Справа № 344/3509/26
Провадження № 1-кс/344/1759/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000016 від 23.02.2026,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 23.02.2026 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 07 грудня 2023 року, «радою федерації федерального зібрання російської федерації» прийнято постанову «про призначення виборів президента російської федерації» на 17 березня 2024 року.

11 грудня 2023 року ЦВК російської федерації прийнято постанову № 141/1084-8 «про проведення виборів президента російської федерації на частині територій російської федерації, на якій уведено військовий стан», відповідно до якої фактично оголошено, що на президентських виборах у березні 2024 року голосування пошириться на окуповані території Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької областей України. Окупаційний режим вирішив використати псевдовибори для того, щоб посилити інтеграцію окупованих територій до держави-агресора російської федерації.

З метою організації незаконних виборів, утворено територіальні та дільничі виборчі комісії на території Біловодської селищної територіальної громади Старобільного району.

Нехтуючи загальновизнаними принципами та нормами міжнародного права, держава-агресор 15-17 березня 2024 року провела «вибори» на тимчасово окупованих територіях Запорізької, Херсонської, Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та в місті Севастополі.

Всі вище вказані події були достовірно відомі і громадянину України ОСОБА_4 , який постійно проживав на території вказаної області, а саме у селі Литвинівка Старобільського району Луганської області та відповідно був обізнаний про наведені вище факти розв`язання та ведення російською федерацією військової агресії проти України, захоплення державних установ, організацій та військових частин, оскільки ці події широко висвітлювались більшістю засобів масової інформації та набули розголосу.

Однак, незважаючи на обізнаність про злочинні дії представників російської федерації та окремих, проросійськи налаштованих представників місцевого населення, громадянин України ОСОБА_4 , не пізніше березня 2024 року (більш точну дату встановити не виявилось можливим), діючи з особистих корисливих та політичних міркувань, з метою представлення окупаційній владі своєї особистої прихильності, умисно, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників окупаційної влади держави агресора російської федерації та погодився прийняти участь у т. зв. «виборах президента російської федерації» в якості члена дільничної виборчої комісії № 129, створеної на тимчасово окупованій території села Литвинівка, яка входила до складу територіальної виборчої комісії Беловодського району муніципального утворення «Біловодський муніципальний округ луганської народної республіки російської федерації».

Відповідно до так званого «закону луганської народної республіки» № 424-ІІІ від 19.01.2023 «про систему виборчих комісій, комісій з референдуму луганської народної республіки» «на території луганської народної республіки формуються наступні виборчі комісії: 1. виборча комісія луганської народної республіки; 2. окружні виборчі комісії; 3. територіальні (районні, міські та інші) виборчі комісії; 4. дільничні комісії». Відповідно до статті 4 зазначеного «закону» - «комісії забезпечують реалізацію та захист виборчих прав та права на участь в референдумі громадян російської федерації, здійснюють підготовку і проведення виборів і референдумів на території луганської народної республіки». Дільничні комісії формуються територіальними комісіями.

За участі ОСОБА_4 сформовано чисельний склад виборчої комісії, підготовлено виборчу дільницю, забезпечено проведення т. зв. «голосування» з 15 по 17 березня 2024 року включно.

Центральна виборча комісія російської федерації, яка організовувала і проводила «вибори», повідомила про рекордну явку на них, а саме «87 мільйонів виборців, що становить 77,44% від загальної кількості громадян, які мали активне виборче право в росії», та про те, що володимир путін у 2024 році отримав «на 20 мільйонів голосів більше, ніж у 2018 році». Такі цифри визначені з урахуванням голосів «виборців» на тимчасово окупованих територіях України.

Парламентська асамблея Ради Європи (ПАРЄ) 17 квітня 2024 року прийняла резолюцію № 2540 (2024), у якій зазначила, що 17 березня 2024 року володимира путіна було оголошено переможцем так званих президентських виборів, які з самого початку не були вільними та чесними, оскільки жодному справжньому опоненту володимира путіна навіть не було дозволено балотуватись. Крім того, виборчі дільниці для цих «виборів» були відкриті на суверенній українській території, тимчасово окупованій російською федерацією, та в молдовських адміністративно-територіальних одиницях Лівого берега Дністра, що є грубим порушенням Статуту ООН та принципу суверенітету, політичної незалежності і територіальної цілісності усіх держав.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, відповідно до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 18.02.2026 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_4 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, є тяжким злочином, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна або без такої.

Встановлено, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів неруховомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться нерухоме майно: земельна ділянка площею 5,2544 га (кадастровий номер :07:001:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), розташована на території Литвинівської сільської ради Біловодського району Луганської області; земельна ділянка площею 0.5566 га (кадастровий номер :07:002:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), розташована на території Литвинівської сільської ради Біловодського району Луганської області.

Відповідно до відомостей з баз даних Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_4 зареєстровано транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ 3507 4250, зеленого кольору,1980 р.в., номер кузова НОМЕР_1 .

Органом досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно належить на праві приватної власності підозрюваному і може бути конфісковано у випадку призначення судом відповідного покарання.

Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання за ч. 5 ст. 111-1, на вищевказане майно, яке належить ОСОБА_4 необхідно накласти арешт, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст.170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом з цим, з метою забезпечення арешту майна та зважаючи на те, що вказане майно не було тимчасово вилучене, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України є доцільним розгляд даного клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника. На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 , просить клопотання задовольнити.

Прокурор в клопотанні зазначив про розгляд без його участі.

Відповідно до вимог ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ст.172 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не викликався.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 23.02.2026 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

18.02.2026 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, відповідно до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 18.02.2026 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 111-1 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Встановлено, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів неруховомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться нерухоме майно: земельна ділянка площею 5,2544 га (кадастровий номер :07:001:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), та земельна ділянка площею 0.5566 га (кадастровий номер :07:002:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206).

Відповідно до відомостей з баз даних Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_4 зареєстровано транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ 3507 4250, зеленого кольору,1988 р. в., номер кузова НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що земельна ділянка площею 5,2544 га (кадастровий номер :07:001:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), та земельна ділянка площею 0.5566 га (кадастровий номер :07:002:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), та транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ 3507 4250, зеленого кольору, 1988 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , можуть бути конфісковані у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а саме на:

- земельну ділянку площею 5,2544 га, кадастровий номер :07:001:0039, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206),

- земельну ділянку площею 0,5566 га, кадастровий номер :07:002:0020, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206),

- транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ 3507 4250, зеленого кольору,1988 р.в., номер кузова НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1