Єдиний унікальний № 371/430/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

20 березня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/430/26

Провадження № 1-кс/371/76/26

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000006, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2026 року за частиною першою статті 307 КК України, частиною другою статті 307 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Клопотання подано слідчому судді 20 березня 2026 року.

Підтвердженням вручення копії клопотання та доданих до нього документів підозрюваній є розписка про їх отримання о 12 годині 20 хвилин 20 березня 2026 року.

Підозрювану доставлено до суду в супроводі працівників поліції. Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 19 березня 2026 року ОСОБА_4 затримана за підозрою у вчиненні злочину в порядку статті 208 КПК України 19 березня 2026 року о 17 год 36 хв.

За обставинами кримінального правопорушення, викладеними у клопотанні, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно. Наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваної.

Підозрювана просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до неї більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 також просив застосувати до його підзахисної більш м`який запобіжний захід, посилаючись на ті обставини, що вона потребує постійного лікування.

Оцінка змісту клопотання, наданих матеріалів та доводи учасників судового провадження вказують на наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у статті 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлені наступні обставини.

06 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 внесені відомості про кримінальне провадження за фактом збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Миронівка та Миронівської об`єднаної територіальної громади Обухівського району Київської області.

19 березня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 та за №0000082 внесені відомості про кримінальні правопорушення за частиною другою статті 307 КК України.

Постановою про обєднання матеріалів досудових розслідувань від 20 березня 2026 року матеріали досудового розслідування у наведених кримінальних провадженнях обєднано в одне провадження, якому присвоєно №0000006.

Під час досудового розслідування встановлено, що особа яка ймовірно є причетною до вчинення кримінального правопорушення є наркозалежною та перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії - медикаментозного лікування людей із психічними та поведінковими розладами внаслідок уживання опіоїдів, по лікуванню хронічного захворювання залежності від опіоїдів, за допомогою лікарського препарату метадон.

Відповідно до «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», затвердженого наказом міністерства Охорони Здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року, вказана особа у ТОВ «Центр адиктологічної медицини», розташованому за адресою: провулок Романа Шухевича 10-Л, місто Київ, отримує призначений препарат «Tab. Methadoni ZN» (Метадон), у лікарській формі - таблетки, в кількості 120 (сто двадцять) таблеток вказаного препарату дозуванням кожної таблетки 25 мг, на період замісної підтримувальної терапії, терміном 10 діб.

Всупереч необхідності лікування опіоїдної залежності, вказана особа вирішила вчинити злочин у сфері обігу наркотичних засобів, за наступних обставин.

Після отримання у невстановлений досудовим розслідуванням час замісного препарату «Tab. Methadoni ZN» (Метадон) у лікарській формі таблетки в кількості 120 (сто двадцять) таблеток вказаного препарату дозуванням кожної таблетки 25 мг, у вказаної особи виник умисел на незаконний збут наркотичного засобу.

З метою реалізації цього злочинного умислу, достовірно знаючи, що замісний препарат - «Tab. Methadoni ZN» (Метадон), наданий їй для замісної підтримувальної терапії, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, без дозволу для подальшого його використання не за призначенням, особа, з метою отримання незаконного прибутку, 27 лютого 2026 року приблизно о 12 годині 06 хвилин, перебуваючи в квартирі під номером АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів за відсутності правових підстав збула особі, яка діяла під контролем правоохоронних органів, 4 (чотири) таблетки метадону за кошти в сумі 500,00 гривень.

Слідчим проведено огляд частин блістерного упакування, в яких виявлено 4 (чотири) таблетки метадону, які придбано 27 лютого 2026 року в приміщенні квартири під номером АДРЕСА_1 , та передано на експертне дослідження.

За результатами дослідження встановлено, що вилучені 4 (чотири) таблетки білого кольору круглої форми, незаконний збут яких здійснила особа, яка ймовірно є причетною до вчинення злочину, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,088 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

06 березня 2026 року приблизно о 15 годині 18 хвилин, перебуваючи в квартирі під номером АДРЕСА_1 , особа повторно збула іншій особі, яка діяла під контролем правоохоронних органів, 4 (чотири) таблетки метадону за кошти в сумі 500,00 гривень.

За результатами досліджження вилучені 4 (чотири) таблетки білого кольору круглої форми, незаконний збут яких здійснила особа, яка ймовірно є причетною до вчинення злочину, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,088 г.

19 березня 2026 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів особа повторно продала 4 (чотири) таблетки метадону за кошти в сумі 500,00 гривень.

Вилучені 4 (чотири) таблетки білого кольору круглої форми, незаконний збут яких здійснила наркозалежна особа, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,088 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

За підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень було затримано громадянку ОСОБА_4 , що підтверджується даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 19 березня 2026 року. За місцем проживання затриманої проведено обшук.

