справа № 631/91/26
провадження № 1-кп/631/105/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2 ,

з боку сторони захисту:

підозрюваного ОСОБА_3 ,

а також:

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області в режимі відеоконференції з Зарічним районним судом міста Суми справу з єдиним унікальним № 631/91/26 за клопотанням прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року під № 0009564, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді помічника гранатометника 1 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України про звільнення від кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшли матеріали клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року під № 0009564 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, на посаді помічника гранатометника 1 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення статтей 17, 65, 68 Конституції України, статтей 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень військової присяги, статтей 11, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командирів та начальників, 10 березня 2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 00 годин 00 хвилин, самовільно залишив місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в населеному пункті АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 20 січня 2026 року, тобто до моменту добровільного самостійного з`явлення до правоохоронного органу.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а саме самовільному залишенні місця служби без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Як зазначив прокурор, в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 добровільно звернувся до слідчого із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також було отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_3 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, прокурор вважав за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, закривши провадження по справі. Також у своєму клопотанні прокурор просив зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвали суду законної сили поновити ОСОБА_3 на військовій службі, а останнього зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_2 не пізніше 72 годин для продовження проходження військової служби.

Ухвалою, постановленою 29 січня 2026 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/91/26 (провадження № 1-кп/631/105/26) Нововодолазьким районним судом Харківської області призначено підготовче провадження у справі за участю сторін та інших учасників судового провадження, передбачених частиною 2 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, тобто прокурора та підозрюваного.

Прокурор Берестинської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови «Про визначення (зміну) групи прокурорів», прийнятої 20 лютого 2026 року заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , у судовому засіданні повністю підтримав подане клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити й звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, оскільки в даному випадку є дійсними обставини визначені частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, а також просив закрити кримінальне провадження.

Підозрюваний ОСОБА_3 судовому засіданні повністю підтримав клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, та просив його задовольнити, зазначивши, що добре розуміє суть пред`явленої йому підозри, йому цілком і повністю зрозуміли підстави звільнення від кримінальної відповідальності у порядку частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, які відносяться до нереабілітуючих, та він наполягає на такому його звільненні у зв`язку із бажанням продовжити проходження військової служби. Також ОСОБА_3 підтвердив, що його намір продовжити військову службу є добровільним й він має реальну можливість виконувати зобов`язання для повернення до продовження проходження військової служби.

Розглянувши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені в підготовчому судовому засіданні, у їхні сукупності й оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин вчиненого, суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Імперативними приписами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Підставою кримінальної відповідальності, у відповідності до частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Приписами частини 1 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Так, 07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України від 20 серпня 2024 року № 3902-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким доповнено редакцію статті 401 Кримінального кодексу України, а саме частиною 5, яка передбачає, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 Кримінального кодексу України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

При цьому, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями частин 1 і 3 статті 3 Кримінального кодексу України обумовлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим кодексом.

При цьому, як унормовано частиною 6 вказаної статті, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Нормою статті 4 Кримінального кодексу України обумовлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності цим кодексом, включаються до нього після набрання ними чинності.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 20 серпня 2024 року № 3902-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» є складовою чинного законодавства, що з огляду на приписи частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України слід вважати змінами до закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою задля застосовування положення частини 1 статті 58 Конституції України та статті 5 Кримінального кодексу України, які визначають зворотну дію закону в часі.

Таким чином, дія вищенаведеного Закону України поширюється на підозрюваного ОСОБА_3 .

У статті 44 Кримінального кодексу України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Порядок закриття кримінального провадження передбачений параграфами 1 і 2 глави 24 й главою 27 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частина 1 статті 283 вказаного нормативно-правового акту передбачає, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Приписами статті 285 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Пункт 1 частини 2 та частина 8 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом шляхом постановлення відповідної ухвали у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, з огляду на приписи частини 1 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом, зокрема, й щодо волевиявлення з питання звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

У частині 1 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України унормовано, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як визначає пункт 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про закриття провадження у справі у випадку встановлення ним підстав, передбачених, зокрема, частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Тобто, при вирішенні питання про закриття провадження, суд під час підготовчого судового засідання повинен переконатись у тому, що дійсно наявні кримінальні та кримінального процесуальні підстави задля цього.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (частина 2 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- вчинення особою під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 Кримінального кодексу України;

- добровільне звернення із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби;

- наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини на продовження проходження такою особою військової служби;

- згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.

