ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/971/20 Номер провадження 11-кп/814/794/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ

Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченоїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2019 року за №0001264, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 24 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Клепачі Лубенського р-ну Полтавської обл., проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

визнано винуватою та засуджено за ч.1 ст.203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень.

Вирішено питання щодо спеціальної конфіскації, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 винуватою та засуджено за вчинення нею кримінального правопорушення за таких обставин.

Не пізніше червня 2017 року у невстановленої слідством особи виник злочинний умисел, направлений на зайняття гральним бізнесом, у тому числі з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Невстановлена слідством особа, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою отримання незаконних прибутків від проведення азартних ігор, розуміючи, що здійснення вказаної діяльності є порушенням вимог законодавства України у зв`язку із забороною зайняття гральним бізнесом в Україні, в тому числі, яким заборонено організовувати та проводити азартні ігри особам, які не отримали в установленому законом порядку ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, організувала функціонування закладу з надання доступу до азартних ігор, лотерей, які проводяться в мережі Інтернет.

Так, невстановлена слідством особа, будучи обізнаною з правилами азартних ігор на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, зміст яких полягав у передачі учасником (гравцем) для адміністратора (касира) грального закладу довільної суми грошей, які зараховуються ним на рахунок, із використанням персонального комп`ютера адміністратора, що містить код доступу до азартної гри, з використанням якого учасник (гравець) здійснює ставки для участі в азартних іграх на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, програмне забезпечення яких розміщувалося на віддалених серверах, і виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості, діючи з прямим умислом, обрав джерелом свого постійного прибутку вказану протиправну діяльність - організацію та функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Зокрема, не пізніше березня 2019 року невстановлена слідством особа в нежитловому підвальному приміщенні торгового центру «Салют» за адресою: просп. Володимирський, 57-А м. Лубни Полтавської обл., організувала і забезпечила функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

З метою безперебійного функціонування вказаного вище закладу невстановлена слідством особа забезпечила його меблями та комп`ютерною технікою з відповідним програмним забезпеченням для отримання доступу до віддалених серверів, а саме симуляторами гральних автоматів, за допомогою яких надавалася можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет, із внесенням гравцем ставки, що дає можливість програти або отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості, завдяки чому отримувався прибуток у вигляді різниці між програними та виграшними ставками гравців.

Розуміючи, що вчинення злочину, пов`язаного із зайняттям гральним бізнесом, у тому числі проведенням азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, функціонуванням закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, та уникнення викриття своєї злочинної діяльності, можливе лише у співучасті з іншими суб`єктами злочину, невстановлена слідством особа почала підшукувати таких осіб.

З цією метою у невстановлений час, але не пізніше березня 2019 року, невстановлена слідством особа вирішила залучити до своєї злочинної діяльності ОСОБА_8 та запропонувала їй позмінну роботу адміністратора (касира), за грошову винагороду в організованому нею ігровому закладі в нежитловому підвальному приміщенні торгового центру «Салют» за адресою: просп. Володимирський, 57-А м. Лубни Полтавської обл., у якому здійснювалося надання послуг грального бізнесу, в тому числі надавався доступ до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет. На вказану вище пропозицію ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, надала добровільну згоду на роботу адміністратора (касира) в даному ігровому закладі.

Затим невстановлена слідством особа повідомила ОСОБА_8 , зокрема, про розмір і порядок оплати за виконану роботу, її обов`язки (прибирання приміщення, отримання від гравців та облік готівки, отриманої від проведення азартних ігор, видачу виграшу учасникам азартної гри, пропуск таких осіб у приміщення залу, де проводились азартні ігри), а також довела до її відома порядок роботи грального закладу, а саме те, що гравець, маючи намір на участь в азартній грі, де можливість виграшу повністю залежить від випадковості, перебуваючи в гральному закладі, надає грошові кошти адміністратору (касиру) грального закладу, що давало можливість внести грошові кошти (ставку) в касу, для подальшого використання як ставок.

Також із метою проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, організації та функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, з метою отримання незаконного прибутку, в нежитловому підвальному приміщенні торгового центру «Салют» за вказаною вище адресою на персональних комп`ютерах було встановлено програмне забезпечення для доступу до азартних ігор.

