Справа № 597/200/26
Провадження №1-кс/597/42/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р. місто Заліщики

слідчий суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заліщицького районного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджено з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, військовозобов`язаного, освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До Заліщицького районного суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджено з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 , мотивовано тим, що згідно ч.1, ч.3 ст.7, ч.2 ст.8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року (в редакції від 19.08.2022), діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Про те, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, керуючись корисливим мотивом у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів особам схильним до її вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, незаконно придбав речовину рослинного походження зеленого кольору, що є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, з метою її збуту та приніс до будинку АДРЕСА_3 , до якого мав вільний доступ та упродовж невстановленого слідством часу та обставинах зберігав до 17.12.2025 року.

У подальшому 17.12.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у підвальному приміщенні виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, що є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 16 971,0639 грама, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» являється особливо великим розміром. Зберігання такої кількості наркотичних засобів свідчить про наявність у ОСОБА_4 умислу на їх придбання та зберігання з метою подальшого збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів у особливо великих розмірах, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Наявність підстав підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема:

- протокол обшуку від 17.12.2025 року, під час якого за адресою: АДРЕСА_2 в підвальному приміщенні виявлено та вилучено полімерну бочку чорного кольору, ємністю 200 л, з подрібненою речовиною рослинного походження, що є наркотичним засобом канабісом, загальною масою 16 971,0639 грама;

- покази свідка ОСОБА_8 , яка показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із віком вона не користується підвальним приміщенням, однак вільний доступ до її господарства мають ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким вона залишала ключі від домогосподарства;

- покази свідків старости села ОСОБА_11 та жителів села ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які показали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_17 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_2 , однак неодноразово відвідували господарство за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає внутрішньо переміщена ОСОБА_8 ;

- висновки судових експертиз матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-25/15810-НЗПРАП від 18.12.2025, №СЕ-19/120-25/15813-НЗПРАП від 18.12.2025 та №СЕ-19/120-25/15812-НЗПРАП від 18.12.2025, згідно яких подрібнена речовина рослинного походження вилучена під час обшуку є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 16 971, 0639 грама;

- протокол огляду предметів від 18.12.2025 року, під час якого здійснено відбір змивів з поверхні бочки чорного кольору, ємністю 200 л, а також виявлено та вилучено сліди папілярних узорів пальців рук з полімерних пляшок, які було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 .

- висновок дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-25/15885-Д від 19.12.2025 року, відповідно до якого з чотирьох слідів папілярних узорів, які виявлені та вилучені під час огляду предметів, вилучених під час обшуку, два сліди папілярних узорів пальців рук придатні для ідентифікації особи, висновок дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-25/15880-Д від 19.12.2025 року, відповідно до якого п`ять слідів папілярних узорів, які виявлені та вилучені під час огляду предметів, вилучених під час обшуку, три придатні для ідентифікації по них особи (осіб) та висновок дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-26/774-Д від 16.01.2026 року, відповідно до якого слід, розміром 15х10 мм, на відрізку липкої стрічки 7, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновок судової молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/120-25/15896-БД від 29.12.2025, відповідно до якого у наданому на дослідження змиві виявлено поодинокі клітини з ядрами (об?єкт №1), які є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі, висновок судової молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/120-25/15977-БД від 29.12.2025, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_17 (об?єкт №1), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наведено в таблиці 1.1 додатку 1. та висновок судової молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/120-25/16140-БД від 05.01.2026 року, відповідно до якого домінуючі генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами виявлених у змиві з поверхні кришки бочки №1 (об?єкт №l), які встановлені у висновку Тернопільського НДЕКЦ МВС №СЕ-19/120-25/15896-БД від 29.12.2025 збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт №1), встановленими у висновку Тернопільського НДЕКЦ МВС №СЕ-19/120-25/15977-БД від 29.12.2025;

- інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24.12.2025 у справі № 597/1792/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.02.2026 року без визначення розміру застави, із місцем утримання в умовах ДУ «Чортківська УВП (№26)».

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до висновку щодо необхідності продовження застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і передбачене покарання за його вчинення, після отримання повідомлення про підозру, ОСОБА_4 може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не одружений, дітей не має, є внутрішньо переміщеною особою, який змушений був раптово покинути своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , через збройний конфлікт, а тому під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 або за межі території України, в тому числі поза межами офіційних пунктів пропуску, а відтак у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути до кримінальної відповідальності.

Наведені вище обставини дають підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який продовжує існувати дотепер.

