Провадження №: 1-кс/755/1101/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 26.06.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розношенське Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, працюючого керівником КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва (далі - КП «ШЕУ Дніпровського району»), будучи службовою особою, вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Відповідно до п. 1.1 статуту КП «ШЕУ Дніпровського району», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.12.2001 № 2738, КП «ШЕУ Дніпровського району» створено шляхом реорганізації відповідно до рішення Київської міської ради від 02.10.2001 № 54/1488, є правонаступником комунальних підприємств «Шляхово-експлуатаційні дільниці по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Дніпровського, Дарницького, Харківського районів м. Києва в частині прав та обов`язків, що впливають з переданого ними майна, засновано на комунальній власності територіальної громади м. Києва.

Згідно розпорядження Київського міського голови ОСОБА_7 № 10 від 14.01.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва.

Згідно наказу в. о. начальника комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва ОСОБА_4 № 009к від 18.01.2022 останній приступив до виконання обов`язків на посаді начальника з 19.01.2022.

19.01.2022 між Київським міським головою ОСОБА_7 , з однієї сторони, та начальником комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва, іншої сторони, укладено контракт, який 28.12.2022 продовжено до 18.01.2025 додатковою угодою.

15.11.2024 між Київським міським головою ОСОБА_7 , з однієї сторони, та начальником комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва, іншої сторони, укладено контракт на новий строк з 19.01.2025 по 18.01.2028.

Відповідно до контракту:

1.1.За цим Контрактом Начальник зобов`язується безпосередньо здійснювати поточне керівництво Підприємством, нести персональну відповідальність за результати діяльності Підприємства, забезпечувати безперебійну роботу Підприємства і ефективне використання та зберігання закріпленого за Підприємством Майна, забезпечувати прибуткову діяльність Підприємства, забезпечувати виконання завдань, визначених законодавством, установчим документом Підприємства та ним Контрактом, а Київський міський міський голова від імені якого виступає Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Орган управління майном), зобов`язується створювані належні умови для роботи Начальника.

2.1. Начальник здійснює поточне керівництво підприємством, забезпечує працюючих роботою, організовує виробничо-господарську. Соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань Підприємства, визначених законодавством та установчим документом Підприємства.

2.3.1. Начальник має право:

- укладати угоди (договори) від імені Підприємства, вчиняти правочини, передбачені законодавством;

- видавати довіреності від імені підприємства.

2.3.5. Видавати в межах своєї компетенції накази та надавати доручення, обов`язкові для виконання всіма працівниками Підприємства, оргаїїізовувати та контролювати їх виконання.

2.4.1. Вживати заходів щодо зменшення витрат Підприємства та собівартості товарів (робіт, послуг);

2.4.2. Підвищити ефективність виробництва з цільовим використанням

Згідно п. 3.2., 3.2.1., 3.2.2. статуту діяльністю КП «ШЕУ Дніпровського району» є виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації і каналів, канав туалетів та інших споруд. Виконання робіт по ремонту та утримання шляхів іншими підприємствами та організаціями на основі договорів.

Відповідно до п. 4.2., 4.3., статуту КП «ШЕУ Дніпровського району» здійснює свою діяльність на засадах повної господарської самостійності, госпрозрахунку, є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банку, круглу печатку із своїм найменуванням, штампами, бланками. Права і обов`язки юридичної особи підприємство набуває з моменту його державної реєстрації. Підприємство має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов`язки, бути поизивачем і відповідачем у суді господарському та третейському суді.

Відповідно до п. 7.3.6, 7.3.7, 7.4 статуту КП «ШЕУ Дніпровського району», начальник підприємства розпоряджається майном та коштами підприємства, видає у межах компетенції накази, організовує та перевіряє їх виконання. Заступники начальника підприємства, керівники та спеціалісти структурних підрозділів, інші працівники призначаються і звільняються з посади начальником підприємства.