Функціонування персональних комп`ютерів, направлене на проведення азартних ігор в електронному (віртуальному) казино забезпечувалось шляхом створення адміністратором (касиром) рахунку гравця, введення кількості балів, еквівалентних сумі сплачених гравцем коштів, які відображалися на обраному комп`ютері, підключеному до мережі Інтернет у вікні комп`ютерних програм. Таким чином, гравцям надавався доступ до азартних ігор шляхом внесення ставок через мережу Інтернет у режимі онлайн за допомогою зазначених комп`ютерних програм, вхід у які здійснювався за допомогою унікального рахунку гравця, створеного адміністратором, які контролюються віддаленим сервером та обладнані спеціалізованим набором ігор азартного характеру, що дозволяють проводити гру. За результатами азартної гри, у випадку виграшу грошових коштів, гравець отримував готівкові кошти від адміністратора (касира).

Зокрема, 28 березня 2019 року приблизно о 17 годині в приміщенні грального закладу нежитлового підвального приміщення торгового центру «Салют» за названою вище адресою адміністратор (касир) ОСОБА_8 прийняла сплачені ОСОБА_11 (особа зі зміненими анкетними даними), грошові кошти в сумі 500 гривень і поповнила на вказану суму електронний рахунок ігрової програми комп`ютерного симулятора в електронному (віртуальному) казино, чим надала йому можливість доступу до здійснення азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, із внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш у вигляді грошових коштів, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Далі ОСОБА_11 , зайнявши вільний комп`ютер, ввів код доступу, наданий адміністратором (касиром) ОСОБА_8 , яка в той момент забезпечувала функціонування грального залу, після чого на екрані комп`ютера засвітилися атрибути, притаманні інтерактивному казино, а саме логотипи різних ігор, також було зазначено, що у гравця на рахунку є 500 гривень, що відповідало тій сумі, яку він передав на касі. Після вибору азартної гри, суть якої полягала в тому, що ОСОБА_11 обрав розмір ставки, натискав за допомогою комп`ютерного маніпулятора -«миші», на моніторі комп`ютера відповідні клавіші та відбувався розіграш ставки шляхом складання випадкових символів, від часткової або повністю випадкової комбінації яких залежав виграш або програш гравця. Надалі в процесі гри за допомогою комп`ютерного маніпулятора - «миші», ОСОБА_11 здійснював керування внесеними коштами, конвертованими в електронний вигляд, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним. Конвертовані електронні кредити, що відповідали отриманим грошовим коштам адміністратором закладу, в розмірі 500 гривень, під час проведення описаної вище азартної гри були програні ОСОБА_11 .

Отже, надавши можливість доступу до азартних ігор, в тому числі, які проводяться в мережі Інтернет на комп`ютерних симуляторах у гральному закладі нежитлового підвального приміщення за наведеною вище адресою в період часу з березня 2019 року до 28 березня 2019 року, ОСОБА_8 забезпечувала отримання незаконного прибутку від незаконної діяльності з проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, а також функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор які проводяться в мережі Інтернет.

Зазначені вище умисні дії ОСОБА_8 суд першої інстанції кваліфікував за ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року) як зайняття гральним бізнесом.

У цьому кримінальному провадженні також були ухвалені такі судові рішення.

22 грудня 2020 року Хорольським районним судом Полтавської області закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за інкриміновані обвинуваченій діяння.

24 лютого 2021 року Полтавським апеляційним судом залишено без зміни ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8

03 червня 2021 року Верховним Судом ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2020 року та Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 скасовано й призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що об`єктом злочину, передбаченого ст.203-2 КК України, був і є встановлений порядок зайняття господарською діяльністю, але в редакції Закону України, яка діяла до 13 серпня 2020 року, він стосувався законодавчої заборони на здійснення грального бізнесу як виду господарської діяльності взагалі, а у зміненій редакції Закону України такий порядок стосується тільки в частині законодавчої заборони на незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей, у зв`язку з чим касаційний суд визнав передчасним висновок місцевого суду, з яким погодився апеляційний суд, щодо декриміналізації діяння ОСОБА_8 за ч.1 ст.203-2 КК України, оскільки цю статтю законодавцем не виключено, а змінено лише її редакцію, диспозиція якої охоплює здійснення господарської діяльності у сфері забороненого законом грального бізнесу.

