольні напої.

26.07.2024 приблизно о 21 годині 00 хвилин між ОСОБА_5 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_8 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка, з приводу їх відносин. В той час ОСОБА_5 стояла на кухні біля мийки та мила ніж.

В ході сварки, ОСОБА_8 голосно висловлювалася лайкою, різко підійшов ззаду до ОСОБА_5 , своєї лівою рукою розвернув ОСОБА_5 до себе. В цей момент у ОСОБА_5 , в руках перебував ніж, який остання мила та ОСОБА_5 , діючи з необережністю у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання злочинних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, хоча за об`єктивними обставинами могла та повинена була їх передбачити, намагавшись відштовхнути ОСОБА_8 , нанесла один удар ножом в груди ОСОБА_8 .

У наслідок необережних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено: проникаюче колото-різане поранення передньої-бокової ділянки грудної клітини ліворуч без ушкодження внутрішніх органів, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечне для життя.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

У судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, у скоєному щиро розкаялась, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті. Пояснила, що ОСОБА_8 її вдарив, вона його відштовхнула, коли він знову замахувався. Всі вживали алкогольні напої. Додатково зазначила, що наносити удар не бажала, викликала швидку допомогу, сама надавала допомогу ОСОБА_8 .

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 , у судовому засіданні зазначила, що пробачила обвинувачену ОСОБА_5 , оскільки обізнана з особистими рисами свого брата. Пояснила, що ОСОБА_8 характеризувався схильністю до агресивної поведінки

Оскільки обвинувачена повністю визнала вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує її дії за ст. 128 КК України, спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Відповідно до ст.66 КК України до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, надання іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якої винна перебувала у близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст.128 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має нау риманні двох неповнолітніх дітей, вину визнала, щиро щкодує про скоєне, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню нею нових злочинів є кримінальне покарання за ст.128 КК України у виді обмеження волі на певний строк, та з урахуванням викладених вище обставин вважає можливим звільнити її від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо вона протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Арешт на майно, який був накладений в межах кримінального провадження №0001271, відповідно до ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 року року (175/10982/24, 1-кс/175/3385/24), після набрання вироком суду законної сили - скасувати.

Речовий доказ:

-змив РБК з підлоги в коридорі, який поміщено до паперового конверту та опломбовано биркою NPU-0445744, предмет схожий на ніж з нашаруванням РБК, який поміщено до паперового конверту та опломбовано биркою NPU-0445745 знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 11 травня 2026 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1