17.03.2026 Провадження по справі № 1-кп/940/86/26
Справа № 940/359/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000009 від 04.02.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. П`ятигори Тетіївського району Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з вищою освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні малолітню дочку, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Перебуваючи у приміщенні територіального сервісного центру МВС №3242, що розташований за адресою: вул. Сухоярська, 20, м. Біла Церква Київської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у вересні місяці 2023 року, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортним засобом категорії «В».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні територіального сервісного центру МВС № 3242, що розташований за адресою: вул. Сухоярська, 20, м. Біла Церква Київської області, відшукала невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка обіцяла посприяти їй у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія.

З метою досягнення свого умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні територіального сервісного центру МВС № 3242, що розташований за адресою: вул. Сухоярська, 20, м. Біла Церква Київської області, надала у невстановлений досудовим розслідуванням час, у вересні місяці 2023 року, невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та анкетні дані, які невстановлена особа використала під час виготовлення, в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844, завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.05.2024, чим вчинила пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа особисто передала ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_2 в м. Біла Церква Київської області підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , з наданням права керування транспортним засобом категорії «В», з метою подальшого використання підробленого документа для її особистих потреб.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання.

Крім того, 03.02.2026, близько 19 години 40 хвилин ОСОБА_4 рухалася на транспортному засобі, марки «FORD», модель «Mondeo», р.н. НОМЕР_3 , який належить їй, по вул. Шкільній, 10 в с. П`ятигори Білоцерківського району Київської області, де була зупинена працівниками УПП в м. Біла Церква та Білоцерківського району в Київській області відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

У подальшому, на вимогу працівників поліції пред`явити для перевірки документи, що підтверджують наявність права керування транспортним засобом, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надала працівникам поліції підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.05.2024, видане на її ім`я, з відкритою категорією «В», з її власним фото, яке не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті та надала показання, що дійсно, перебуваючи у приміщенні територіального сервісного центру МВС № 3242, що розташований за адресою: вул. Сухоярська, 20, м. Біла Церква Київської області, у вересні місяці 2023 року надала невідомій їй особі свої фотознімки та анкетні дані для виготовлення посвідчення водія та в подальшому отримала від невідомої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на її ім`я. Крім того, 03.02.2026, рухаючись на своєму транспортному засобі, марки «FORD», модель «Mondeo», р.н. НОМЕР_3 , була зупинена працівниками поліції, на вимогу яких надала підроблене посвідчення водія, видане на її ім`я.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив суд призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Прокурор підтримав висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК Україн, просив суд визнати ОСОБА_4 винуватою та призначити їй покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції роз`яснивши обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що вчинені нею кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу винної, яка одружена, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштована, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судима, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Водночас, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 вчинила окремі самостійні кримінальні правопорушення, остаточне покарання їй має бути призначено за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 20.02.2026, на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 349, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні, зокрема за проведення експертизи № СЕ-19/111-26/6659-ДД від 12.02.2026 у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 20.02.2026, на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження, - знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_9