Справа № 522/1780/21
Провадження №1-кп/522/1038/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 16.10.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сирії, араба за національністю, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ч. 2 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження № 0000546 від 16.10.2020 року відносно обвинуваченого на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні вимог обмежувального припису встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси, справа №522/16044/20, провадження №2-0/522/357/20 від 30.09.2020 року, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України, скоєного при наступних обставинах:

18.09.2020 року, ОСОБА_6 подала заяву про видачу обмежувального припису до Приморського районного суду міста Одеси стосовно ОСОБА_3 , який є чоловіком заявниці.

30.09.2020 року, рішенням Приморського районного суду міста Одеси, справа №522/16044/20, провадження №2-0/522/357/20, заяву ОСОБА_6 задоволено та видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , строком на шість місяців. Вказаним рішенням суду також встановлено заходи обмеження прав ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_6 , а саме: заборону ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборону листування, телефонних переговорів з ОСОБА_6 або контактувати через інші засоби зв`язку, особисто або через третіх осіб.

09.10.2020 року Приморським районним судом міста Одеси ОСОБА_3 надіслано за адресою його реєстрації копію рішення суду від 30.09.2020, таким чином останній був ознайомлений з рішенням суду та з умовами обмеження.

Однак в порушення вимог, встановлених вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 , діючи умисно, 15 жовтня 2020 року в денний час доби, точний час не встановлено, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де почав психологічно тиснути на ОСОБА_6 та дітей, сварився, агресивно себе поводив.

Також, діючи умисно, будучи повідомленим про наявність обмежувального припису та з умовами обмеження, 19 жовтня 2020 року приблизно о 11 год. 40 хв., ОСОБА_3 прийшов до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та не зважаючи на представників Національної поліції, які в той час перебували за вказаною адресою та роз`яснили йому про наявність обмежувального припису, заборону находження за адресою мешкання потерпілої, та їх вимогу покинути місце мешкання останньої, ОСОБА_3 вів себе агресивно, відмовився виходити із квартири, та продовжував здійснювати психологічне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_6 на очах у двох малолітніх дітей.

Також, 25.10.2020 року, дізнавачем СД Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за участю двох понятих та під відеофіксацію, вручено ОСОБА_3 , копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2020 року, справа №522/16044/20, провадження №2-0/522/357/20 та роз`яснено його суть.

Не зважаючи на зазначене, 26.10.2020 року, приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, відчинив двері та увійшов до квартири мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та, після погроз фізичною розправою, заборонив жінці виходити із дому, чим завдав потерпілій психологічне насильство.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ст. 390-1 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 44 149 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

За змістом зазначених норм звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності,

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі (№ 309/1201/15-к).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного суду від 02.02.2023 у справі №735/1121/20 зазначено, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності чи покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Закінчення загальних строків, установлених ч. 2 цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинене 15.10.2020, 19.10.2020 та 26.10.2020 року. При цьому, оскільки обвинувачений ухилявся від суду, його було оголошено у розшук ухвалою суду від 13.11.2025р., у зв`язку з чим перебіг давності у вказаному кримінальному провадженні зупинявся.

Строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності сплили 26.10.2025 з огляду на приписи ч. 2 ст. 49 КК України відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі, якщо з часу вчинення кримінального проступку минуло п`ять років, що відповідає висновку Великої Палати Верховного суду від 02.02.2023 у справі №735/1121/20.

Згідно ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки УІАП ГУНП в Одеській області від 22.01.2026 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності не притягувався.

За таких обставин строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не переривались.

Таким чином, на даний час закінчився строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за інкриміноване останньому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Згідно зі статтями 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17 звернуто увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, судом встановлені підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 390-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.390-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 369-372, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 16.10.2020 року відносно ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: