ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/364/26 Справа № 208/966/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з рогляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 29 січня 2026 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту вогнепальної зброї та бойових припасів на території Кам`янського району Дніпропетровської області, у невстановлені під час досудового розслідування дату та час, але не пізніше 26.11.2025, в невстановленому в ході досудового розслідування місці незаконно придбав у невстановлений слідством спосіб нарізну вогнепальну зброю (пістолет калібру 9 мм, виготовлений шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю - пневматичного газобалонного пістолета моделі "МР-654К", маркувальні позначення якого видалені, калібру 4,5 мм (виробництва Іжевського механічного заводу), в конструкцію якого саморобним способом були внесені наступні зміни: в кожух-затвор вміщений затвор напівциліндричної форми з гребнем та патронною чашкою, штатний ствол замінений на саморобний ствол з шістьма нарізами та різьбою на дульній частині (з діаметром каналу ствола 9 мм), шахта для магазину звужена шляхом вварювання пластин), змінний магазин до 9-мм пістолетів конструкції Макарова (ПМ), а також вісім бойових припасів (9-мм патронів до пістолетів Макарова (ПМ)), після чого почав зберігати їх у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

26.11.2025 в період часу з 12.10 год. по 12.15 год. працівники УСБУ у Дніпропетровській області, з метою документування протиправної діяльності ОСОБА_7 , передали ОСОБА_9 , який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області № 473т від 24.11.2025, грошові кошти на загальну суму 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень загальною кількістю 90 (дев`яносто) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень (з серіями та номерами МА1984868, ЄС9844180, ЄВ7554577, КА6657161, ЛЕ3153266, КВ5420661, МА7708656, ГА3490451, МА7708655, ГЛ4165671, МА7708657, ЗВ6576408, ЄГ6999796, ЄН3659995, АБ8885572, КБ4590370, ЄД5258648, ВЕ0546936, ЕД1639082, КЗ9526476, КЗ7185178, ЦБ2588849, АА6110053, ВТ5150526, ЕР5603930, КЄ3386168, ЗМ0183417, ГМ5004250, ЄУ4736494, ЕЗ9661947, ГЛ8146019, ХЄ8182345, ЕД3129617, ЄМ8437638, ЄГ8532459, КД1567399, ЕБ5846944, ВС9243100, ЗН7184306, ЄЄ2735543, ЛБ8786781, АД7826641, ЄН2593930, ВУ5069182, ЛГ4327154, КИ5727227, ВТ0554683, ЗН2348902, КГ9218798, ЄР3067911, ЛВ5947952, ЛБ6747871, МА3592041, МА3592040, ЗВ9540920, КА2191133, БВ2964456, КА5221829, ЕР0111108, ЛЕ2246162, ЛИ1505203, МБ1816398, КБ1375942, КЄ8588465, ЛИ6907713, ВС9214221, ЛЕ6234639, КЄ1422981, КЄ1422982, КЄ1422983, ГМ6396991, ЛЕ6881584, КА9367069, ВТ0561377, ЗА1642080, ЗМ8455683, ЕР8170825, КА0319303, ВУ9689560, КЗ2453871, ХЖ1586186, ЄМ8681453, КЗ2364490, ЄП2792846, КЄ8920383, МА5233073, ЛГ6287860, КЄ0016155, КА6487078, ЄР3885213), які призначалися для проведення оперативної закупки вогнепальної зброї та бойових припасів у ОСОБА_7 . Після чого, 26.11.2025 о 12.15 год. ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_7 та домовився із ним про зустріч.

26.11.2025 о 12.42 год. за вказаною домовленістю ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_7 поряд із буд.2-А по вул. Дорожній у м. Кам`янському Дніпропетровської області, після чого ОСОБА_9 сів в автомобіль TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та вони вирушили у невстановлене в ході досудового розслідування місце на території Кам`янського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_7 о 12.53 год. передав ОСОБА_9 зазначений пістолет, з якого останній здійснив постріл для перевірки його справності. У подальшому, а саме о 12.55 год. ОСОБА_7 передає ОСОБА_9 вогнепальну зброю - пістолет калібру 9 мм, виготовлений шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю - пневматичного газобалонного пістолета моделі "МР-654К", маркувальні позначення якого видалені, калібру 4,5 мм (виробництва Іжевського механічного заводу), в конструкцію якого саморобним способом були внесені наступні зміни: в кожух-затвор вміщений затвор напівциліндричної форми з гребнем та патронною чашкою, штатний ствол замінений на саморобний ствол з шістьма нарізами та різьбою на дульній частині (з діаметром каналу ствола 9 мм), шахта для магазину звужена шляхом вварювання пластин, а також змінний магазин до 9-мм пістолетів конструкції Макарова (ПМ). Також, о 12.57 год. ОСОБА_7 передає ОСОБА_9 вісім бойових припасів (9-мм патронів до пістолетів Макарова (ПМ)).