В апеляційних скаргах:

прокурор ОСОБА_9 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, просить скасувати вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 24 червня 2025 року та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року) у вигляді штрафу в розмірі 20 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 000 гривень, в іншій частині вирок місцевого суду залишити без зміни. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд під час призначення покарання належним чином не врахував те, що обвинувачена, хоча раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, однак вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, не визнала свою винуватість і не розкаялась у вчиненому злочині, не має обставин, які пом`якшують покарання;

обвинувачена ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 24 червня 2025 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року). Такі вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: прокурором не було доведено поза розумним сумнівом належними, допустимими й достовірними доказами її винуватість у вчиненні зазначеного вище злочину; Закон України №1334-VI від 15 травня 2009 року «Про заборону грального бізнесу в Україні», відповідно до норм якого діяльність, пов`язана з наданням можливості доступу до азартних ігор, створювала об`єктивну сторону складу злочину - зайняття гральним бізнесом, втратив чинність і наразі не існує правової норми, яка би визнавала незаконною та відносила до зайняття гральним бізнесом діяльність адміністраторів, менеджерів, касирів, круп`є гральних закладів, а тому інкриміноване їй діяння не утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого новою редакцією ст.203-2 КК України, та підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК України, оскільки діяння, передбачене в диспозиції цієї норми в попередній редакцій, декриміналізоване; в матеріалах кримінального провадженні відсутні докази того, що вона діяла умисно, з корисливим мотивом і з метою отримання прибутку; вона не знала й не могла знати, що заклад до якого хотіла влаштуватися на роботу як оператор державної електронної лотереї, працює нелегально та наявна в ньому обстановка свідчила про зворотне. Водночас обвинувачена посилається на недопустимість доказів, а саме:

- висновку експертного дослідження №19/3 КТ-18 від 06 травня 2019 року - оскільки свідоцтво на проведення відповідного виду експертного дослідження, видане ОСОБА_12 (яким здійснювалось вказане експертне дослідження) було анульовано в 2015 році;

- висновку експертизи №23217/19-35/24144/19-35 від 30 серпня 2019 року та протоколу огляду речей від 03 червня 2019 року - у зв`язку з тим, що жорсткі диски, с/н: «5MQ4LHVY» та с/н: «WMAV3A190926», на підставі яких проводилась ця експертиза та які були вилучені відповідно до названого протоколу огляду, мають невідоме походження, отримані з порушенням установленого законом порядку та не відкривались стороні захисту на стадії виконання вимог ст.290 КПК України;

- протоколу про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину від 28 березня 2019 року, протоколу огляду покупця від 28 березня 2019 року, протоколу добровільної видачі від 28 березня 2019 року так як постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 25 лютого 2019 року та 15 березня 2019 року не містять відомостей про особу, щодо якої проводився спеціальний слідчий експеримент.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, позиції обвинуваченої та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_8 , вивчила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційних скарг та дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатнімотиви та підстави його ухвалення.

Доводи сторони захисту про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року) позбавлені підстав.

Натомість, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року) - зайняття гральним бізнесом, є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Такий висновок підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 (залегендованої особи), який підтвердив те, що навесні 2019 року він брав участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії, в ході якої грав в азартну гру в підвальному приміщенні ТЦ «Салют» за адресою: просп. Володимирський, 57-А м. Лубни Полтавської обл., де розташовувався заклад, який надавав незаконні послуги з грального бізнесу. Вхід до залу цього закладу був зачинений, а коли він постукав, то йому відчинили та впустили грати. У даному гральному закладі працювала адміністратор ОСОБА_8 , вона приймала грошові кошти та видавала код (паролі) для гри. За результатами азартної гри він програв у закладі грошові кошти в сумі 500 гривень, які були попередньо оглянуті, ідентифіковані в протоколі та вручені йому в присутності двох понятих для використання в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Будь-якого тиску на нього з боку працівників правоохоронних органів не здійснювалося. Він ставив свої підписи у складених протоколах та їх зміст підтверджує.

19 вересня 2019 року свідок ОСОБА_11 у ході пред`явлення для впізнання впізнав ОСОБА_8 як особу, яка надавала йому код доступу та якій він давав грошові кошти за участь в азартній грі в гральному закладі по АДРЕСА_2 (т.2 а.п.143-144).

