Справа 688/736/26
№ 1-кс/688/366/26
Ухвала

24 лютого 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000232 від 22.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, про арешт майна,

встановила:

Слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 22.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 21.02.2026 року, близько 11:00 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи неподалік с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, на земельній ділянці із насадженнями дерев, яка перебуває у комунальній власності Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, здійснив незаконну порубку 4-х дерев породи сосна, 2-х дерев породи осика, 1-го дерева породи береза.

21.02.2026 року в період часу з 14:20 год по 16:00 год проведений огляд місця події на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, за координатами 50.1957144, 27.1489800, в ході якого виявлено: 4 пеньки дерева породи сосна діаметром: 34,5 см, 31,5 см, 17, 5 см, 32 см., 1 пень дерева породи береза діаметром 16 см., 2 пеньки дерева породи осика діаметром: 24, 5 см, 16 см, які незаконно зрізав ОСОБА_5 , а також дерев`яну гужову повозку із міні-трактором марки «Т 24-4 ТНТ» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , на якій перебували: 3 складометри колодок деревини (2 м.куб) породи: сосна, осика, береза та бензопила марки «STIHL» МS 230/С. Гужову дерев`яну повозку із міні-трактором марки «Т 24-4 ТНТ» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , бензопилу марки «STIHL» МS 230/С та 3 складометри (2 м.куб.) колодок оглянуто, вилучено та передано під письмову розписку на відповідальне зберігання для ОСОБА_5 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

22.02.2026 року постановою слідчого вказане майно визнане речовими доказами та приєднане до матеріалів кримінального провадження.

Для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, необхідно накласти на них арешт, з метою запобігання знищення, спотворення, або відчуження речових доказів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначені правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що вилучений автомобіль визнаний речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку, що з метою збереження речового доказу слід накласти арешт на майно із забороною розпорядження, відчуження та користування ним.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000232 від 22.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: дерев`яну гужову повозку із міні-трактором марки «Т 24-4 ТНТ» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником є ОСОБА_5 ), 3 складометри колодок деревини (2 м.куб) породи: сосна, осика, береза, бензопилу марки «STIHL» МS 230/С, які є речовими доказами та передані під письмову розписку на відповідальне зберігання для ОСОБА_5 , за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , заборонивши відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6