Номер провадження: 11-сс/813/190/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ст. 290 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2025 частково задоволено клопотання дізнавача та накладено арешт на транспортний засіб «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE д.н.з. НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 видане 15.07.2014 Центром ДАІ 1203 та ключі від даного транспортного засобу чорного кольору із забороною продажу, відчуження, розпорядження у будь-який спосіб та внесення змін до реєстраційних відомостей про транспортний засіб.

Передано транспортний засіб «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE д.н.з. НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 видане 15.07.2014 Центром ДАІ 1203 та ключі від даного транспортного засобу чорного кольору, на відповідальне зберігання особі, у якої його було вилучено ОСОБА_8 .

В іншій частині клопотання дізнавача відмовлено.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що вилучене є достатньо підстав вважати, що зазначене в клопотанні майно містять відомості про обставини вчинення злочину, отже мають значення речових доказів, оскільки воно само по собі або у сукупності з іншими доказами має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що враховуючи беззаперечний факт належності автомобіля громадянці ОСОБА_7 , беручи до уваги достеменну обізнаність про вказаний факт як сторони обвинувачення, так і суду першої інстанції, з огляду на викладені вище приписи КПК України - єдиною особою, якій підлягав передачі на зберігання автомобіль після накладення на нього арешту - є саме ОСОБА_7 .

Просить ухвалу районного суду скасувати в частині передачі арештованого майна та ухвалити рішення, яким передати вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання до суду апеляційної інстанції втретє не прибула, клопотань про відкладання судового засідання не надсилала.

Зважаючи на наведені вище обставини, апеляційний суд, вислухавши думку представника, який не заперечував продовжувати розгляд за наявної явки, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі прокурора.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, представника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Статтями 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, згідно з якими зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У свою чергу, викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 2, 4 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіривши зміст клопотання прокурора та додані до нього матеріали, апеляційний суд прийшов до висновку, що слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону та не з`ясував належним чином всіх обставин, які передбачають підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно клопотання вбачається, що 30.05.2025 до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській надійшло повідомлення оператора «102» про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, виявлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 «Range Rover» 2013 року, номер кузова НОМЕР_5 з явними ознаками підробки.

В ході досудового розслідування, 30.05.2025 в період часу із 18:39 год. по 18:46 год. проведено огляд місця події, а саме: асфальтованої ділянки місцевості за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд - перехрестя вулиці Європейська,, на якій знаходився транспортний засіб марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE» д.н.з. НОМЕР_1 . чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_6 , яким фактично володіє ОСОБА_8 та встановлено, що ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_6 , не співпадає з базою даних НАІС АМТ, а також що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE д.н.з. НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 видане 15.07.2014 Центром ДАІ 1203 містить ознаки підробки, а саме: серія та номер нанесено кустарним шляхом, а також на документі відсутні голограми.

В ході огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE д.н.з. НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 видане 15.07.2014 Центром ДАІ 1203 та ключі від даного транспортного засобу чорного кольору, які постановою від 02.06.2025 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Також 29.09.2025 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , справа №522/12189/25, провадження №1-кс/522/3627/25, накладено арешт на транспортний засіб «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE» д.н.з. НОМЕР_7 серія НОМЕР_8 видане 15.07.2014 Центром ДАІ 1203 та ключі від даного транспортного засобу чорного кольору із забороною продаж, відчуження, користування, розпорядження у будь-який спосіб та внесення змін до реєстраційних відомостей про транспортний засіб.

Після проведення експертних досліджень транспортний засіб марки «LAND ROVER», моделі «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_6 - передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 . Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого суді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виконання ухвали доручено дізнавачу та прокурору у кримінальному провадженні №0000316. Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Окрім цього в ході досудового розслідування було проведено та отримано ряд експертиз, а саме за експертними спеціальностями: 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», 4.3 «Криміналістичне дослідження транспортних засобів та 4.4 «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків». В ході розгляду висновку експерта за спеціальністю 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE» д.р.з. НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 видане 15.07.2014 Центром ДАІ 1203, в висновку судового експерта ОСОБА_10 за №СЕ-19/116-25/17174-ДД, від 24.07.2025 року, указано, що Бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійним номером НОМЕР_4 на організацію ТОВ «Агротек», за своїми характеристиками відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України, але у другому (2) пункті зазначив, що відповісти на питання: «Чи вносились зміни реквізитів в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER VOGUE», серії НОМЕР_4 , від 15.07.2014 року?» - не виявляється можливим, у зв`язку із легкістю зняття барвника з пластику бланка без залишення слідів та можливістю друку нових даних, що дає підстави для проведення повторної експертизи за вказаною спеціальністю, оскільки належної відповіді на питання за номером два (2) судовий експерт не надав, хоча в постанові про призначення експертизи за вказаною спеціальністю в пункті номер чотири (4) зазначений пункт, про: «Дозволити часткове, або повне знищення об`єктів, наданих для дослідження.

