Справа № 202/1663/25
Провадження № 1-кс/202/2294/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

02 квітня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених прокурорів - керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, яка полягає у нерозгляді клопотання щодо підслідності кримінального провадження № 0000063 від 31.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

У С Т А Н О В И В:

02 лютого 2026 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра зі скаргою на бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, яка полягає у нерозгляді їх клопотання щодо підслідності кримінального провадження № 0000063 від 31.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Свою скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обґрунтували тим, що до кримінального правопорушення, яке розслідується у вказаному кримінальному провадженні, можуть бути причетні депутат обласної ради, посадові особи органів місцевого самоврядування, працівники поліції та прокуратури, адвокат, нотаріус, посадові особи енергокомпанії та Держгеокадастру.

Ними було подано керівнику Дніпропетровської обласної прокуратури клопотання про передачу даного кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України для продовження досудового розслідування.

Керівник Дніпропетровської обласної прокуратури таке клопотання не розглянув.

Натомість цього їм була надана відповідь начальником відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 , який самостійно направив їх клопотання до Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, прокурором якої здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, хоча питання про передачу кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України не належить до компетенції останнього.

Крім того, одночасно з клопотанням керівнику Дніпропетровської обласної прокуратури ними було подано відповідне клопотання процесуальному керівнику - прокурору ОСОБА_7 . Але останній таке клопотання не розглянув. Замість нього рішення про відмову в задоволенні клопотання було прийнято прокурором ОСОБА_8 , який, на їх думку, не був уповноважений розглядати це клопотання.

На думку заявників, дії прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , а також слідчих у кримінальному провадженні свідчать про їх процесуальну бездіяльність та перевищення своїх повноважень.

За цих підстав просили слідчого суддю:

- визнати бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури щодо нерозгляду їх клопотання про передачу кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України;

- визнати бездіяльність процесуального керівника прокурора ОСОБА_7 щодо неприйняття рішення за їх клопотанням;

- зобов`язати керівника обласної прокуратури або іншого уповноваженого прокурора розглянути клопотання по суті та прийняти процесуальне рішення у формі, передбаченій КПК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_9 від 03 лютого 2026 року скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повернуто як таку, що не підлягає розгляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задоволено, ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року скасовано та призначено новий розгляд цієї скарги в суді першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 30.03.2026 року скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні.

Прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та вважав її необґрунтованою, пояснивши, що кримінальне провадження закрито.

Прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги був повідомлений належним чином шляхом надіслання повідомлення про розгляд скарги на електронну пошту прокуратури 31.03.2026.

Враховуючи, що відсутність прокурора відповідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, скаргу розглянуто в його відсутність.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, які з`явилися в судове засідання, а також дослідивши матеріали, якими обґрунтовується скарга, доходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Слідчим суддею установлено, що ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 31.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В цьому кримінальному провадженні 13 січня 2026 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було подано керівнику Дніпропетровської обласної прокуратури клопотання про передачу кримінального провадження за підслідністю до Національного антикорупційного бюро України, в якому вони просили забезпечити визначення належної підслідності та ініціювати передачу кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України, направити матеріали кримінального провадження до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури для вирішення питання про здійснення досудового розслідування Національним антикорупційним бюро України.

Це клопотання листом начальника відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_10 від 15.01.2026 було направлено для розгляду до Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра.

Також 13 січня 2026 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було подано процесуальному керівнику Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра клопотання про погодження та ініціювання передачі кримінального провадження за підслідністю до Національного антикорупційного бюро України.

Вказане клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було розглянуто прокурором групи прокурорів Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 .

Постановою прокурора ОСОБА_8 від 14 січня 2026 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовлено.

Таке рішення прокурора мотивовано тим, що на цей час відсутні підстави для визначення підслідності за Національним антикорупційним бюро України.

В своїй скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вважають наявною бездіяльність прокурорів, у тому числі керівника обласної прокуратури, щодо нерозгляду їх клопотання по суті.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя керується тим, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він повинен вчинити у визначений КПК України строк.

