ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 682/408/26

Провадження № 11-кп/820/255/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали виділеного провадження у кримінальному провадженні № 0002254 від 31 грудня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 К України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року клопотання прокурорів про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою на 60 днів, до 26 квітня 2026 року.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки строк дії запобіжного заходу спливає 28 лютого 2026 року, а судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції не розпочато.

Окрім того, на думку суду, наявні обставини, що свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково, у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 відмовити та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Уважав, що ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу постановлена з порушенням норм матеріального права, є необґрунтовано.

Захисник посилався на те, що наявність ризиків у рішенні суду обґрунтовано лише тяжкістю інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Окрім того, захисник звертав увагу на те, що не взято до уваги характеризуючі матеріали обвинуваченого, інші обставини справи.

Не враховано належним чином вимоги кримінального-процесуального законодавства та не враховано висновки Європейського суду з прав людини.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, про що зазначив в протоколі допиту підозрюваного.

ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має поганий стан здоров`я, по місцю постійного проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки.

На його думку, враховуючи наведене, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення у вигляді домашнього арешту.

Перебуваючи під домашнім арештом, обвинувачений буде під постійним контролем органів поліції, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Апеляційний перегляд оскаржуваного судового рішення здійснюється у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно з ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Із наданих матеріалів установлено, що до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002254 від 31 грудня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції заявили клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Посилались на те, що на даний час ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Під час підготовчого судового засідання кримінального провадження виникла об`єктивна необхідність у продовженні строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зумовлено наявною сукупністю ризиків.

Потерпіла ОСОБА_9 у суді першої інстанції заперечувала проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважала за можливе змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у суді першої та апеляційної інстанції просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, вказані прокурором у клопотанні, зводяться до тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

На думку суду першої інстанції, прокурор довів, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшилися, що у свою чергу давало підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, пов`язаного із домашнім насильством.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2026 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 лютого 2026 року включно.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає характеру та тяжкості вчиненого правопорушення, а встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження доводи, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту.

Суд першої інстанції врахував обставини, на які зверталася увага в апеляційній скарзі.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ураховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, місцевий суд обґрунтовано продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Колегія суддів уважає, що місцевий суд урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження строку дії вищевказаного запобіжного заходу.

Обставини, на які захисник посилається в апеляційній скарзі, не можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 .

Колегія суддів зазначає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, а встановлені при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики наразі не відпали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3