Факт функціонування в указаному вище місці закладу, який надавав незаконні послуги з грального бізнесу, підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що він у 2019 році перебував у підвальному приміщенні ТЦ «Салют» за адресою: просп. Володимирський, 57-А м. Лубни Полтавської обл., із метою пограти на комп`ютерах у азартні ігри. Він дав адміністратору 50 гривень і взамін отримав чек із цифрами. Щоб брать участь в азартній грі потрібно було ввести цифри з коду. Раніше він у вказаний вище спосіб вигравав грошові кошти в сумі 100 гривень, які якому видавала готівкою адміністратор жіночої статі.

Свідок же ОСОБА_14 підтвердив показання зазначених вище свідків у тому, що навесні 2019 року в згаданому вище приміщенні знаходилися комп`ютери та столи, на яких люди барли участь в азартних іграх.

Наведені вище докази об`єктивно узгоджуються зі змістом протоколів: про хід та результати проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину; огляду покупця та вручення грошових коштів; огляду грошових коштів від 28 березня 2019 року, відповідно до яких було здійснено огляд і копіювання заздалегідь ідентифікованих чотирьох купюр на загальну суму 500 гривень, а саме: 2 купюри номіналом 200 гривень серій: ПД 2503252, СИ 3437548; 2 купюри номіналом 50 гривень серій: РЕ 9256698, ТЄ 6880588, оглянуто ОСОБА_11 та вручено йому ці кошти для здійснення спеціального слідчого експерименту. Затим 28 березня 2019 року у проміжок часу з 09 до 10 години ОСОБА_11 зайшов у приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де надавалися послуги в сфері грального бізнесу. О 10 годині 25 хвилин ОСОБА_11 вийшов із зазначеного вище приміщення, підтвердивши факт надання послуг у сфері незаконного грального бізнесу за вказаною вище адресою, отримання ним у касі від касира взамін наданих 500 гривень коду доступу до ігрового місця, введення ним коду доступу за комп`ютером, за який він сів, та його участь в азартній грі, за результатами якої він через 15 хвилин програв указані вище грошові кошти в сумі500 гривень (т.2 а.п.109-122).

Даними ж протоколу про результати проведення НСРД у вигляді аудіо-, відеоконтролю місця за адресою АДРЕСА_2 , від 13 травня 2019 року з додатком, також підтверджено обставини функціонування за цією адресою в підвальному приміщенні закладу, в якому здійснювались азартні ігри. При цьому, зафіксовано: наявність у залі комп`ютерів зі столами та стільцями, облаштованого місця, де стояв касир за барною стійкою; передачу касиру грошових коштів гравцем, який потім сів за стіл із монітором, на якому було зображення: «Золотий тріумф», виднілися колонки з написами: «Select game», «Auto», «Info», також періодично з`являлись колонки з написами: «Кредит», «Ставка» (т.2 а.п.124-126).

28 березня 2019 року в ході обшуку підвального приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було зафіксовано те, що в цьому місці організовано незаконне надання послуг у сфері грального бізнесу. У названому вище приміщенні розташовувались 19 столів та барна стійка, за 9 столами були розміщені комп`ютери, на 5 екранах комп`ютерів відображалось вікно, що складається з поля введення коду (14 цифр), кнопок для введення коду, кнопок підтвердження та відміни. На екранах одного з моніторів відображалось ігрове вікно з назвою: «Hot Sevens», в полі кредит було наявним значення: «21230, 212, 30 грн», в полі страховка - «1000, 10 000 грн». На екрані іншого монітору відображалось поле гри з назвою: «Roll Ramses». Також на столі знаходився аркуш паперу з написами та шифрами. Установлено, що комп`ютери об`єднані в комп`ютерну мережу за допомогою маршрутизаторів, локальна мережа під`єднана до вай-фай роутерів (2 шт.), які, в свою чергу, під`єднані до Інтернет-медіа-конвектора.