Як передбачено ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно Пленуму Верховного суду від 26 квітня 2002 року № 5, організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи з 19.01.2022 на посаді начальника КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва», на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являється службовою особою, який вчинив розтрату чужого майна за наступними обставинами.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про публічні закупівлі», для планування закупівель та підготовки до проведення закупівель замовники можуть проводити попередні ринкові консультації з метою аналізу ринку, у тому числі запитувати й отримувати рекомендації та інформацію від суб`єктів господарювання. Такі рекомендації та інформація можуть використовуватися замовником під час підготовки до проведення закупівлі, якщо вони не призводять до порушення статті 5 цього Закону. Консультації з ринком можуть проводитися через електронну систему закупівель шляхом надсилання запитань замовником та отримання відповідей від суб`єктів господарювання або шляхом організації відкритих зустрічей з потенційними учасниками. Проведення попередніх ринкових консультацій замовником не вважається участю суб`єктів господарювання у підготовці вимог до тендерної документації.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 розділу 3 наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.02.2020 № 275 «Про затвердження примірної методики визначення очікуваної вартості предмета закупівлі», способи, що рекомендуються для отримання інформації про ціну товарів та послуг: направити не менше 3-х письмових запитів цінових пропозицій (електронною поштою) виробникам, офіційним представникам та дилерам, постачальникам конкретного товару, надавачам послуг.

Статтею 5 зазначеного Закону закріплено Принципи здійснення публічних закупівель, зокрема: максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 16.05.2025, у ОСОБА_4 , якому достовірно відомі вимоги вищезазначеного законодавства та нормативно-правових актів, виник злочинний умисел на розтрату чужого майна - грошових коштів бюджету міста Києва на користь третіх осіб, у особливо великих розмірах, в умовах дії воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом укладення та виконання договору про закупівлю товару, а саме: конструкційних матеріалів (асфальтобетонні суміші), які необхідні для експлуатаційного утримання інфраструктури у сфері дорожнього господарства Дніпровського району, вартість яких вища за ринкову.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 умисно, протиправно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що вартість конструкційних матеріалів (асфальтобетонні суміші) фактично значно менша ніж встановлено в тендерній документації та запропоновано ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» (), діючи в інтересах останнього, 16.05.2025 у денний час доби, перебуваючи за місцем розташування комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району», за адресою: проспект Броварський, будинок 2 в Дніпровському районі міста Києва, уклав від імені підприємства як замовника з ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» () договір № 32/25-з від 16.05.2025 про закупівлю та поставку товару, а саме: конструкційних матеріалів асфальтобетонної суміші, які необхідні для експлуатаційного утримання інфраструктури у сфері дорожнього господарства Дніпровського району на загальну суму 12 704 400,00 грн.

Специфікацією, що є невід`ємним Додатком № 1 до договору № 32/25-з від 16.05.2025 передбачено, що предметом закупівлі - є: 1) асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А-20, непереривчаста, марка I у кількості 1800 тон, де ціна за одну одиницю (тону) товару склала в розмірі 4 055,00 грн. без ПДВ, на загальну суму 7 299 000,00 грн без ПДВ; 2) асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А1, непереривчаста, марка I (А-40) у кількості 500 тон, де ціна за одну одиницю (тону) товару склала в розмірі 3 900,00 грн. без ПДВ, на загальну суму 1 950 000,00 грн без ПДВ; 3) асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип В, непереривчаста, марка I (В-10) у кількості 200 тон, де ціна за одну одиницю (тону) товару склала в розмірі 4 230,00 грн без ПДВ, на загальну суму 846 000,00 грн без ПДВ; 4) асфальтобетонна АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А, непереривчаста, марка I (А-10) у кількості 120 тон, де ціна за одну одиницю (тону) товару склала в розмірі 4 100,00 грн без ПДВ, на загальну суму 492 000,00 грн без ПДВ.

