Справа № 382/275/25 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3300/2026 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002469 від 23.12.2024 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Яготинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Яготин Київської області, неодруженого, з вищою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Яготинського районного суду Київської області від 07.12.2016 року у справі № 382/608/16-к за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі, звільненого 04.10.2023 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, у невстановлену досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 08 години 00 хвилин 23 грудня 2024 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебували за місцем проживання останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де разом відпочивали вживаючи алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_9 .

Без відриву у часі, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті іншій особі та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 взявши до рук кухонного ножа, завдав ОСОБА_9 один удар в ділянку грудної клітини, тобто у життєво-важливі органи, після чого покинув приміщення квартири.

Від отриманого проникаючого колото-різаного ножового ушкодження, ОСОБА_9 помер на місці події.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, потерпілому ОСОБА_9 завдано проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням верхньої долі правої легені та розвитком масивної крововтрати, що є небезпечним для життя, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказав про незаконність оскаржуваного вироку у зв`язку з перекручуванням обставин, зазначених у протоколах; фальсифікацією фактичних обставин справи, не розглядом судом обставин, які мали бути розглянуті. Вказав, що з заявою про неправомірні дії поліції не звертався з огляду на погрози від органів державної влади, а про побиття під час затримання та те, що відбувалось під час обшуку, вирішив повідомити в ході судового розгляду. Також звернув увагу на те, що деякі моменти він не пам`ятає, документи підписував без окулярів, свідку ОСОБА_10 про сварку він нічого не розповідав, а тому про це вона могла дізнатися від працівників поліції, які сказали, що казати в суді, на слідчому експерименті він зізнався як вдарив померлого ножем, але думав, що порізав лише одяг, разом з тим, поліція замінила в протоколі слово «зізнався» на «зазнався», що змінює обставини справи зовсім в інший бік, а потерпіла приховує обставини справи, адже вона постійно випивала з померлим, приїжджала до нього, отже могла сховати другий ніж, яким померлий робив замах на нього. Крім цього, зазначив про те, що у померлого був псоріаз, а тому на його тілі були рани, які він постійно здирав до крові, а враховуючи, що у крові ОСОБА_9 знайдено етиловий спирт в концентрації 3,04%, а можливо були і інші речовин, то настання його смерті не виключається. Звернув увагу на висновки експертів, в яких зазначено про те, що рани були дві різним розміром та їх нанесення одним ножем виключається, а смерть такого характеру наступає в короткий проміжок часу, котрий може вимірюватися хвилинами до 1 години, тоді як згідно з показами експерта ОСОБА_11 рана заподіяна за добу-півтори до розтину, тобто 21, 22 грудня 2024 року. Вважає, що покази свідка ОСОБА_12 недопустимі, оскільки її в цей день та час не було, а тому прокурор і відхиляє її покази, однак при цьому він безпідставно не викликав свідка ОСОБА_13 , яка могла повідомити в суді обставини, що могли вплинути на висновки суду. Вказав, що оскаржуваний вирок ухвалено на підставі сфальсифікованих слідчими та прокурорами документів, неправдивих та перекручених показів свідків, порушень вимог кримінального процесуального закону. Просив оскаржуваний вирок скасувати та змінити правову кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення на менш тяжке кримінальне правопорушення (необхідна оборона або крайня необхідність).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення захисника обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просив її задовольнити; пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку про те, що в ході судового розгляду вказані вище вимоги закону судом першої інстанції були дотримані у повному обсязі.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах, а саме: показаннях потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , експерта ОСОБА_11 ; протоколі проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 від 17.01.2025 року з компакт-диском (відеозаписом до нього); протоколі проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_8 від 25.12.2024 року з компакт-диском (відеозаписом до нього); протоколі огляду трупа від 23.12.2024 року з ілюстрованою таблицею до нього та протоколі огляду трупа (додатковим) від 23.12.2024 року з ілюстрованою таблицею до нього; протоколі огляду від 23.12.2024 року з ілюстративною таблицею до нього та портативним носієм (флеш накопичувачем); протоколах огляду речей від 24.12.2024 року, від 25.12.2024 року з ілюстративною таблицею до нього та від 26.12.2024 року; протоколі обшуку від 23.12.2024 року; протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 24.12.2024 року; протоколах тимчасового доступу до речей і документів від 11.02.2025 року; висновках експертів та досліджених в судовому засіданні речових доказах.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримані в суді апеляційної інстанції його захисником, про необхідну оборону ОСОБА_8 , який наніс потерпілому удар ножем, бо захищався від неправомірних дій ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Так, для вирішення питання про кваліфікацію складу кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Як вбачається з показань допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_15 та проведеного за його участю слідчого експерименту від 17.01.2025 року з відеозаписом до нього, у суботу в грудні 2024 року, він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом вживали алкогольні напої за місцем проживання останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В процесі спільного вживання алкогольних напоїв він вийшов надвір випити кави та поговорити по телефону, а коли приблизно через 10 хвилин повернувся, то побачив, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відбувається сварка, під час якої вони один одного тримають руками в районі плечей/грудей. ОСОБА_15 розборонив чоловіків та відштовхнув ОСОБА_8 , однак побачив у лівій руці ОСОБА_8 ніж, який той утримував у руці, та між ними надалі продовжувався словесний конфлікт. В цей час ОСОБА_21 прибрав зі столу чарки, витер зі столу та викинув сміття, потім він та ОСОБА_22 почали виходити почергово з будинку, ніяких сторонніх предметів на руках у ОСОБА_9 він видимо не спостерігав, як і видимих тілесних пошкоджень на тілі ОСОБА_9 або ОСОБА_8 .. ОСОБА_15 чув, як ОСОБА_9 кричав їм образи у слід, під час направлення додому ОСОБА_8 деталі конфлікту не висвітлював та не вказував на наявність у нього тілесних ушкоджень. При цьому, як зазначив свідок ОСОБА_15 , нанесення удару ОСОБА_9 обвинуваченому ОСОБА_23 ножем він не бачив, як і заподіяних ушкоджень ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 , а також не бачив інших ножів у ОСОБА_9 , чи ОСОБА_8 .. Також свідок вказав, що конфлікт у ОСОБА_9 з ОСОБА_8 вже був раніше.

