Справа № 366/358/26
Провадження № 1-кп/366/177/26
У Х В А Л А

11 березня 2026 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника потерпілої адвоката ОСОБА_6 розглянувши в селищі Іванків Київської області в підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження у матеріалах кримінального провадження, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000420 від 27.11.2025 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2025 року, ОСОБА_4 , приблизно о 12 годині 59 хвилин, керував технічно справним автомобілем АУДІ А 6, д. н. з. НОМЕР_1 і здійснював рух по проїжджій частині вул. Київська зі сторони пров. Київського у напрямку вул. Толочина в межах селища Іванків.

Підїжджаючи до перетину зчастиною вул. Ватутіна в селищі Іванків, водій ОСОБА_4 з метою здійснення маневру повороту ліворуч, для подальшого руху по вул. Лісовій, діючи необережно проявляючи кримінальну протиправну недбалість, в порушення вимог п. 10.1 і п. 16.13 ПДР України, маючи об`єктивну можливість спостерігати за транспортними засобами, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, перед початком зміни напрямку руху ліворуч, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21112 під керуванням ОСОБА_5 , яка рухалась по рівнозначній дорозі в зустрічному йому напрямку, змінив напрямок руху ліворуч і виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення передньою частиною кузова автомобіля АУДІ А 6 з передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ 21112.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 10.1 та п. 16.13ПДР України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує ТЗ, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 через свого представника адвоката ОСОБА_6 до початку судового розгляду у підготовчому засіданні звернулась до суду із заявою, відповідно до якої вона отримала від обвинуваченого ОСОБА_4 моральну та матеріальну компенсацію, претензій до останнього не має. Просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, а кримінальне провадження - закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим та проти закриття відносно нього кримінального провадження не заперечував.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду, а потерпіла її прийняла, та не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Ознайомившись із клопотанням потерпілого, заслухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Підставами (умовами) для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК є два складових елементи, взятих у своїй єдності: це примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19), під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином та вважається таким, що вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Разом з тим, примирення винної особи з потерпілим - це акт прощення ним цієї особи в результаті вільного волевиявлення. Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. При цьому саме потерпіла особа в цьому разі пропонує конкретні форми та механізм такого відшкодування або усунення. Якщо ж потерпілий незадоволений відшкодуванням, то застосування ст. 46 КК є неможливим.

Факт відшкодування обвинуваченим збитків потерпілій та примирення з нею, ОСОБА_5 підтвердила у судовому засіданні особисто, а також надала оригінал розписки про отримання грошових коштів.

За наведених вище обставин, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим у даному кримінальному провадженні та відшкодував завдані ним збитки, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілої слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України).

При цьому положення КПК України не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17).

Оскільки ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України саме на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього - підлягає закриттю із нереабілітуючих підставах, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь держави понесені витрати на залучення експерта на суму 4457 грн., а саме: за експертизу у кримінальному провадженні (висновок експерта № СЕ-19/111-25/73682-ІТ) від 15.12.2025 року.

Така позиція узгоджується з висновками, що містяться у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21), від 01 лютого 2024 року (справі № 930/497/23, провадження № 51-4798км23), від 08.04.2024 (справа 285/784/23, провадження №51-1791 ск.24).

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 284-286, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 27.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 4457 грн.

Речові докази:

автомобілі марки «АУДІ А 6» реєстраційний номер НОМЕР_2 та ВАЗ 21112 реєстраційний номер НОМЕР_3 , які передані під розписку обвинуваченому та потерпілій залишити в їх розпорядженні та користуванні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 11.03.2026 року

Суддя ОСОБА_7