Наступний ризик, який вказує на необхідність продовження застосованого до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, є ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів з метою збуту, свідками якого були інші особи, а тому ОСОБА_4 , володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі із матеріалів кримінального провадження, може вчиняти стосовно них тиск та залякування, підкуп, з метою зміни їх показів, або іншим шляхом незаконно вплинути на них.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 може особисто чи опосередковано через інших осіб впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, на ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Окрім цього, оскільки органом досудового розслідування не встановлено усіх свідків даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а тому останній, перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі з іншою підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, особами, які визнані свідками та особами, які можуть бути визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих слідчих та процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного. Крім того, вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду.

Поряд з цим, наявні дані кримінального провадження вказують на те, що до вчинення злочинів причетні інші, не встановленні на даний час, особи. У зв`язку з цим органом досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на здобуття доказів причетності інших осіб до злочинної діяльності, на яких підозрюваний, перебуваючи на волі, може впливати.

Таким чином, вказане свідчить, що ризик, передбачений

п.3 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати дотепер.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів в особливо великих розмірах.

У випадку не продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, перебуваючи за місцем свого проживання, може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також з метою залякування іншого підозрюваного та свідків у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, проти життя та здоров`я особи, задля надання ними показань про обставини правопорушення на свою користь, у тому числі шляхом погроз.

Наведене свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який продовжує існувати дотепер.

Вказані обставини, в цілому свідчать про те, що визначені в ухвалі слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ризики не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше тримання останнього під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

При цьому, застосувати більш м`які запобіжні заходи до підозрюваного ОСОБА_4 не можливо, оскільки він не зможе виконувати обов`язки, покладені на особу при застосуванні особистого зобов`язання, домашнього арешту. Особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких сторона обвинувачення вважає такими, що заслуговують на довіру, і які б могли поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. За даних обставин кримінального провадження застосування запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою стосовно підозрюваного не можливе, оскільки в такому разі відсутній дієвий процесуальний механізм контролю за дотриманням покладених на підозрюваного обов`язків. Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків на даному етапі досудового розслідування із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 .

Водночас, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 відповідає суспільному інтересу.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст.ст.7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення підозрюваним незаконного впливу на інших підозрюваних, свідків та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Поряд з цим, у кримінальному провадженні № 0000104 від 10.06.2025 року за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання під вартою неможливо внаслідок складності даного кримінального провадження, що зумовлена необхідністю отримання висновків судових експертиз, проведення процесуальних та слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення. Тому старшим слідчим СВ ВП №4 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 підготовлено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 10 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, до трьох місяців.

Раніше відповідні процесуальні та слідчі (розшукові) дії не були проведені з об`єктивних причин, зокрема, складність кримінального провадження, що зумовлена тривалістю злочинної діяльності, кількістю осіб, які займалися злочинністю діяльністю, а також їхньою конспіративністю, що потребувало проведення значної кількості слідчих (розшукових) та процесуальних дій, встановлення інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та перевірки причетності підозрюваних до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Так, до цього часу проведення експертиз не завершено, відповідні висновки експерта не складені та не надійшли до органу досудового розслідування та прокурора. Отримання вказаних висновків експерта дасть можливість органу досудового розслідування забезпечити всебічне, повне та об`єктивне дослідження усіх обставин інкримінованих ОСОБА_17 та ОСОБА_4 , а самі висновки експерта матимуть доказове значення для подальшого судового розгляду кримінального провадження, адже будуть підтверджувати чи спростовувати факт наявності в підозрюваних наркотичних засобів.

Поряд з цим, судова молекулярно-генетична експертиза, потрібна для виявлення ядр клітин ДНК профілю на предметах, які були вилучені за результатами проведення слідчих (розшукових) дій та у разі наявності ДНК профілю на об`єкті дослідження, з метою встановлення особи, якій належить ядра клітин ДНК профілю.

Також, здійснення тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні банківських установ відповідно до визначеного порядку відбувається виключно у м.Києві, в порядку загальної черги.

Крім того, отримана інформація від банківських установ надасть можливість здійснити аналіз руху коштів між підозрюваними, їх тривалість та об`єм, а також джерело фінансування злочинної діяльності тощо.

Здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій, проведення експертиз під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень та об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та вважає, що відносно ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_18 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ніде не працює, є внутрішньо переміщеною особою, у зв`язку з чим у нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Чортківського району Тернопільської області. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 та просив відмовити у продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 та просив відмовити у продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисників, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

У провадженні слічого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 10.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

24.12.2025 слідчим суддею Заліщицького районного суду Тернопільської області, встановивши обґрунтованість підозри та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.02.2026 року без визначення розміру застави.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя виходив з того, що наявні ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Положеннями частини третьої статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: - протоколом обшуку від 17.12.2025 року, під час якого за адресою: АДРЕСА_2 в підвальному приміщенні виявлено та вилучено полімерну бочку чорного кольору, ємністю 200 л, з подрібненою речовиною рослинного походження, що є наркотичним засобом канабісом, загальною масою 16 971,0639 грама;