В ході досудового розслідування було проведено та отримано висновок судового експерта ОСОБА_11 за №СЕ-19/116-25/17207-КДТЗ, від 22.09.2025 року, за експертною спеціальністю 4.3 «Криміналістичне дослідження транспортних засобів та 4.4 «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків», в висновку судового експерта ОСОБА_11 зазначив, що Дослідження номера двигуна який встановлений на досліджуваному транспортному засобі марки «Land Rover» моделі «Range Rover Vogue», номерний знак (д.н.з.) НОМЕР_1 , не проводилось, у зв`язку його важкодоступністю та невиконанням заявленого експертом клопотання щодо належних умов дослідження, у пункті номер один (1), указано, що На досліджуваному транспортному засобі марки «Land Rover» моделі «Range Rover Vogue», (д.н.з.) НОМЕР_1 , первинний (заводський) номер кузова замінено на вторинний « НОМЕР_6 », не в заводських умовах (кустарно), в пункті номер два (2) указано, що На досліджуваному транспортному засобі марки «Land Rover» моделі «Range Rover Vogue», (д.н.з.) НОМЕР_1 , первинний (заводський) номер кузова замінено шляхом знищення первинних маркувань та виготовленням та закріпленням вторинних маркувань поза заводських умов (кустарно), а також в пункті номер три (3) зазначено, що Встановлений номер «SALGA2FF5DA114345» є первинним (заводським) номером кузова досліджуваного транспортного засобу марки «Land Rover» моделі «Range Rover Vogue», (д.н.з.) НОМЕР_1 .

Згідно вищевказаного, а саме пункту номер три (3) висновку судового експерта ОСОБА_11 №СЕ-19/116-25/17207-КДТЗ, від 22.09.2025 року, є низка підстав вважати, що вказаний автомобіль марки «Land Rover» моделі «Range Rover Vogue», (д.н.з.) НОМЕР_1 , з первинним (заводським) номером кузова « НОМЕР_2 », зокрема після перевірки вказаного автомобіля з первинним заводським номером кузова через базу даних ІПНП МВС «Цунамі» стало відомо, що даний автомобіль належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тож з метою збереження речових доказів є підстави накладення повторного арешту на майно без права користування та відчуження і подальшого його зберігання на відповідному арешт-майданчику ГУНП в Одеській області.

Задовольняючи клопотання та мотивуючи необхідність накладення арешту на майно слідчий суддя, пославшись на зміст клопотання щодо фактичних обставин кримінального провадження та положення статей 170-173 КПК України, зазначив, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, а отже, воно потребує збереження.

Втім, відповідно до вимог ст. 171 КПК України дізнавач належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, які підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, що розслідуються, та майном на яке він просить накласти арешт.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчого судді та у клопотанні дізнавача зазначено, що автомобіль марки «Land Rover» моделі «Range Rover Vogue», (д.н.з.) НОМЕР_1 , з первинним (заводським) номером кузова « НОМЕР_2 » належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте транспортний засіб передано на відповідальне зберігання особі, у якої його було вилучено ОСОБА_8 .

Викладаючи зміст клопотання, дізнавач обмежився лише загальними фразами та цитуванням окремих норм КПК України, при цьому не обґрунтував, яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідає майно на яке він просить накласти арешт, та які саме ознаки такого майна можуть бути використані для доведення конкретних обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Водночас, як слідує зі змісту ухвали слідчого судді, розглядаючи клопотання, слідчий суддя при накладенні арешту на майно фактично обмежився лише наведенням фактичних обставин відповідно до клопотання, цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим покликанням на те, що накладення арешту необхідне для забезпечення можливості збереження майна.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона копіює зміст клопотання дізнавача, покликання на статті 170-173 КПК України, але не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення, при цьому, слідчий суддя покликається в ухвалі на необхідність накладення арешту на зазначене вище майно з метою забезпечення збереження майна.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання дізнавача про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно з якими, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання дізнавача слідчим суддею були допущені перелічені вище істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, яка не була усунута слідчим суддею районного суду в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ст. 290 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою повернути клопотання старшого дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ст. 290 КК України прокурору для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині судового рішення протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4