У рішенні Конституційного Суду України № 6рп/2001 від 23 травня 2001 року зазначено, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. З цього випливає, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії є не способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Отже, прокурори під час вчинення дій, пов`язаних з досудовим розслідуванням злочинів, не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, а тому оскарження таких дій має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Положення статті 3 КПК України містять визначення двох окремих процесуальних статусів, - керівника органу прокуратури (п. 9) та прокурора (п. 15), разом із тим під прокурором належить розуміти особу, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України Про прокуратуру, та діє у межах своїх повноважень, у тому числі Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, керівника окружної прокуратури та їх перших заступників і заступників тощо, які діють у межах своїх повноважень. Таким чином, цей статус є більш широким за змістом і охоплює, в тому числі, керівників органів прокуратури, які у розумінні цієї статті також є прокурорами.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Тобто незалежно від того, яким саме прокурором здійснюється безпосереднє процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, Генеральний прокурор, керівники обласної прокуратури, їх перші заступники також мають визначене процесуальним законом коло повноважень у такому кримінальному провадженні як прокурори зі спеціальним статусом, а, отже, їх рішення, дії, бездіяльність у межах реалізації таких повноважень можуть бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчий суддя ураховує, що клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про передачу кримінального провадження за підслідністю до Національного антикорупційного бюро України від 13.01.2026 вх. 2757-26 було подано до Дніпропетровської обласної прокуратури та безпосередньо адресовано її керівнику. Водночас таке клопотання не було розглянуто по суті. Натомість цього зазначене клопотання направлено для розгляду до Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра.

Наведене свідчить про нерозгляд уповноваженим прокурором клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством.

Слідчий суддя вважає, що направлення начальником відділу обласної прокуратури вищевказаного клопотання до прокуратури нижчого рівня не відповідає приписам статті 36 КПК України і свідчить про бездіяльність прокурора, яку заявники обґрунтовано оскаржили слідчому судді, звернувшись у лютому 2026 року з дійсною скаргою.

Твердження прокурора в судовому засіданні про закриття кримінального провадження № 0000063 від 31.08.2021 слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки ухвалою слідчого судді від 03.03.2026 постанову слідчого - начальника відділення СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 19.02.2026 скасовано і належних даних щодо закриття кримінального провадження на час розгляду скарги слідчим суддею прокурором не надано.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя доходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, зобов`язавши уповноваженого прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури (керівника обласної прокуратури або його першого заступника чи заступника) у порядку та строк, що визначені у статті 220 КПК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 13.01.2026 вх. 2757-26 про передачу за підслідністю кримінального провадження № 0000063 від 31.08.2021, про що повідомити у встановленому порядку заявників.

Разом із тим, слідчий суддя знаходить необґрунтованою скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у частині оскарження бездіяльності процесуального керівника прокурора ОСОБА_7 щодо неприйняття ним рішення за їх клопотанням.

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно зі статтею 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

В даному випадку клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про погодження та ініціювання передачі кримінального провадження за підслідністю до Національного антикорупційного бюро України було розглянуто прокурором групи прокурорів прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 , яким у встановлений строк винесена відповідна постанова, про що повідомлено заявниць.

Відтак відсутні підстави вважати наявною бездіяльність прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000063 від 31.08.2021

Сама ж по собі незгода з прийнятим прокурором за результатами розгляду клопотання рішенням не може бути підставою для задоволення скарги в цій частині.

Отже, в задоволенні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в частині оскарження бездіяльності процесуального керівника прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 306-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури (керівника обласної прокуратури або його першого заступника чи заступника) у порядку та строк, що визначені у статті 220 КПК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 13.01.2026 вх. 2757-26 про передачу за підслідністю кримінального провадження № 0000063 від 31.08.2021, про що повідомити у встановленому порядку заявників.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11