Після цього, на підтвердження виконання договору № 32/25-з від 16.05.2025 про закупівлю товару, складено видаткові накладні, згідно яких ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» () поставлено до КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва наступні товари: асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А-20, непереривчаста, марка I у кількості 1800 тон; асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А1, непереривчаста, марка I (А-40) у кількості 500 тон; асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип В, непереривчаста, марка I (В-10) у кількості 200 тон та асфальтобетонна АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А, непереривчаста, марка I (А-10) у кількості 120 тон.

В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на розтрату чужого майна, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, на підставі видаткових накладних, які підтверджують факт виконання договору № 32/25-з від 16.05.2025 про закупівлю товару, а саме: асфальтобетонної суміші, у період з 23.05.2025 по 26.11.2025, перебуваючи за місцем розташування КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва», за адресою: м. Київ, проспект Броварський, будинок 2, забезпечив через не встановлену на даний час слідство уповноважену особу КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» перерахування коштів з рахунку НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299 на рахунок НОМЕР_2 відкритий ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» () в АТ «ПУМБ» (МФО 334851) грошових коштів відповідно до платіжних доручень на загальну суму 12 680 127,84 грн.

В той же час, відповідно до висновку експерта, за результатами проведення судової товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість товару згідно специфікації, що є невід`ємним Додатком № 1 до договору № 32/25-з від 16.05.2025, а саме: 1) асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А-20, непереривчаста, марка I у кількості 1800 тон, де ціна за одну одиницю (тону) товару без ПДВ становила 3 688,65 грн в сумі 6 639 570 грн без ПДВ, з ПДВ ціна становила 4 426,38 грн в сумі 7 967 484 грн з ПДВ; 2) асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип А1, непереривчаста, марка I (А-40) у кількості 500 тон, де ціна за одну одиницю (тону) товару без ПДВ становила 3 318,67 грн в сумі 1 659 335 без ПДВ, з ПДВ ціна становила 3 982,40 грн в сумі 1 991 200 грн з ПДВ; 3) асфальтобетонна суміш АСГ, дрiбнозерниста, щільна, тип В, непереривчаста, марка I (В-10) у кількості 200 тон, де ціна за одну одиницю (тону) товару без ПДВ становила 3 561,55 грн в сумі 712 310 без ПДВ, з ПДВ ціна становила 4 273,87 грн в сумі 854 774 з ПДВ, тобто вартість товару на 16.05.2025 без ПДВ становила в сумі 9 011 215 грн, з ПДВ вартість товару становила в сумі 10 813 458 грн, який поставлено ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» () на адресу КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню шляхів та споруд на них Дніпровського району», за результатами виконання договору про закупівлю товару № 32/25-з від 16.05.2025, на дату його укладення, тобто станом на 16.05.2025.

Окрім цього, відповідно до висновку експерта, за результатами проведення судово-економічної експертизи встановлено, що розмір втрати активів (збитків) КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району», внаслідок придбання товару у вигляді асфальтобетонної суміші згідно договору про закупівлю товару № 32/25-з від 16.05.2025, що поставлений ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» () на адресу КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району», за результатами укладення та виконання договору про закупівлю товару № 32/25-з від 16.05.2025, з урахуванням висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи складає в сумі 1 282 009 грн 86 коп. з ПДВ.

Отже, ОСОБА_4 , внаслідок реалізації свого злочинного умислу на розтрату чужого майна в інтересах ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» (), шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах та умовах дії воєнного стану, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вартість товару у вигляді асфальтобетонної суміші згідно договору про закупівлю товару № 32/25-з від 16.05.2025, який поставила ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» () фактично значно менша ніж визначено умовами вище вказаного договору про закупівлю товару та додатків до нього, у період часу з 23.05.2025 по 26.11.2025, перебуваючи за місцем розташування КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району», за адресою: проспект Броварський, будинок, 2 в Дніпровському районі міста Києва, за результатами укладення з ТОВ «АБЗ ІНТЕРРА» () договору про закупівлю товару № 32/25-з від 16.05.2025 у вигляді асфальтобетонної суміші, необхідний для забезпечення експлуатації автомобільних доріг на обслуговуючій території підприємства, діючи у порушення вимог Контракту укладеного з директором підприємства, Статуту підприємства, ст. ст. 4, 5 Закону України «Про публічні закупівлі», п. 2 Розділу 3 наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.02.2020 № 275 «Про затвердження примірної методики визначення очікуваної вартості предмета закупівлі», вчинив розтрату чужого майна - грошових коштів бюджету міста Києва на суму 1 282 009 грн 86 коп. з ПДВ, що двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить великі розміри, внаслідок чого завдано майнової шкоди територіальній громаді міста Києва у вказаному розмірі.

