Справа № 358/368/26 Провадження № 1-кс/358/38/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 21.02.2026 про закриття кримінального провадження №0000002 від 17.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Богуславського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 21.02.2026 року про закриття кримінального провадження №0000002 від 17.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначено, що оскаржувана постанова винесена слідчим з порушенням вимог ст.ст.9,110 КПК України, є немотивованою в частині висновків дізнавача. Окрім того, за твердженням скаржника, дізнавач обмежився формальним звуженням предмету дослідження до ст.356 КК України, ігноруючи ознаки злочинів за ст.ст. 135, 161, 189, 364, 366, 367 КК України. Так, відключення газу в опалювальний сезон щодо вразливих осіб це акт , що створює небезпеку для життя , який дізнавач проігнорував. Крім цього скаржник вважає, що відсутність статусу, а саме того, що ОСОБА_5 безпідставно не визнано потерпілою порушено її право на ефективний захист.

Таким чином, скаржник вважає, що дізнавачем не виконані вимоги ст.9 КПК України у відношенні зобов`язання всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та порушена ст. 13 Конвенції про захист прав людини.

Просить поновити ОСОБА_3 процесуальний строк на оскарження постанови начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000002 від 17.01.2026;

- скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000002 від 17.01.2026;

- зобов`язати уповноважених осіб ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 та забезпечити проведення повного, всебічного і неупередженого розслідування з перевіркою дій посадових осіб на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 135, 161, 189, 356, 364, 366, 367 КК України.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву у якій скаргу підтримала та просила її задовольнити, розгляд справи провести без її участі.

Дізнавач ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надсилав, на запит суду надав матеріали кримінального провадження.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, встановлений главою 26 КПК України.

Частиною 3 статті 306КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника. Крім цього, ч.2 ст.306 КПК України визначено терміни розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: сімдесят дві години з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядкуст.303 КПК України, слідчий суддя вважає можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності заявника та дізнавача на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи питання поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою, слідчий суддя дійшов до наступного.

Частиною першою статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає причину пропуску строку звернення до суду зі скаргою поважною, тому вважає необхідним поновити зазначений строк.

Вирішуючи вимоги скарги по суті, слідчий суддя дійшов до наступного.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України, визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, пунктом 3 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 17.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 17.01.2026 року за ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 14.01.2026, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 05.01.2026, яка зареєстрована у ЖЕО 05.01.2026 за № 48 в строки, визначені ст. 214 КПК України.

21 лютого 2026 року дізнавачем ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження провадженні № 0000002 від 17.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У ч. 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова начальника сектору дізнання ВП № 2 Обухівського РУП ГУНГП в Київській області ОСОБА_4 від 21.02.2026 про закриття кримінального провадження відповідає формальним вимогам, визначених законом. У своїй постанові дізнавач визначає: відомості про особу, яка прийняла таке рішення, місце та час його прийняття (вступна частина); зміст обставин кримінального провадження № 0000002 від 17.01.2026, їх оцінка, мотиви для закриття цього провадження, з відповідною вказівкою на положення закону (мотивувальна частина); зміст прийнятого рішення - закриття кримінального провадження у зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Вказане дає підстави вважати, що дізнавачем ОСОБА_4 було дотримано формальні вимоги при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000002 від 17.01.2026.

Щодо доводів скаржників про незаконність оскаржуваної постанови, слідчий суддя виходить з наступного.

Одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

У ч. 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

У пункті 3 Узагальнень ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначається, що правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Отже, для вирішення питання про законність та обґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен встановити: дотримання вимог КПК України при постановлені такого рішення; обґрунтованість підстав для його прийняття.

Слідчий суддя також враховує, що у межах розгляду скарги, поданої в порядку ст.ст. 303-306 КПК України не вирішується питання доведеності чи недоведеності вини конкретних осіб, а перевіряється лише законність та обґрунтованість прийнятого процесуального рішення.

Слідчий суддя критично ставиться до твердження заявника про неповноту розсліду-вання, а саме формальне звужування предмету дослідження.

Так, в ст. 91 КПК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримі-нальному провадженні. При проведенні досудового розслідування, після виконання ви-мог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слід-чих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка ви-никла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосеред-нього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінально-го провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Висновки дізнавача про закриття кримінального провадження ґрунтуються на нор-мах діючого матеріального права та відповідають вимогам процесуального закону у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повно-важення відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій необхідних для встановлення події злочи-ну.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Посилення скаржника на те, що дії працівників Богуславської дільниці Кагарлицького УЕГГ Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» можуть містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.135 КК України, є необґрунтованими, оскільки сам по собі факт припинення постачання природного газу у зв`язку з наявністю заборгованості не свідчить про умисне залишення особи в небезпечному для життя стані. Вирішення питання щодо правомірності припинення надання комунальної послуги регулюються нормами цивільного та господарського законодавства і самі по собі не утворюють складу кримінального правопорушення.

Щодо тверджень скаржника про невизнання її потерпілою, слідчий суддя зазначає, що питання надання особі процесуального статусу потерпілого вирішується слідчим або прокурором у порядку, визначеному ст.55 КПК України, та саме по собі не впливає на законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, у межах розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя не вправі зобов`язувати орган досудового розслідування за іншими статтями Кримінального кодексу України або визначати напрямок досудового розслідування.

Обставини, на які посилається скаржник, фактично стосуються правомірності дій суб`єкта господарювання щодо припинення надання комунальної послуги у зв`язку з наявністю заборгованості, що має ознаки цивільно-правового спору та саме по собі не свідчить про наявність події кримінального правопорушення.

Таким чином незгода заявника з прийнятим процесуальним рішенням та власне бачення обставин події не можуть бути підставою для скасування постанов про закриття кримінального провадження, оскільки сама по собі наявність поглядів на оцінку обставин не свідчить про незаконність прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови слідчий суддя приходить до висновку, що постанова начальника сектору дізнання ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 21.02.2026 про закриття кримінального провадження № 0000002 від 17.01.2026 винесена після вжиття необхідних заходів, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження та з`ясування всіх обставин справи, що свідчить про обґрунтованість даної постанови.

На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги заявника про скасування постанови начальника сектору дізнання ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 21.02.2026 про закриття кримінального провадження № 0000002 від 17.01.2026.

Керуючись статтями 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 21.02.2026 про закриття кримінального провадження №0000002 від 17.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1