- показами свідка ОСОБА_8 , яка показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із віком вона не користується підвальним приміщенням, однак вільний доступ до її господарства мають ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким вона залишала ключі від домогосподарства;

- показами свідків старости села ОСОБА_11 та жителів села ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які показали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_17 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_2 , однак неодноразово відвідували господарство за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає внутрішньо переміщена ОСОБА_8 ;

- висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-25/15810-НЗПРАП від 18.12.2025, №СЕ-19/120-25/15813-НЗПРАП від 18.12.2025 та №СЕ-19/120-25/15812-НЗПРАП від 18.12.2025, згідно яких подрібнена речовина рослинного походження вилучена під час обшуку є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 16 971, 0639 грама;

- протоколом огляду предметів від 18.12.2025 року, під час якого здійснено відбір змивів з поверхні бочки чорного кольору, ємністю 200 л, а також виявлено та вилучено сліди папілярних узорів пальців рук з полімерних пляшок, які було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 ;

- висновком дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-25/15885-Д від 19.12.2025 року, відповідно до якого з чотирьох слідів папілярних узорів, які виявлені та вилучені під час огляду предметів, вилучених під час обшуку, два сліди папілярних узорів пальців рук придатні для ідентифікації особи, висновком дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-25/15880-Д від 19.12.2025 року, відповідно до якого п`ять слідів папілярних узорів, які виявлені та вилучені під час огляду предметів, вилучених під час обшуку, три придатні для ідентифікації по них особи (осіб) та висновком дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-26/774-Д від 16.01.2026 року, відповідно до якого слід, розміром 15х10 мм, на відрізку липкої стрічки 7, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновком судової молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/120-25/15896-БД від 29.12.2025, відповідно до якого у наданому на дослідження змиві виявлено поодинокі клітини з ядрами (об?єкт №1), які є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі, висновком судової молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/120-25/15977-БД від 29.12.2025, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_17 (об?єкт №1), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наведено в таблиці 1.1 додатку 1. та висновком судової молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/120-25/16140-БД від 05.01.2026, відповідно до якого домінуючі генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами виявлених у змиві з поверхні кришки бочки №1 (об?єкт №l), які встановлені у висновку Тернопільського НДЕКЦ МВС №СЕ-19/120-25/15896-БД від 29.12.2025 збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт №1), встановленими у висновку Тернопільського НДЕКЦ МВС №СЕ-19/120-25/15977-БД від 29.12.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що ризики, які встановлені ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшилися.

Про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності. Крім того, призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого діяння, може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Поряд з цим, 17 грудня 2025 року ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Після затримання ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з протоколом про затримання, втік з відділення поліції №4 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області. Проведеними оперативно-розшуковими заходами місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено.

18 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

18 грудня 2025 року ОСОБА_4 оголошено в розшук.

На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, ризиком того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є те, що вони відомі останньому, а відтак підозрюваний як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування та судового розгляду і його результати.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має додаткових засобів для існування, а також те, що предметом посягання у даному кримінальному провадженні є наркотичні засоби, незаконний обіг яких має системний характер та створює серйозну загрозу здоров`ю населення, а тому існує об`єктивна небезпека того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, пов`язану з їх незаконним придбанням, зберіганням чи збутом. Вказане створює реальну загрозу суспільним інтересам та свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, який би унеможливив його подальшу протиправну поведінку, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про наявність ризиків, передбаченого п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною першою статті 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку слідчий суддя має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Поряд з вищезазначеним слідчий суддя враховує обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме: особу ОСОБА_4 , його молодий вік, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, непрацюючого, неодруженого, дітей не має, є внутрішньо переміщеною особою, який змушений був раптово покинути своє місце проживання через збройний конфлікт, а тому у нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Чортківського району Тернопільської області. 17 грудня 2025 року ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Після затримання ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з протоколом про затримання, втік з відділення поліції №4 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області. 18 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. 18 грудня 2025 року ОСОБА_4 оголошено в розшук. Згідно повідомлення слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_19 , 23.12.2025 року в с.Ставки Чортківського району Тернопільської області затримано підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та поміщено в ІТТ №3 м.Теребовля ГУНП в Тернопільській області. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Зважаючи на встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК, а також на обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам кримінального провадження.

У ході судового розгляду клопотання підозрюваним ОСОБА_4 та його захисниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не представлено доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні. За таких обставин, ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк тридцять днів.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

А тому, слідчий суддя вважає, що з урахуванням встановлених ризиків та даних про особу підозрюваного, ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.107, 176-178, 183, 197, 199, 309, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 , яке погоджено з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на тридцять днів до 19 березня 2026 року, без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 , його захисникам та прокурору негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23.02.2026 року о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_20