Відповідно до висновку експерта ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 198 від 10.02.2025 року (том 2 а.с. 44-49), при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини по пригрудинній лінії справа з ушкодженням верхньої долі правої легені; раньовий канал проходить від рани на шкірі передньої поверхні грудної клітини в напрямні спереду-назад, справа-наліво, внизу-вгорі, по ходу якого пошкоджена шкіра, підшкірно-жирова клітковина, грудний м`яз, хрящова тканина другого ребра по пригрудинній лінії, батьківська плевра, права легеня, та має довжину по зоні приблизно до 12 см; масивна кровонапливність переднього середовища в ділянці рани; у вигляді правої плевральної порожнини 1 000 мл слабкої темно-червоної крові та 800 мл згустків темно-червоного кольору; малокров`я внутрішніх органів; дві рани в області правої вушної раковини.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням легенів та розвитком масивної кров`яної тканини, яке виникло від односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа під кутом до поверхні шкіри, що має обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1,1 см та лезо, як небезпечне для життя, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Дві рани в області правої вушної раковини утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого (их) предмета (ів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням легенів та розвитком масивної крововтрати. Враховуючи розвиток трупних явищ на момент проведення судово-медичного дослідження, вважає, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з висновку експерта ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 01/198 від 11.02.2025 року (том 2 а.с. 52-55) з урахуванням кількості, локалізації та морфології виявлених тілесних пошкоджень у ОСОБА_9 , його утворення за ознаками, викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.12.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 можливо, а саме: «Наніс раніше вихопленим з рук ОСОБА_24 ножем один удар в район клітини по центру».

Висновком експерта ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 02/198 від 14.02.2025 року (том 2 а.с. 58-59) встановлено, що смерть з таким характером пошкодження (проникаючого колото-різаного пошкодження грудної клітини з пошкодженням легенів та розвитком масивної крововтрати), як правило наступає за короткий проміжок часу, який може вимірюватися хвилинами до 1 години.

З протоколу обшуку від 23.12.2024 року (том 2 а.с. 13-33) будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , з ілюстративною таблицею до нього та портативним носієм (флеш накопичувачем) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої дії всередині крісла під подушкою для сидіння в житловій кімнаті виявлено згорток рушника синього кольору, на якому наявні сліди -плями РБК, в якому загорнутий предмет, що знаходиться на нижній частині з металевим лезом і пластиковим руків`ям, на лезі якого наявні плями, схожі на РБК, а також виявлено речі ОСОБА_8 , в тому числі з плямами речовини бурого кольору на лівих рукавах в області ліктя, в результаті чого слідчими вилучено: - ніж з пластиковою ручкою та лезом із слідами РБК; - рушник синього кольору із слідами РБК; - олімпійку «adidas» із слідами РБК; - реглан темний із червоними смугами зі слідами РБК.

З висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 29.04.2025 року № СЕ-19/111-25/918-БД (том 3 а.с. 196-205) вбачається, що на наданому на дослідження рушнику виявлено кров людини. Встановлено генетичні ознаки крові на поверхні рушника. ДНК-профілі крові виявленої на поверхні рушника збігаються між собою, збігаються з ДНК-профілем зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не збігаються з ДНК-профілем зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_8 та не збігаються з ДНК-профілем зразка букального епітелію ОСОБА_15 . Ймовірність походження крові на рушнику від ОСОБА_9 становить не менше 99,99999999 %. Виключається походження крові на поверхні рушника від ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .

Таким чином, обставини сварки між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка передувала вчиненню кримінального правопорушення, їх взаємовідносини між собою, які вже раніше мали конфлікт, спосіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме із застосуванням ножа та шляхом нанесення удару в ділянку грудної клітини, тобто в ділянку, де знаходяться життєво важливі органи людини, характер, механізм утворення та локалізація спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, подальші дії ОСОБА_8 , який з метою приховання своєї причетності до вбивства потерпілого, забрав з собою ніж та сховав його в кріслі, замотавши у рушник, приводить колегію суддів до переконання про навмисний характер заподіяного ОСОБА_8 удару ножем в ділянку грудної клітини ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про захист ОСОБА_8 від неправомірних дій ОСОБА_9 і його перебування в стані необхідної оборони, колегія суддів враховує те, що ст. 36 КК України передбачено право на захист не від будь-якого протизаконного вчинку, а лише від суспільно-небезпечного посягання, однак наявність такого посягання не підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Так, відповідно до висновку експерта № 61 від 30.12.2024 року у ОСОБА_8 хоч і була виявлена рана лівого плеча на тлі синця, яка утворилась від дії гострого предмету, однак по строку настання такої рани може відповідати 23.12.2024 року, тоді як згідно з показами самого ОСОБА_8 події щодо нанесення ним удару ножем ОСОБА_25 відбувались 21 грудня 2024 року, що підтверджують також покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , та відповідно до висновку експерта № 198 від 10.02.2025 року та наданих експертом показань в судовому засідання смерть ОСОБА_25 з урахуванням розвитку трупних явищ на момент проведення судово-медичного дослідження настала вже 23.12.2024 року, при цьому, експерт зауважила, що по трупним змінам точний час до години встановити складно, адже на розвиток трупних змін впливає температура зберігання тіла, провітрюваність приміщення і чим вища температура та менша провітрюваність, тим трупні зміни відбуваються швидше ніж за звичайних умов, а також зазначила, що встановити більш точний час заподіяння пошкоджень перешкоджала велика крововтрата, а тому час заподіяння тілесних пошкоджень ОСОБА_9 можливий за добу, півтори доби до розтину, тобто до 23.12.2024 року та не виключається 22.12.2024 року. Наведене свідчить про те, що заподіяння ОСОБА_8 вказаного тілесного ушкодження саме ОСОБА_9 не підтверджено жодними доказами, окрім показаннями самого обвинуваченого, який до того ж під час обшуку зазначив про їх утворення за тиждень до обшуку у зв`язку з падінням та пошкодженням голови, а не внаслідок удару потерпілого.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 перебував у інвалідному візку, мав обмежену можливість пересування та відповідно був позбавлений можливості спричинити щодо ОСОБА_8 такі дії, які могли бути б реальною загрозою для життя або здоров`я ОСОБА_8 , який в свою чергу не позбавлений був можливості уникнути будь-якої сутички з потерпілим, покинувши його будинок, однак цього не зробив, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що суспільно-небезпечне посягання на ОСОБА_8 з боку ОСОБА_9 було відсутнє, у зв`язку з чим немає підстав стверджувати про те, що обвинувачений міг перебувати у стані необхідної оборони.

Щодо доводів обвинуваченого в апеляційній скарзі про неправомірні дії поліції та його побиття під час затримання та обшуку, то колегія суддів звертає увагу на те, що вказані твердження ОСОБА_8 були предметом перевірки в суді першої інстанції, суд ухвалою від 30 жовтня 2025 року зобов`язав Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, провести перевірку викладених обвинуваченим обставин щодо недозволених методів розслідування. Станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції вказані обставини не знайшли свого підтвердження.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про те, що деякі моменти він не пам`ятає, документи підписував без окулярів, свідку ОСОБА_10 про сварку він нічого не розповідав, на слідчому експерименті він зізнався як вдарив померлого ножем, але думав, що порізав лише одяг, однак поліція замінила в протоколі слово «зізнався» на «зазнався», що змінює обставини справи зовсім в інший бік, що потерпіла приховує обставини справи, адже вона постійно випивала з померлим, приїжджала до нього, отже могла сховати другий ніж, яким померлий робив замах на нього; про наявність у померлого псоріазу; про безпідставне відхилення прокурором необхідності допиту свідків, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не впливають на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому, дійсно відповідно до висновку експерта № 198 від 10.02.2025 року концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_9 становила 3,04%, що при житті могло відповідати тяжкому отруєнню алкоголем, при якому можлива смерть, однак колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вказаного ж висновку смерть ОСОБА_9 настала саме від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням легенів та розвитком масивної крововтрати, а тому посилання обвинуваченого на наявність такої концентрації алкоголю у крові померлого є безпідставними та таким, що не впливає на спростування доказів його винуватості.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого та відсутність підстав для перекваліфікації його дій на менш тяжке кримінальне правопорушення (необхідна оборона або крайня необхідність).

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Враховуючи викладене, вирок Яготинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 рокущодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено, а тому колегія суддів вважає за необхідне вказаний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4