20 березня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 307 та частиною другою статті 307 КК України.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення тв іншу подію від 06 січня 2026 року, рапорту оперуповноваженого СКП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 05 січня 2026 року, рапортів про виявлення ознак кримінального правопорушення від 19 березня 2026 року, протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 06 січня 2026 року, протоколів огляду заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 27 лютого 2026 року, 06 березня 2026 року, 19 березня 2026 року, протоколів огляду особи і вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 27 лютого 2026 року, 06 березня 2026 року, 19 березня 2026 року, протоколів огляду предмета від 27 лютого 2026 року, 06 березня 2026 року та 19 березня 2026 року, висновку експерта № СЕ-19/111-26/10462-НЗПРАП від 04 березня 2026 року, протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 05 березня 2026 року, висновку експерта № СЕ-19/111-26/12181-НЗПРАП від 11 березня 2026 року, ухвали слідчого судді від 19 березня 2026 року, протоколу обшуку від 19 березня 2026 року, повідомлення про підозру від 20 березня 2026 року.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає таке.

За частиною першою статті 307 КК України настає кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

За частиною другою статті 307 КК України настає, в тому числі, кримінальна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно.

Оцінивши надані та оцінені в судовому засіданні докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшла висновку, що досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Згідно з усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені частиною першою та частиною другою статті 307 КК України.

Мотиви прокурора та дані наданих матеріалів кримінального провадження свідчать про наявність переконливих фактів, на підставі розумної оцінки яких можливо визнати причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною.

Попередня правова оцінка зібраних на момент подання клопотання про застосування запобіжного заходу доказів сторони обвинувачення вказує на ті обставини, що підозра за частиною першою статті 307 та частиною другою статті 307 КК України є обґрунтованою, в розпорядженні слідчого є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень.

Мотиви слідчого судді щодо ризиків є наступними.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків переховування від органів досудового розслідування і суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо існування вказаних прокурором ризиків слідчий суддя зазначає таке.

Ймовірна можливість переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких вона підозрюється, передбачають, в тому числі, покарання у виді позбавлення волі та строк від шести до десяти років, що згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених статтею 12 КК України, є тяжким злочином. Тяжкість покарання сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо вірогідним.

Підозрювана раніше не судима, проте є наркозалежною, постійного місця роботи не має, заробляла на життя злочинним шляхом. Такі дії підозрювана вчинила тричі в період часу з 27 лютого 2026 року до 19 березня 2026 року, збут наркотичних речовин здійснювала безпосередньо за місцем свого проживання.

На території Центральненського старостинського округу №1 Миронівської міської ради ради Обухівського району Київської області ОСОБА_4 характеризується як така, що проявила себе з негативної сторони, порушує громадський порядок, із сусідами стосунків не підтримує, на даний час не працює. Щодо неї неодноразово надходили скарги від жителів села Центральне Обухівського району Київської області.

Ці обставини дають слідчому судді підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наведені прокурором ризики є достатньо вірогідними. На підтвердження ризиків до клопотання додано копії письмових документів : вимоги УІП ГУ НП в Київській області від 13 березня 2026 року, характеристики, виданої Центральненським старостинським округом №1 Миронівської міської ради Обухівського району Київської області №16/01-25/9 від 20 березня 2026 року.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваної та інші питання.

З огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 307, частиною другою статті 307 КК України, та наявність декількох ризиків, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної є об`єктивно необхідним.

Прокурор просив застосувати щодо ОСОБА_4 найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів та вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не забезпечить виконання підозрюваною своїх обов`язків і не запобігатиме існуючим ризикам.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 307, частиною другою статті 307 КК України. Покарання за частиною другою статті 307 КК України передбачено у виді позбавлення волі на строк до від шести до десяти років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених ризиків, слідчий суддя відповідно до статті 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує наступні обставини: вагомість наданих прокурором доказів на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі її визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від шести до десяти років; вік підозрюваної 43 роки.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Отже, зважаючи на положення пункту четвертого частини другої статті 183 КПК України, до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам. На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні критмінадльних правіопорушень за місцем проживання, більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації нею встановлених ризиків.

Тому, наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таке обмеження права підозрюваної на свободу не суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання затриманого - з моменту затримання (частини першої другої статті 197 КПК України).

Зважаючи на встановлені судом ризики, строк тримання під вартою має бути визначений у 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваної.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з пунктом другим частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , заставу необхідно визначити у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ним покладених обов`язків.

За частиною сьомою статті 183 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою цієї статті, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, доцільним є покласти на неї обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останньої під вартою.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000006, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2026 року за частиною першою статті 307 КК України, частиною другою статті 307 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 19 березня 2026 року.

Строк дії ухвали - до 24.00 години 17 травня 2026 року.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області UA0018661, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України: прибувати на виклики до слідчого Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 з періодичністю не рідше одного разу на тиждень, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, не відлучатись з населеного пункту, в якому вона проживатиме на час внесення застави, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 17 травня 2026 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрювану, що у разі невиконання покладених на неї обовязків після внесення застави, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України, та звернуто заставу в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1