Затим оглянуто барну стійку, на якій знаходилися грошові кошти, розміщувався комп`ютер, що знаходився у ввімкненому стані та був поєднаний з іншими комп`ютерами до мережі. На вказаному комп`ютері відкрито вкладку, при переході на яку встановлено, що це сторінка касира інтерактивного клубу онлайн-казино з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На даній сторінці містилась інформація щодо керування рахунком, а саме: інформація про кошти, кількість балансу та бонусу, номер рахунку, при цьому, номери двох рахунків співпадали з номерами, які були виявлені на столах біля моніторів у залі. Під час обшуку було виявлено та вилучено: 5 853 гривні, 2 аркуші паперу з друкованими чотиризначними позначеннями, принтер для друку чеків, 2 камери онлайн-зйомки, 10 системних блоків, у тому числі 1 блок адміністратора, 6 мережевих маршрутизатори, 2 вай-фай роутери. На момент проведення обшуку в приміщенні була присутня ОСОБА_8 , яка відмовилася називати свої особисті дані, що підтверджується змістом протоколу обшуку від 28 березня 2019 року з додатком (т.2 а.п.68-77).

Відповідно до висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи №23217/19-35/24144/19-35 від 30 серпня 2019 року на об`єкті жорсткому диску пам`яті (НЖМД) «Seagate» с/н: 5MQ4LHVY, вилученому із системного блоку адміністратора, виявлено історію відвідування «web»-сторінок, у якому, серед іншого, багаторазово зустрічається адреса: «https://chcgreen.net/», при переході за якою відображається форма авторизації. На об`єкті - НЖМД «Western Digital», с/н: WMAV3A190926, вилученому із системного блоку з ігрового залу, наявне програмне забезпечення «iConnect». Цей програмний продукт призначений для проведення ігор у симулятори гральних автоматів та є програмним забезпеченням гральної платформи для онлайн-казино: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », воно може використовуватись як симулятор гральних автоматів. При дослідженні даного об`єкта встановлено, що після завантаження операційної системи «Lubuntu 15.04 «Vivid Vervet» на екран монітора виводиться вікно: «Золотий тріумф», «Державна лотерея» та інша інформація. Після натискання натискання кнопки «так» відбувається завантаження програмного забезпечення «iConnect», на екран виводиться вікно, де відображено меню для вводу коду доступу, яке містить поле для ведення 14 цифр, кнопки, що складаються з цифр для введення, кнопки підтвердження та відміни. Надалі було взято демо-коди із сайтів: «https://championclubnet.com» та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та при вводі одного з наведених кодів завантажився інтерфейс вибору гри. При виборі довільної гри завантажується інтерфейс симулятора грального автомату (т.2 а.п.132-141).

Викладене вище дає підстави для висновку про те, що вилучені комп`ютери об`єднувалися в одну локальну мережу та використовувалися для надання незаконних послуг у сфері грального бізнесу. Комп`ютер адміністратора залу та комп`ютер гравця відрізняється за призначенням по встановленому програмному забезпеченню та історії використання.

Усупереч доводам сторони захисту, як убачається з матеріалів кримінального провадження, вказані вище жорсткі диски було вилучено з ком`ютерів, вилучених у ході обшуків за адресою: АДРЕСА_2 , що зафіксовано в протоколі огляду речей від 03 червня 2019 року з додатком. А тому походження зазначених вище об`єктів не викликає сумніву (т.2 а.п.202-206).

Посилання захисника на невідкриття стороні захисту жорстких дисків пам`яті, які досліджувались експертом, детально описувались у протоколі огляду, аналізувались у висновку експертизи та є невід`ємною частиною системних блоків, за відсутності заперечень сторони захисту щодо ознайомлення із системними блоками, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст.412 КПК України, автоматично не тягне за собою визнання висновку експертизи недопустимим доказом й скасування судового рішення, враховуючи також те, що відповідно до матеріалів кримінального провадженні вказані матеріальні об`єкти (жорсткі диски пам`яті) було отримано у визначеному законом порядку.

Окрім того, як убачається з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в місцевому суді, під час допиту ОСОБА_8 , хоча й не визнала винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, разом з тим, підтвердила факт її неодноразового перебування в березні 2019 року, в тому числі на момент обшуку в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де вона перебувала та вчиняла дії, зокрема, приймала грошові кошти й роздруковувала електронний білет, із метою оплатного її працевлаштування, тобто отримання грошових коштів за виконану роботу.

Однак показання обвинуваченої в частині того, що вона не знала про незаконний характер діяльності закладу та фактично не працювала в ньому підлягають критичній оцінці та є способом захисту ОСОБА_8 від пред`явленого їй обвинувачення, оскільки такі показання повністю спростовуються наведеними вище взаємоузгодженими й підтверджуючими зміст один одного доказами в їх сукупності (показаннями свідків, доказами за результатами проведення негласних та гласних слідчих (розшукових) дій, висновком експертизи).