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 домовляються про ціну зазначених вище вогнепальної зброї та бойових припасів та 26.11.2025 о 13.01 год. ОСОБА_9 передає ОСОБА_7 гроші у сумі 43000 (сорок три тисячі) гривень загальною кількістю 86 (вісімдесят шість) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень (з серіями та номерами МА1984868, ЛЕ3153266, КВ5420661, МА7708656, ГА3490451, МА7708655, ГЛ4165671, МА7708657, ЗВ6576408, ЄГ6999796, ЄН3659995, АБ8885572, КБ4590370, ЄД5258648, ВЕ0546936, ЕД1639082, КЗ9526476, КЗ7185178, ЦБ2588849, АА6110053, ВТ5150526, ЕР5603930, КЄ3386168, ЗМ0183417, ГМ5004250, ЄУ4736494, ЕЗ9661947, ГЛ8146019, ХЄ8182345, ЕД3129617, ЄМ8437638, ЄГ8532459, КД1567399, ЕБ5846944, ВС9243100, ЗН7184306, ЄЄ2735543, ЛБ8786781, АД7826641, ЄН2593930, ВУ5069182, ЛГ4327154, КИ5727227, ВТ0554683, ЗН2348902, КГ9218798, ЄР3067911, ЛВ5947952, ЛБ6747871, МА3592041, МА3592040, ЗВ9540920, КА2191133, БВ2964456, КА5221829, ЕР0111108, ЛЕ2246162, ЛИ1505203, МБ1816398, КБ1375942, КЄ8588465, ЛИ6907713, ВС9214221, ЛЕ6234639, КЄ1422981, КЄ1422982, КЄ1422983, ГМ6396991, ЛЕ6881584, КА9367069, ВТ0561377, ЗА1642080, ЗМ8455683, ЕР8170825, КА0319303, ВУ9689560, КЗ2453871, ХЖ1586186, ЄМ8681453, КЗ2364490, ЄП2792846, КЄ8920383, МА5233073, ЛГ6287860, КЄ0016155, КА6487078).

У подальшому, о 13.05 год. зустріч між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 завершилась. Таким чином ОСОБА_7 незаконно збув ОСОБА_9 вогнепальну зброю та бойові припаси.

26.11.2025 у період часу з 14.58 год. до 15.13 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в адміністративному приміщенні Кам`янського міжрайонного відділу УСБУ в Дніпропетровській області за адресою: вул. Галини Романової, буд.1, м. Кам`янське, Дніпропетровської області, добровільно видав працівникам поліції нарізну вогнепальну зброю (пістолет калібру 9 мм, виготовлений шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю - пневматичного газобалонного пістолета моделі "МР-654К", маркувальні позначення якого видалені, калібру 4,5 мм (виробництва Іжевського механічного заводу), в конструкцію якого саморобним способом були внесені наступні зміни: в кожух-затвор вміщений затвор напівциліндричної форми з гребнем та патронною чашкою, штатний ствол замінений на саморобний ствол з шістьма нарізами та різьбою на дульній частині (з діаметром каналу ствола 9 мм), шахта для магазину звужена шляхом вварювання пластин), змінний магазин до 9-мм пістолетів конструкції Макарова (ПМ), вісім бойових припасів (9-мм патронів до пістолетів Макарова (ПМ)), а також решту грошових коштів, призначених для проведення оперативної закупки у сумі 2000 (дві тисячі) гривень (п`ять купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серіями та номерами ЄВ7554577, ЄР3885213, КА6657161, ЄС9844180).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному зберіганні, придбанні, збуті вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК.

03.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК.

28.01.2026 о 13:44 годині ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК та того-ж дня о 14:20 годині йому надано копії клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 29 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 29 березня 2026 року, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20:00 години до 07:00 години наступної доби.

Відповідно до ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора з с. Новоселівка Дніпропетровської області;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не надавав належної правової оцінки наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК та необґрунтовано відкинув докази сторони обвинувачення про їх існування, наслідком чого стало постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали.

