Вирок

Іменем України

13 березня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000950 від 19.09.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 29.07.2002 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 140 (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки; 12.05.2003 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна; 10.02.2010 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 07.04.2010 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 30.09.2013 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 10.01.2014 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 289 КК України до позбавлення волі на 10 років з конфіскацією майна, ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 07.05.2014р. покарання пом`якшено до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 27.06.2014 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за вироками від 10.01.2014р. та 30.09.2013р визначено остаточне покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 20.07.2018 року ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звільнений умовно - достроково на 1 рік 9 місяців 20 днів; 02.09.2019 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 02.06.2021 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 02.09.2019р., визначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; 06.12.2023 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, 27.03.2024 р. Житомирським апеляційним судом скасовано вирок від 06.12.2023р. та ухвалено новий вирок за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України із визначенням остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна; 28.11.2024 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнений від покарання, призначеного за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2021р., у зв`язку з усуненням караності діяння, вважати засудженим за вироком Житомирського апеляційного суду від 27.03.2024р. до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна; 03.02.2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області звільнений умовно - достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Житомирського апеляційного суду від 27.03.2024р., для проходження військової служби за контрактом на залишок невідбутої частини строку покарання 3 роки 9 місяців 9 днів,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 засуджений 27.03.2024 року Житомирським апеляційним судом за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2025 року ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання умовно - достроково з невідбутою частиною строку покарання 3 роки 9 місяців 9 днів, для проходження військової служби за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2025 року солдата ОСОБА_6 призначено на посаду кулеметника 3-го штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 3 спеціалізованої штурмової роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

В свою чергу ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11,16,49 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб Указом Президента України від 14.07.2025 р. №478/2025, затвердженого Законом України від 15.07.2025р. №4524-ІХ.

На підставі вказаних вище нормативно-правових актів на території України у зв`язку з введенням воєнного стану визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

Однак, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, з попередніх судимостей висновків не зробив та вчинив нові умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 16.09.2025 року близько 19 год ОСОБА_6 перебував разом з потерпілою ОСОБА_4 поблизу будинку №19, який розташований по проспекту Миру в м. Житомирі, де у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна, належного ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 у вказаний день, час та місці, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, пересвідчившись у сприятливі обстановці та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються непоміченими, таємно повторно викрав з сумки, яка знаходилась на лавці, мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «Galaxy А16 8/256 Gb», вартістю 6833 грн 10 коп, гаманець з грошовими коштами в сумі 6000 гривень та платіжною банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , які імітовані на ім`я ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 12 833 грн 10 коп.

Крім цього, 17.09.2025 року ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснив огляд викраденого ним напередодні мобільного телефону торгівельної марки «Samsung» моделі «Galaxy А16 8/256 Gb», з сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_4 , які належать потерпілій ОСОБА_4 , та ввів пароль розблокування шляхом набору комбінацій цифр, які дізнався 16.09.2025р., підглянувши їх при спілкуванні з потерпілою ОСОБА_4 , після чого в останнього виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що розміщувалися на карткових рахунках АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) та АТ «Ощадбанк» НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ), які імітовані на ім`я потерпілої ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, керуючись єдиним злочинним наміром щодо крадіжки коштів з платіжних документів ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі «Galaxy А16 8/256 Gb», з сім-картами № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , в якому у мобільному додатку «Google гаманець» додані вищевказані банківські картки, усвідомлюючи, що за допомогою вказаних карток можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, шляхом використання безконтактної технології проведення платежу «PayPass» мобільного телефону, таємно, повторно здійснив викрадення грошових коштів з карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), в саме 17.09.2025р. в період часу з 10 год 44 хв по 19 год 53 хв здійснив покупки товарів та обготівкування грошових коштів в ТОВ «АТБ-маркет», який розташований у м. Житомирі, по вул. Житній Базар, 6, на загальну суму 7963 грн 90 коп; в період часу з 11 год 43 хв по 13 год 25 хв здійснив покупки товарів в кафе-барі та магазині «Продукти», які розташовані у м. Житомирі, площа Житній Ринок, 2, на загальну суму 5110 грн; в період часу з 12 год 11 хв по 12 год 12 хв здійснив покупки товарів та обготівкування грошових коштів в ТОВ «Сільпо», яке розташоване у м. Житомирі, площа Житній ринок, 1, на загальну суму 2265 грн 20 коп; о 20 год 48 хв здійснив покупки товарів в ТОВ «Umaks Market», який розташований у м. Житомирі, по вул. Бориса Тена, 83/38, на суму 102 грн.

Разом з цим, ОСОБА_6 17.09.2025 р. в період часу з 07 год 49 хв по 19 год 05 хв з карткового рахунку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) у вищевказаний спосіб таємно, повторно викрав грошові кошти з вищевказаного рахунку, здійснивши покупки товарів в кафе-барі та магазині «Продукти», які розташовані у м. Житомирі, площа Житній Ринок, 2, на загальну суму 8748 грн 70 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми протиправними діями здійснив таємне повторне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) та банківського рахунку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) на загальну суму 24 189 грн 80 коп, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 25.09.2025 р. близько 20 год ОСОБА_6 перебував разом з потерпілим ОСОБА_7 у приміщенні кафетерію «Буфет», який розташований по вул. Київській, 64 в м. Житомирі, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна, належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 у вказаний день, час та місці, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, пересвідчившись у сприятливій обстановці та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються непоміченими, таємно повторно викрав мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14C», вартістю 3731 грн 54 коп, який належить ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, зазначив, що згоден із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення, щиро шкодує про вчинене. Пояснив, що 16.09.2025р. зустрівся з потерпілою ОСОБА_4 , в подальшому з сумки останньої викрав мобільний телефон та гаманець з грошима та банківською карткою. Банківськими картками розраховувався в магазинах, суму шкоди, зазначену в обвинувальному акті, визнає. 25.09.2025р. з потерпілим ОСОБА_7 був в буфеті, взяв у нього його мобільним телефон аби подзвонити та не повернув, залишивши його при собі. У вчиненому розкаюється, шкода потерпілій не відшкодована, є учасником бойових дій, має стійке бажання продовжити проходити військову службу.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 звернулися до суду із письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутності. Потерпілий ОСОБА_7 зазначив про отримання ним від слідчого належного йому мобільного телефону, претензій щодо порядку та умов зберігання зазначеного телефону, а також будь - яких матеріальних чи моральних претензій не має. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Суд, відповідно до ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та судових витрат.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, і ці умисні дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом вільного доступу, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною судом визнається рецидив злочинів. Пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами судом визнається визнання обвинуваченим своєї вини.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, покарання відбував реально, однак висновків не зробив та на шлях виправлення не став, вчинив дані правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за даними в досудовій доповіді 20.08.2013р. звертався до лікаря нарколога з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, за місцем відбування покарання в Коростенській ВК характеризується позитивно, не має міцних соціальних зв`язків, проходив службу в Збройних Силах України, шкода потерпілому ОСОБА_7 відшкодована шляхом повернення майна, потерпілій ОСОБА_4 шкоду не відшкодував, враховуючи думку прокурора, захисника, із врахуванням висновку органу пробації про дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення виключно у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів, тобто до 11 травня 2026 року (включно).

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити на підставі положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_6 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Житомирського апеляційного суду від 27.03.2024 року та остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.09.2025р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів, тобто до 11 травня 2026 року (включно).

Речові докази - мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14C», повернутий ОСОБА_7 , залишити власнику; 6 (шість) DVD-R дисків з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь держави 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судових витрат за проведення судових товарознавчих експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити потерпілим.

Головуючий суддя ОСОБА_9