Справа № 135/927/24
Провадження № 1-кс/135/84/26
У Х В А Л А

іменем України

02.03.2026 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

представника потерпілої - адвокат: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, про відвід судді Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду судової справи №135/927/24 .

Заява мотивована тим, що, на переконання заявника обвинуваченого ОСОБА_4 суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_6 упереджена та має обвинувальний ухил, чим порушує ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні заявник обвинувачений ОСОБА_4 заяву про відвід підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладених у заяві про відвід.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти заявленого відводу, суду пояснив що КПК України визначено чіткий перелік підстав для відводу судді, жодний з яких в судовому засіданні заявником не озвучено. Також вважає, що це є одним із засобів обвинуваченого затягнути судовий розгляд кримінального провадження. Просив в задоволенні заяви відмовити.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 заперечила проти заявленого відводу, суду пояснила що ст. 75 КПК України визначено чіткий перелік підстав для відводу слідчого судді, жодний з яких в судовому засіданні заявником не озвучено, просила в задоволенні заяви відмовити.

Суддя ОСОБА_6 та інші учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви про відвід, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Зі змісту даної норми слідує, що неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також судді якому заявлено відвід (самовідвід), не є перешкодою для розгляду заяви.

Вислухавши думку заявника, прокурора, представника потерпілої, дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим знайшли своє відображення в усталеній судовій практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ "Олександр Волков проти України" від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ дійшов висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу як права сторони його ініціювати вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно, твердження заявника щодо наявності підстав для відводу за наявності будь-яких сумнівів в упередженості судді визнаються необґрунтованими, оскільки особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого і загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений статтями 75 та 76 КПК України.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачається, що відповідно до Закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

При цьому варто зазначити, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», зазначене у пункті четвертому частини першої статті 75 КПК України є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

В даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_6 , як судді, яка розглядає кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 28 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

Отже, вирішення процесуальних питань в ході розгляду справи, в тому числі задоволення або ж відмова у задоволенні заяв, клопотань, скарг учасників провадження, скасування судових рішень апеляційним судом, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у даній чи в інших справах, не свідчить про упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді.

Отже, оскільки заявлений судді ОСОБА_6 відвід не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б вказували на наявність підстав, передбачених статтею 75 КК України, та обґрунтованих доводів про його заінтересованість чи упередженість, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 75, 80-82 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, про відвід судді ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 02.03.2026 о 16:45 год.

Суддя ОСОБА_1