Також слідчий суддя не врахував, що незаконний обіг зброї в умовах триваючої збройної агресії проти України набуває особливої гостроти, нелегальна зброя прямо впливає на рівень насильницької злочинності, зміцнює потенціал організованих угрупувань, та зростає ймовірність застосування зброї у побутових конфліктах, розбійних нападах, що призводить до більшої кількості тяжких наслідків для життя і здоров`я.

Крім того, 29 січня 2026 року під час проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено автомат бойовий, газовий пістолет, два пневматичні пістолети, тротил приблизно 0,3 кг, пластид приблизно 0,05 кг, два електродетонатори, 6 детонаторів від РПГ, учбову міну ТМ-62, міну МОН-90 у розібраному стані (приблизно 1,5 вибухової речовини), боєприпас фугасний 30 мм, 24 патрони 12.7, 12 травматичних патронів 9 мм, три бойові патрони 9 м, снаряд ВОГ, тощо.

Таким чином, обрання домашнього арешту відносно підозрюваного не є дієвим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання зброю та бойові припаси з метою їх подальшого збуту, тобто останній може продовжити вчинювати злочини за місцем свого мешкання, враховуючи також і те, що збут зброї безумовно є для нього основним шляхом для заробітку, оскільки підозрюваний не робить спроб офіційно працевлаштуватись.

Окрім того, факт обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, коли встановлено підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, безумовно вказує на схильність останнього до порушення покладених на нього Законом обов?язків і неспроможність такого запобіжного заходу як домашній арешт запобігти залишенню ним свого місця проживання як з метою ухилення від суду, так і з метою вчинення нових злочинів.

Водночас перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний матиме можливість раптово без дозволу слідчого, прокурора, суду залишити місце свого проживання та виїхати у будь-якому напрямку або вчинити інший злочин, що є цілком ймовірним, беручи до уваги, що маючи в користуванні засоби мобільного зв?язку, ОСОБА_7 матиме можливість спілкуватися з будь-якими особами, в тому числі й зі свідками, а тому матиме і можливість залучити до спроб незаконного впливу на свідків інших осіб, що нівелює саму можливість запобігти вищенаведеним існуючим ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК.

Отже наведене вказує на неспроможність такого запобіжного заходу як домашній арешт запобігти залишенню підозрюваним свого місця проживання з метою вчинення дій, описаних вище.

З огляду на викладене прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 29 січня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, на підставі ч.5 ст.182, ч.4 ст.183 КПК визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та у разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, яка наполягала на її задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, та альтернативою внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вислухавши підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Згідно позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Положеннями ч.4 ст.194 КПК передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обираючи стосовно нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяці, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК, а також на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Ці висновки не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Натомість слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення, з чим погоджується колегія суддів. Такі висновки слідчого судді є правильними, оскільки вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-7).

При цьому колегія суддів зазначає, що всупереч доводам прокурора, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому тяжкого покарання, не свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби. Крім того, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, порушував умови та не дотримувався покладених на нього обов`язків. Навпаки, під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що у сторони обвинувачення наразі відсутні зауваження щодо процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та який своєчасно з`являється за викликом до слідчого, прокурора, суду.

Отже, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, репутації, сімейного та майнового стану, який одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт в певний період доби, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК.

Водночас апеляційний суд не приймає, як аргумент апеляційних доводів, посилання посилань прокурора на підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину внаслідок вилучення під час проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 автомату бойового, газового пістолету, два пневматичні пістолети, тротил приблизно 0,3 кг, пластид приблизно 0,05 кг, два електродетонатори, 6 детонаторів від РПГ, учбову міну ТМ-62, міну МОН-90 у розібраному стані (приблизно 1,5 вибухової речовини), боєприпас фугасний 30 мм, 24 патрони 12.7, 12 травматичних патронів 9 мм, три бойові патрони 9 м, снаряд ВОГ, оскільки в порядку ст.208 КПК ОСОБА_7 не затримували, а придбання та зберігання вказаних предметів не заявлено в повідомленні про підозру від 28 січня 2026 року, тому вказані обставини не можуть слугувати в якості підтвердження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК та необхідності обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У випадку недотримання підозрюваним ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 29 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 29 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 2 місяці, тобто до 29 березня 2026 року, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20:00 години до 07:00 години наступної доби та покладенням відповідних обов`язків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4