Єдиний унікальний номер 205/1531/24
Номер провадження 1-кс/205/284/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кс/205/284/24 Справа № 205/1531/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000220 від 08.02.2024 стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, не одружений, має на утриманні п`ятьох дітей, має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

09 лютого 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи про те, що на території України діє воєнний стан, який введено 24.02.2022 Указом Президента України за N? 64/2022, який продовжено указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №49/2024 від 05.02.2024 на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

Так, у ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний корисливий умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, визначивши об?єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «Galaxy A05» модель «SM-A055F/DS», світло зеленого кольору, imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, 08.02.2024 приблизно о 10:00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи з відома та дозволу власників в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час перебували потерпілі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи спричинення майнової шкоди та свідомо бажаючи її настання, підійшов до шафи, яка розташована в кімнаті вищевказаного будинку.

Усвідомлюючи те, що за його діями спостерігає потерпіла ОСОБА_7 , тобто вони є відкритими, взяв рукою з полиці мобільний телефон «Galaxy A05» модель «SM-A055F/DS», світло зеленого кольору, imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та направився до виходу з будинку.

Однак, не бажаючи втрачати своє майно, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прохали ОСОБА_5 зупинити свої злочинні дії, при чому ОСОБА_8 , так як знаходився в коридорі біля виходу, перегородив своїм тілом шлях для ОСОБА_5 , який намагався покинути оселю. Одразу після цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість доведення свого раніше виниклого злочинного умислу на відкрите викрадення мобільного телефону до кінця, вирішив скористатися раніше знайденим в приміщенні вищевказаної оселі кухонним ножом, визначивши його знаряддям вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров?я особи, яка зазнає нападу.

Реалізуючи свій новий злочинний умисел ОСОБА_5 дістав вищевказаний ніж, знаходячись на відстані близько одного метру від ОСОБА_8 , направив ніж в напрямок тіла останнього, при чому озвучив погрозу нанесення тілесних ушкоджень даним ножом в разі не усунення перешкод його злочинним діям.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи реальність вищевказаної загрози з боку ОСОБА_5 своєму життю чи здоров`ю, не бажаючи настання тяжких наслідків для себе, припинив перегороджувати шлях останньому. Після цього, ОСОБА_5 , досягши мети своїх погроз, покинув вищевказаний ніж в оселі, та утримуючи викрадене майно при собі залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив своїми злочинними діями ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 5947 гривень.

Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчинений в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК.

08 лютого 2024 року ОСОБА_5 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення (а.к. 21-22);

08 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вченні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК (а.к. 23-24).

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими підстави необхідності застосування запобіжного заходу, що викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з підстав наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та неможливості їм запобігти інакше, ніж шляхом застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 та сам підозрюваний проти клопотання слідчого заперечували та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність доказів існування ризиків, на які посилається слідчий та прокурор у своєму клопотанні.

Заслухавши клопотання слідчого та прокурора, вислухавши думку самого підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши матеріали клопотання слідчого та вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується слідчий суддя.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК за ознаками у нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчинений в умовах воєнного стану.

З наданих матеріалів слідує, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ; ??протоколом допиту попиту потерпілого ОСОБА_7 ; ??протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; ??протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; ??протоколом огляду місця події; ??протокол огляду СІМ-карти; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; копією договору фінансового кредиту під заставу №; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

При цьому, відповідно до ст. 198 КПК, слідчий суддя зауважує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Санкція ч. 4 ст. 187 КК, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Твердження захисника та підозрюваного про відсутність будь-якого з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність клопотання слідчого в цій частині, слідчий суддя вважає неприйнятними з огляду на таке.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та строки можливого покарання, у разі визнання його винуватим у його вчиненні, а тому може перейти на нелегальне становище та переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, а відтак вказаний ризик є обґрунтованим та доведеним у повному обсязі.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, за вказаних обставин підозрюваний може перетнути умовну лінію розмежування з метою переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом, а тому вказаний ризик також є доведеним, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні лише розпочато, досудовим слідством не встановлено усіх свідків або очевидців події, потерпілі та свідків у кримінальному провадженні є знайомими та родичами підозрюваного, а тому ОСОБА_5 потенційно може впливати на потерпілих та вже встановлених свідків у справі, з метою схилити їх до зміни показів на його користь, або здійснювати такий вплив на осіб, які наразі невідомі органу досудового розслідування.

Слідчий суддя погоджується й з доводами клопотання слідчого про наявність ризику того, що у разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення з огляду на ту обставину, що ОСОБА_5 хоча раніше і судимий, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, що у сукупності з відсутністю даних про офіційне працевлаштування та легальне джерело доходу, свідчить про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, а тому ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК є підтвердженим та актуальним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування слідчим суддею до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник та підозрюваний слідчий суддя не вбачає.

Посилання захисника на певні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_5 , сімейний стан, наявність місця проживання та реєстрації, а також утриманців є слушними та слідчий суддя бере їх до уваги, однак вони не можуть бути самодостатньою підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків та вони існували й на початку інкримінованих ОСОБА_5 дій, однак не стали тими, стримуючими факторами, які б могли запобігти вчиненню кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи початкову стадію кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, фактичні обставини даного провадження, а саме погроза застосування насильства по відношенню до батька, слідчий суддя, на даному етапі, вважає за недоцільне визначати заставу підозрюваному ОСОБА_5 , як альтернативний запобіжний захід.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000220 від 08.02.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 07 квітня 2024 року без визначення застави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1