Справа № 159/896/26
Провадження № 1-кс/159/225/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області про арешт майна, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 16 лютого 2026 року за №0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР 16.02.2026 року за №0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, вказуючи на те, що 15.02.2026 року о 11 год 06 хв до Ковельського РУП надійшло повідомлення про те, що за адресою: м.Ковель, вул.Незалежності, біля будинку №69, працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в якого виявлено посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_5 » серії НОМЕР_2 , яке містить ймовірні ознаки підробки. 15.02.2026 року слідчим під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 . Постановою про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 16.02.2026 року, посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Враховуючи, що посвідчення водія є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди, які дають підстави вважати, що відбувалось можливе втручання, підробка офіційного документа, з метою належного розслідування кримінального провадження та прийняття законного кінцевого процесуального рішення, є необхідність у використанні документу для проведення подальших слідчих дій, а саме можливого проведення ряду експертиз, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.З ст.170 КПК України, і з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, на посвідчення водія слід накласти арешт. Просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події 15.02.2026 року за адресою: АДРЕСА_1 посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відчуження, розпорядження та користування, клопотання розглядати без участі дізнавача та прокурора. До клопотання доданий Витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події з додатками, постанова про визнання і долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, письмові пояснення ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий, прокурор та власник майна не з`явились, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, згідно письмової заяв власника майна ОСОБА_4 просить відмовити у задоволені клопотання про арешт посвідчення водія, так як його посвідчення було видано ДАІ МВС-УВС у м.Херсоні 01.08.2001 в повній відповідності до Постанови КМУ №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортним засобом» в редакції чинній на 2001 рік. Відповідно до вказаної постанови, вимог до зазначення українською мовою анкетних даних не було, сумніви у дійсності і чинності посвідчення є безпідставними. Доказами навчання в автошколі і здача екзамену є свідоцтво про навчання та екзаменаційна картка водія, які додає. Існують візуальні способи перевірки дійсності самого документа кольорове відбивання світла через просвічування ультрафіолетом, наявність водних знаків, шляхом просвічування на світло, які не були застосовані слідчо-опертивною групою.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власника майна.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання щодо розгляду клопотання, суд враховує, що лише з дозволу та на підставі ухвали слідчого судді проводяться процесуальні дії, під час яких має місце суттєве тимчасове обмеження прав та інтересів осіб, до переліку яких відносяться заході забезпечення кримінального провадження арешт майна.

Відповідно до ст.171 КПК України, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В клопотанні не зазначено ознаки підробки у посвідченні водія ані і в постанові про визнання речовим доказом, ані в витягу з ЄРДР.

Враховуючи письмові пояснення володільця посвідчення ОСОБА_4 , згідно яких він навчався в автошколі, здавав екзамен, що підтверджується свідоцтвом про навчання та екзаменаційною карткою водія, посвідчення йому видавалося компетентними органами, факт підробки категорично заперечує, працівниками поліції зроблений передчасний висновок про підробку посвідчення водія та дізнавачем висновок про необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного посвідчення.

Відповідно до ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З врахуванням викладеного вище, слідчим суддею встановлено, що дізнавачем не доведено існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення у вигляді підробки, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна, в зв`язку з чим потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, а застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не відповідає вимогам розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим накладання арешту на майно вказане в клопотанні з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном недоцільне та завчасне.

Відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.7, 9, 132, 170-173, 309, 370- 372 КПК України,

У Х В А Л И В :

В клопотанні дізнавача СД Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області про арешт майна, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 16 лютого 2026 року за №0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Слідчий суддя ОСОБА_1