Також варто зауважити, що на запитання прокурора під час допиту: «коли особа вигравала кошти, куди вона їх несла?», ОСОБА_8 відповіла, що при ній такого не було, але це спростовується показаннями свідка ОСОБА_11 , даними проведеного з ним пред`явлення для впізнання та протоколами контролю за вчиненням злочину, аудіо-, відеоконтрою місця, відповідно до яких обвинувачена в гральному закладі по АДРЕСА_2 працювала адміністратором, приймала грошові кошти та видавала код (паролі) для азартної гри.

Аналізуючи наведені вище докази, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, як наслідок, дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, поза розумним сумнівом. Підстав для висновку про неналежність, недопустимість чи недостовірність наданих стороною обвинувачення наведених вище доказів, на підставі яких судом першої інстанції зроблено висновок про винуватість ОСОБА_8 , не встановлено.

Водночас колегія суддів погоджується з наведеними захисником в апеляційній скарзі доводами щодо недопустимості як доказу експертного дослідження №19/3 КТ-18 від 06 травня 2019 року, однак ця обставина не впливає на належність, допустимість і достовірність інших доказів по справі, правильність вироку та обгрунтованість засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.203-2 КК України, оскільки її винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення доведено сукупністю інших наведених вище доказів поза розумним сумнівом. Окрім того, в матеріалах кримінального провадження наявний висновком експертизи №23217/19-35/24144/19-35 від 30 серпня 2019 року, який є належним доказом і підтверджує те, що вилучена в ході обшуку комп`ютерна техніка використовувалась для забезпечення участі осіб в азартних іграх у гральному закладі за адресою: просп. Володимирський, 57-А м. Лубни Полтавської обл.

Захисник в апеляційній скарзі стверджує про те, що протокол про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину від 28 березня 2019 року, протокол огляду покупця від 28 березня 2019 року, протокол добровільної видачі від 28 березня 2019 року є недопустимими доказами, так як постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 25 лютого 2019 року та 15 березня 2019 року не містять відомостей про особу, щодо якої проводився спеціальний слідчий експеримент.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними вказані вище доводи з огляду на наступне.

КПК України (ч.5 ст.251, ч.7 ст.271 КПК України) визначає, які відомості повинні міститися у постанові слідчого, прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, в тому числі й постанові про проведення контролю за вчиненням злочину й зазначеним вимогам прийняті в даному кримінальному провадженні прокурором постанови про проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину від 25 лютого 2019 року та 15 березня 2019 року відповідають (т.2 а.п.233-234, 236-237).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.251 КПК України постанова слідчого, прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинна містити відомості про особу (осіб), місце або річ, щодо яких проводитиметься негласна слідча (розшукова) дія.

У цьому кримінальному провадженні контроль за вчиненням злочину проводився не щодо особи (осіб), а щодо місця, а саме незаконно облаштованого грального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , і це місце було чітко визначене в спірних постановах.

Також у зазначених вище постановах прокурора наявне рішення про залучення для проведення НРСД конфіденційної особи зі зміненими відомостями про неї.

Також позбавлені підстав посилання захисника на те, що інкриміноване ОСОБА_8 діяння не утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого новою редакцією ст.203-2 КК України, та підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК України, оскільки діяння, передбачене в диспозиції цієї норми в попередній редакцій, декриміналізоване.

При вирішенні питання щодо можливості закриття кримінального провадження суду обов`язково необхідно з`ясувати, чи дійсно має місце декриміналізація діяння, в якому обвинувачується особа.

У випадку ж зміни закону України про кримінальну відповідальність має вирішуватись лише питання щодо застосування закону в часі відповідно до вимог ст.5 КК України.

У ч.1 ст.203-2 КК України в редакції Закону України №1019-VII від 18 лютого 2016 року визначено кримінальну відповідальність за зайняття гральним бізнесом (гіпотеза) із покаранням (санкцією) у вигляді штрафу від 10 000 до 40 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» №768-IX від 14 лютого 2020 року, який набрав чинності 13 серпня 2020 року, статтю 203-2 КК України викладено в новій редакції, частиною першою якої було визначено нові диспозицію і санкцію, а саме - за організацію або проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону або випуск чи проведення лотерей особою, яка не має статусу оператора лотерей, або організація чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет, - передбачено санкцію (покарання) у вигляді штрафу від 10 000 до 40 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на 1 рік.