Безпосередньо дослідивши у підготовчому судовому засіданні документи, долучені під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженню, на підтвердження обґрунтованості клопотання та його перевірки на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, суд переконаний, що у даному випадку окреслені вище умови задля звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, дотримано.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відтак, на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та на момент висування йому підозри, й на момент складення клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, а також на момент розгляду останнього суддею, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Згідно Витягу з наказу т. в. о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по строковій частині) полковника ОСОБА_7 від 18 грудня 2024 року № 334, зараховано до списків особового складу військової частини рядового запасу ОСОБА_3 , стрільця 2 відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти (ВОС 100915П), який прибув для проходження військові служби за призовом під час мобілізації, присвоївши військове звання осіб рядового складу «солдат» та особистий номер НОМЕР_3 .

Відповідно до Витягу з наказу т. в. о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по строковій частині) полковника ОСОБА_7 від 26 лютого 2025 року № 61, солдата ОСОБА_3 визнано таким, що з 26 лютого 2025 року приступив до виконання обов`язків за посадою помічника гранатометника 1 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 батальйону оперативного призначення (ВОС 103630П), який призначений на цю посаду наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 25 лютого 2025 року № 30 о/с.

З Витягу з наказу т. в. о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по строковій частині) полковника ОСОБА_7 від 17 березня 2025 року № 81 помічника гранатометника 1 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення солдата ОСОБА_3 виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку із неприбуттям до місця розташування підрозділу після лікування, з 10 березня 2025 року.

Солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби на посаді помічника гранатометника 1 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 10 березня 2025 року в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби у населеному пункті Нова Водолага Харківського району Харківської області, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року внесені відповідні відомості та дії останнього кваліфіковані за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009564 від 14 липня 2025 року.

ОСОБА_3 20 січня 2026 року добровільно звернувся до слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідування капітана державного бюро розслідувань ОСОБА_8 з письмовим клопотанням про намір повернутися для проходження військової служби в Збройних Силах України. У вказаному клопотанні ОСОБА_3 зобов`язався виконувати бойові (службові) завдання в районах ведення бойових дій, зазначивши, що скарг на здоров`я, які б заважали виконувати бойові (спеціальні) завдання, на даний час не має, згоду надає добровільно, заходів фізичного, психологічного або іншого впливу до нього не застосовувались.

18 грудня 2025 року за вихідним № 1/12/7629 командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_9 надав письмову згоду на продовження військової служби в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_2 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який буде прийнятий на військову службу на водія-електрика 3 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України.

Згідно Довідки № , сформованої станом на 21 жовтня 2025 року, за даними Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Харківській та інших областях, а також ДІ Міністерства внутрішніх справ, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407 та 408 Кримінального кодексу України не притягувався.

У судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_3 добровільно, тобто без застосування стороннього впливу, звернувся до слідчого із клопотанням про намір продовжити проходження військової служби. До то ж судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_3 зрозумів суть повідомленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а також підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності й правові наслідки закриття кримінального провадження відповідно до положень частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, зокрема, що це є звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, й що він має можливість відмовитись від заявленого клопотання та вимагати подальшого розгляду цього кримінального провадження в суді з його вирішенням по суті.

Отже, враховуючи наявність констатованих підстав та умов для звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а саме те, що останній раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 Кримінального кодексу України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби у військовій частині, що підтверджується його письмовою згодою, беручи до уваги наявність письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження підозрюваним військової служби, суд переконаний про наявність усіх передбачених законом обставин для звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, яка обумовлює, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також в даному випадку підлягають застосуванню положення частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, якими визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Аналогічні за змістом приписи містяться й у частині 2 статті 24 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Як вже зазначалось, у пункті 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 8, 10 частини 1 або частини 2 статті 284 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене у сукупності, клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України відповідно до частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року під № 0009564.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались. Цивільний позов не заявлявся.

Окремо суд вважає за необхідне зауважити, що закриття кримінального провадження з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено підозрюваному, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже і відсутні підстави для роз`яснення підозрюваному положень Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 58 Конституції України, статтями 2 5, 44, частиною 5 статті 401, частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, статтями 1, 2, 7, 9, 31, 36, 37, частиною 2 статті 110, статтями 134 138, пунктом 1 частини 2 статті 284, статтями 285, 286, 288, частинами 1 і 2 статті 314, статтею, 350, частиною 2 статті 369 370, частиною 3 статті 371, статтями 372, 392, 532, 533 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборониСхідного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року під № 0009564, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, визначеному частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року під № 0009564 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 кримінального процесуального кодексу України.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 , після набрання цією ухвалою законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_2 , в якій ОСОБА_3 проходитиме військову службу.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити Нововодолазький районний суд Харківської області та Харківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборониСхідного регіону про поновлення ОСОБА_3 , на військовій службі у військовій частині.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити та/або направити підозрюваному, прокурору, а також командиру військової частини НОМЕР_2 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом семі днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та проголошений 24 лютого 2026 року о 10 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1