Справа № 331/1964/26
Провадження № 1-кс/331/504/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2026 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від ОСОБА_3 надійшла скарга на бездіяльність уповноваженої особи Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування вимоги, викладеній в скарзі, зазначено, що 05.03.2026 року нею було подано до Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 135, 140, 357, 366, 425, 426-1 КК України. Заява зареєстрована за вхідним № 5380-26 від 05.03.2026 р.

У заяві викладено факти системного кадрового та медичного свавілля щодо її чоловіка, а саме: призов без ВЛК, служба без присяги протягом 33 місяців та умисне приховування медичною службою в/ч НОМЕР_1 онкологічного діагнозу (Раку простати стадії Т3b) шляхом підробки записів у журналах (заміна «раку» на «гіперплазію» після отримання результатів біопсії).

По теперішній час відповідь на звернення не надано, будь-яке інше повідомлення чи інформація щодо прийнятого рішення відсутня.

Вважає, що посадовими особами Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону не виконані вимоги, передбачені ч.1 ст. 214 КПК України.

На підставі викладеного, просить слідчого суддю:

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 05.03.2026 р. № 5380-26;

- зобов`язати уповноважену особу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони невідкладно внести відомості до ЄРДР за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_3 № 5380-26 від 05.03.2026 р., розпочати досудове розслідування та надати витяг з ЄРДР.

Заявниця надала суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, зазначивши, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Представник Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що представник Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону належним чином повідомлявся про розгляд скарги, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності представника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи, наведені у скарзі, та додані до неї документи, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 05.03.2026 року ОСОБА_3 подано до Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень.

Заява зареєстрована за вхідним № 5380-26 від 05.03.2026 р. (а.с. 4)

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до Листа № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме п. 2 зазначено, що у ст. 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кожен, чиї права та свободи викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

Заява ОСОБА_3 була отримана уповноваженою особою Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 05.03.2026 року, та зареєстрована за № 5380-26.

Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства, даним органом досудового слідства не вчинялося.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК, з урахуванням положень Глави 26.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до Рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р. положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у зв`язку з чим вказана ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 05.03.2026 р. № 5380-26.

Зобов`язати уповноважену особу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону невідкладно внести відомості до ЄРДР за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_3 № 5380-26 від 05.03.2026 р.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1