Аналіз диспозиції ст.203-2 КК України в редакції Закону України, яка діяла до 13 серпня 2020 року, та в редакції Закону України №768-IX, а також однакових за юридичною природою та змістом понять, вжитих у цих нормах, свідчить про наявність відповідних заборон у обох редакціях та не дає підстав для висновку щодо повної декриміналізації діянь осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.203-2 КК України, до набрання чинності Законом України №768-IX.

Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.203-2 КК України, був і є встановлений законодавством порядок зайняття дозволеними видами господарської діяльності. У редакції ст.203-2 КК України, яка діяла до 13 серпня 2020 року, він стосувався повної законодавчої заборони на здійснення грального бізнесу як виду господарської діяльності. У зміненій редакції ст.203-2 КК Законом України №768-IX такий порядок стосується законодавчої заборони на незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор без отримання відповідної ліцензії, випуск та проведення лотерей не оператором лотерей, організації та функціонуванні закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей в мережі Інтернет. У даному випадку має місце обмеження відповідальності особи шляхом конкретизації в бік звуження форми вчинення кримінального правопорушення.

Частину ч.1 ст.203-2 КК України законодавцем не виключено, а змінено лише її редакцію, диспозиція якої охоплює здійснення господарської діяльності у сфері забороненого законом грального бізнесу.

Із наведеної вище сукупності доказів у даному кримінальному провадженні вбачається, що ОСОБА_8 своїми кримінально протиправними діями в спеціальному обладнаному для азартних ігор підвальному приміщенні забезпечувала, зокрема, функціонування грального закладу з метою незаконного надання доступу до азартних ігор, що проводяться в мережі Інтернет, здійснювала незаконну діяльність щодо надання учасникам гри платних послуг із проведення азартних ігор, учасники передавали їй грошові кошти, поповнювали гральний рахунок і брали участь в азартних іграх, вигравали або програвали гроші, в результаті чого забезпечувалось отримання закладом незаконного прибутку. При цьому, дії обвинуваченою здійснювались із метою отримання оплати за їх виконання. Окрім того, варто зауважити, що до ігрового залу ОСОБА_11 впускали після того як він постукав і йому відчинили, а в ході обшуку, в момент припинення протиправної діяльності, ОСОБА_8 відмовилась ідентифікувати свою особу.

Таким чином, у даному конкретному випадку за вчинені ОСОБА_8 кримінально протиправні дії передбачено кримінальну відповідальність, у тому числі і новою редакцією ч.1 ст.203-2 КК України.

Суб`єктивна ж сторона злочину відображає процеси, які відбуваються в свідомості особи у зв`язку з вчиненням нею злочину і свідчать про спрямування її волі та про її ставлення до суспільно небезпечного діяння і його наслідків.

Щодо даного злочину це, насамперед, стосується усвідомлення особою її участі у зайнятті забороненим видом господарської діяльності та наявності корисливого мотиву. А отже, у тих випадках, коли особа, не будучи організатором забороненого грального бізнесу, усвідомлено, маючи на меті отримання прибутку, бере участь у забезпеченні його (хоча б і частковому) діяльності, то діяння такої особи містять склад злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Наведені вище фактичні обставини підтверджують те, що ОСОБА_8 повною мірою розуміла протиправний характер вчинюваних нею дій, діяла з прямим умислом і з корисливим мотивом.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище умисні дії ОСОБА_8 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року), та підлягають кваліфікації за цим законом.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, його характер і ступінь суспільної небезпеки, особу обвинуваченої та її ставлення до вчиненого, яка не визнала свою винуватість, не розкаялась у вчиненому, не судима, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має малолітню дитину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Урахувавши наведені вище дані та обставини в їх сукупності, місцевий суд дійшов мотивованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу відповідно до санкції ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України №1019-VIII від 18 лютого 2016 року), але в мінімальному розмірі - 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, усім обставинам, які наведені в апеляційній скарзі прокурора, суд першої інстанції надав належну оцінку в ході обрання обвинуваченій заходу примусу.

Призначене обвинуваченій покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 24 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4