Справа № 646/4350/26
№ провадження 1-кс/646/813/2026
УХВАЛА

06 травня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 15.03.2026,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 15.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення у порядку ст. 214 КПК України. Проте жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування, уповноваженими особами прокуратури не вчинено. Враховуючи, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені у порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України, ОСОБА_3 звернувся з даною скаргою до слідчого судді.

Разом зі скаргою заявником подано клопотання про поновлення строку на її подання.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Зазначив, що кримінальне провадження відносно нього, де він є обвинуваченим, перебуває на розгляді у Харківському апеляційному суді. Він вважає кваліфікацію його дій неправильною, оскільки у його діях відсутня ч. 3 ст. 27 КК України. Водночас на його звернення до органів прокуратури для виключення ч. 3 ст. 27 КК України з кваліфікації прокуратура посилається на кримінальне провадження, де є він є потерпілим за ст. 365 КК України. Крім цього, ОСОБА_3 зазначив, що в кримінальному провадженні, де він є обвинуваченим, присутня фальсифікація доказів, зокрема свідчень свідків.

Прокурор Харківської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, просив розглянути скаргу без участі представника прокуратура, до суду надійшли письмові заперечення прокурора Харківської обласної прокуратури, відповідно до яких останній просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що за результатами розгляду звернення заявника підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено, а заявнику надано відповідь у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відсутність прокурора у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту їх вчинення.

Разом з тим, заявником подано клопотання про поновлення строку на подання скарги, в якому зазначено, що про невнесення відомостей до ЄРДР він дізнався після отримання відповіді органу прокуратури.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає причини пропуску строку поважними, у зв`язку з чим строк на подання скарги підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Судовим розглядом встановлено, що 15.03.2026 ОСОБА_3 звернувся до Харківської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неправомірних дій окремих працівників поліції та прокуратури.

Листом за вих. 31/3-10368-26 від 30.03.2026 Харківською обласною прокуратурою надано відповідь, що заява від 15.03.20226 в частині фальсифікації доказів не підлягає внесенню через відсутність об`єктивних даних про склад злочину.

Листом за вих. №09/5-188-17 від 31.03.2026 Харківською обласною прокуратурою надано відповідь, згідно з якою вироком Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2025 ОСОБА_3 визнано винним за ч.3 ст. 27, п.12 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. На теперішній час кримінальна справа переглядається Харківським апеляційним судом, а зазначені питання в заяві від 15.03.2026 можуть розглядатися під час апеляційного перегляду.

Відповідно до позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вирішальним чинником для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, які свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документа. Ініціювати процедуру кримінального переслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, а також є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Одним із таких обмежень є неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Павлюлінець проти України" (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 р., заява N 37437/97).

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На переконання слідчого судді, заява ОСОБА_3 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення в розумінні вимог статті 214 КПК України, а фактично є скаргою на дії посадових осіб у кримінальному провадженні №0004018.

Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, а стосуються конкретних дій посадових осіб в конкретному кримінальному провадженні, які можуть бути перевірені в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, в межах розгляду скарги у кримінальному провадженні № 0001277 від 02.12.2024, слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції знаходиться орган досудового розслідування, а також може бути предметом відповідного службового розслідування за ініціативою заявника.

Крім цього, доводи заявника є такими, що безпосередньо стосуються оцінки доказів та законності судового рішення, і підлягають перевірці саме судом апеляційної інстанції у межах апеляційного перегляду вироку, який на даний час не набрав законної сили.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає спеціальний порядок перевірки законності та обґрунтованості судових рішень, у тому числі щодо доводів про недопустимість доказів або їх фальсифікацію, який реалізується саме в межах судового розгляду та апеляційного перегляду.

Водночас слідчий суддя не може перебирати на себе функцію судового розгляду в межах апеляційного перегляду кримінального провадження або замінювати суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 15.03.2026 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1