Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
761/8131/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за скаргами на дії та рішення правоохоронних органів, на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та інших осіб під час досудового розслідування; бездіяльність слідчого, прокурора.
Надіслано судом: 20.03.2026. Зареєстровано: 21.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Дата набрання законної сили: 18.03.2026
Номер судового провадження: 1-кс/761/6105/2026
Справа № 761/8131/26
Провадження № 1-кс/761/6105/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінально провадження № 0000914 від 17.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги вказано, що 27.02.2026 в рамках кримінально провадження № 0000914 від 17.10.2024 було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено ряд майна, зокрема, мобільний телефон iPhone рожевого кольору, який належить ОСОБА_6 .

Адвокат вказує, що проведення вказаного обшуку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, тобто до постановлення ухвали слідчого судді, не було зумовлено законними підставами, оскільки були відсутні обставини, передбачені цією статтею, вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон не відповідає критеріям речових доказу, визначеним ст. 98 КПК України, а також слідчий, у порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий або прокурор не звернулися до слідчого з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Таким чином, адвокат ОСОБА_5 просив слідчого суддю зобов`язати слідчого ДБР повернути ОСОБА_6 , тимчасово вилучене під час обшуку 27.02.2026 майно, а саме мобільний телефон iPhone рожевого кольору.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий ДБР ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити, надав суду письмові заперечення з копіями матеріалів кримінального провадження, які обґрунтовують підстави для вилучення майна під час обшуку, а також його утримання органом досудового розслідування як речового доказу.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Судом встановлено, що Головним слідчим управлінням ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000914 від 17.10.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 5 ст.190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.03.2026 у справі № 757/13714/26-к надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,, з метою виявлення вилучення майна, зокрема мобільного телефону iPhone рожевого кольору, наданого ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відповідають одній з ознак п. 1 - 4 вказаної статті.

Водночас, оцінка підстав віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого, в розумінні ст. 167 КПК України, залежить також від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Статтею 168 КПК України передбачено випадки за яких можливо тимчасово вилучати майно, зокрема згідно з ч. 2 цієї статті тимчасове вилучення здійснюється під час обшуку.

Вказана слідча дія, відповідно до ст. 234 КПК України, проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій, з-поміж іншого, мають міститися відомості про речі та документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України).

Необхідність зазначення таких відомостей узгоджується із тим, що під час розгляду клопотання про надання дозволу на обшук слідчий/прокурор, серед іншого, має довести достатність підстав вважати, що відповідні речі та документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, можливість перебування таких речей та документів у зазначеному житлі чи іншому володінні особи (п. 2 - 4 ч. 5 ст. 234 КПК України).

Враховуючи зазначене, при вирішенні питання про дозвіл на проведення обшуку, здійснюється судовий контроль за втручанням у право власності осіб, зокрема щодо конкретного обсягу майна, яке має значення для конкретного кримінального провадження та яке за умови подальшого дотримання встановлених законом правил отримання доказової інформації із таких речей і документів та її фіксування забезпечуватиме правомірність утримання такого майна органом досудового розслідування.

У зв`язку із цим, ст. 236 КПК України, якою встановлено порядок проведення обшуку, розрізнено статус майна, яке може вилучатися під час такої слідчої дії. Така різниця у статусі обумовлена відмінностями у подальшому процесуальному оформленні майна у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінністю в питанні повернення власнику.

Так, положення ч. 7 ст. 236 КПК України передбачають, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, для повернення майна в порядку ст. 169 КПК України, заявник має довести перед слідчим суддею, що відповідне майно, відносно якого порушується питання про його повернення, не входило до переліку майна, на яке слідчим суддею прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку.

Однак, досліджуючи доводи адвоката, що викладені у скарзі, суд приходить до висновку, що вони фактично зведені до оскарження законності проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, а також підстав для вилучення належного ОСОБА_6 майна, що не є предметом даного розгляду, натомість оцінка законності проведеної такої слідчої (процесуальної) дії, а також належності та допустимості отриманих унаслідок такої слідчої дії відомостей, може бути надана під час розгляду кримінального провадження по суті.

При цьому, правових підстав для зобов`язання слідчого повернути майно, яке було вилучено під час проведння обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінально провадження № 0000914 від 17.10.2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...