06 березня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Вказав, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України підтверджується зібраними у вказаному кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком судово товарознавчої експертизи; висновком судово-економічної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Слідчий зазначив про наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, що може негативно вплинути на хід та повноту досудового розслідування, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність.

Вказав, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що розмір застави відповідає сумі завданих збитків, які підтверджуються висновками експертів. Крім того, прокурор в судовому засіданні повідомив, що в даному кримінальному провадженні планується проведення ряду слідчих дій, в тому числі проведення додаткових експертних досліджень, після завершення яких не виключається внесення змін до раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, кваліфікуюча ознака якого є корисливий мотив, який органом досудового розслідування ніяким чином не підтверджено, повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на висновку експерта, з яким вони не погоджуються, а тому вони планують провести свою експертизу, по завершенню якої ймовірно кваліфікація дій її підзахисного буде іншою. Також адвокат надала суду письмові заперечення, в яких додатками містяться довідки про доходи ОСОБА_4 , з яких вбачається, що визначена в клопотанні сума застави є непосильною для нього, а тому по спливу часу на її сплату її підзахисному доведеться обирати безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, адвокат надала відомості, про те, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, а саме він офіційно одружений, має на утриманні трьох дітей, одна з яких неповнолітня, а двоє студенти, які навчаються на платній основі, а також на його утриманні перебувають батьки похилого віку.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та зазначив, що в нього та його близьких відсутні кошти на сплату зазначеної суми застави, а також зазначив про відсутність заощаджень на даний час, а його нинішні доходи покривають лише базові потреби на утримання родини. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що він є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, яке нещодавно направили до Дніпровського районного суду м. Києва, де в нього вже визначений запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який він не порушує.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступних висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може вчиняти дії визначені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового визначні розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за вищевказаних обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого 06.03.2026 року повідомлено про підозру у вчинені цього злочину та 10.03.2026 року подано до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Розношенське Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, працюючий керівником КП ШЕУ Дніпровського району м. Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів й інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

З аналізу ч. 4 ст. 182 КПК України вбачається, що при визначені розміру застави слідчий суддя повинен врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких родичів; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та прокурор в судовому засіданні просили визначити підозрюваному заставу у розмірі 386 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави не здатний забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання у Київській області, офіційно працює, має сталі соціальні зв`язку, а саме офіційно одружений, на його утриманні перебуває неповнолітня донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , двоє дітей, які є студентами, батьки похилого віку, пояснення самого підозрюваного в яких він повідомив, що визначений розмір застави є для нього непосильним, оскільки в нього та його близьких відсутня така сума грошових коштів, а також відсутність заощаджень на цей час. Окрім того, в судовому засіданні прокурором не доведені ризики, які зазначені в клопотанні, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, та можливість підозрюваного впливати на свідків та експертів, а тому слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді застави відмовити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 26.06.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком на два місяці, тобто до 12.05.2026 року, наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження (включаючи виклик за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти, СМС-повідомлення);

2) не відлучатись за межі міста Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії досудового розслідування;

3) здати на зберігання слідчому СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 паспорти для виїзду за межі України;

4) утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_8 та експертами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити особі, у відношенні якої застосовано даний запобіжний захід, що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити прокурору, захиснику та підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 16.03.2026 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя: