Справа № 638/3811/26
Провадження № 1-кс/638/561/26
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радехів, Радехівського району, Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.01.2025 Галицьким районним судом міста Львова за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 194, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнений від відбування покарання на 2 роки; 30.09.2025 Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000186 до Холодногірського районного суду м. Харкова, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000426 від 24.02.2026, за ознаками складу кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в період дії воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив кримінальне правопорушення-злочин при наступних обставинах.

Так, 24.02.2026 року, приблизно о 11 год 00 хв, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходився за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 2, побачив торговий прилавок з різноманітними товарами, де знаходився ліхтар-шокер ручний торгівельної марки «928 ТУРЕ». У цей час, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, схопив ліхтар-шокер ручний торгівельної марки «928 ТУРЕ», який знаходився на торгівельному прилавку.

Після чого, не реагуючи на зауваження продавця ОСОБА_7 , яка вимагала повернути ОСОБА_6 товар на місце, останній з місця вчинення кримінального правопорушення зник, з викраденим майном потерпілого ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду, зі слів потерпілого у розмірі 850 грн 00 коп

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, тобто у відкритому викраденні чужого майно (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

24.02.2026 о 16 год 46 хв. ОСОБА_6 було фактично затримано та 24.02.2026 у порядку ст. 208 КПК України складено протокол затримання і 25.02.2026 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування зібрані докази, які вказують на вину ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме його причетність підтверджується матеріалами кримінального провадження в сукупності (протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколи впізнання особи за фотознімком за участі свідка ОСОБА_7 , протоколи впізнання особи за фотознімком за участі свідка ОСОБА_9 , протокол огляду місця події від 24.02.2026 за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 2, протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, інше).

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На даний час, у вказаному кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення - злочину, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що: підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Також, ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі зможе знищити, сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого з метою зміни або відмови від наданих ними показань. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення. Також, необхідно врахувати, що підозрюваний вчинив злочин під час випробувального терміну та стосовно нього направлено один обвинувальний акт до суду для розгляду справи по суті, розгляд якого триває.

На думку слідчого, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також забезпечити належну йому поведінку.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вказане клопотання, обгрунтувавши його доводами, викладеними у клопотанні, просив суд його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання. ОСОБА_5 зазначив, що підозра не обгрунтована, невірно визначена кваліфікація злочину, оскільки ОСОБА_6 фактично вчинив крадіжку, за яку його необхідно притягнути лише до адміністративної відповідальності, враховуюючи суму шкоди. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Також, суду пояснив, що визнає, що вчинив неправильно, проте, коли він взяв з прилавку ліхтар-шокер, поруч нікого не було, тому вважає висунуту йому підозру у вчиненні відкритого викрадення майна необгрунтованою, просив застосувати особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24.02.2026 о 16 год 46 хв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7, в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.02.2026 року.

25.02.2026 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України як то запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї (надалі Конвенція) є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Положеннями ст. ст. 5, 18 Конвенції передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Згідно Постанови № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначений термін «обґрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Для перевірки обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вищевказаного кримінального правопорушення судом досліджувалися, зокрема, наступні докази: протокол допиту свідка ОСОБА_7 , яка здійснювала продаж роздрібного товару, в тому числі і ліхтар-шокера, що був викрадений; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який знаходився в кіоску з приготування шаурми біля переходу станції метро "Південний вокзал" та через панорамне вікно бачив як невідомий чоловік спілкувався з ОСОБА_10 (продавцем роздрібного товару), а потім, схопивши з прилавку шокер, побіг у перехід метро; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що ліхтар-шокер належить йому, оскільки він є фізичною особою підприємцем та здійснює в основном перепродаж роздрібного товару, для чого залучив свою знайому ОСОБА_10 ; протокол впізнання особи за фотознімком за участі свідка ОСОБА_7 , яка впізнала особу чоловічої статі, яка 24.06.2026 близько 11:00 пограбувала її, забравши шокер з прилавку та втекла; протокол впізнання особи за фотознімком за участі свідка ОСОБА_9 , який також впізнав особу, яка спілкувалась з продавцем ОСОБА_10 24.02.2026 близько 11:00, а потім втекла, забравши шокер з прилавку; протокол огляду місця події від 24.02.2026 за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 2, під час якого ОСОБА_7 розповіла обставини вчинення злочину та видала коробку з інструкцією та зарядним пристроєм, де зберігався ліхтар-шокер; протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до якого під час обшуку ОСОБА_6 виявлений предмет, зовні схожий на електрошокер.

Відповідно до ч.4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

З метою усунення розбіжностей між поясненнями підозрюваного та обставинами, які були встановлені судом під час дослідження доказів, долучених до клопотання, судом було частково задоволено клопотання захисника про виклик свідка ОСОБА_7 , яка здійснювала продаж вкраденого ліхтаря-шокера для з`ясування обставин, що мають суттєве значення для перевірки обгрунтованості підозри у відкритому викраденні ОСОБА_6 майна.

Так, ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що працює реалізатором роздрібного товару на відкритій ділянці біля підземного переходу станції метро "Вокзальна" за адресою м. Харків, вул. Привокзальна, 2. 24.02.2026 близько об 11:00 ранку до її прилавку підійшов молодий чоловік, взяв у руки ліхтар-шокер та почав його роздивлятись. Після того, як вона зрозуміла, що він не збирається його купляти, вона попрохала його покласти на місце товар, на що цей чоловік в грубій формі відмовив їй. Під час їх спікуванная, яке відбувалось не більше 5 хвилин, біля прилавку більш нікого не було. Свідок зазначила, що вона наполегливо прохала цього чоловіка повернути їй товар, на що останній грубо казав, що не віддасть його, на вигляд він був в стані сп`яніння. Після цього, він разом з товаром (ліхтар-шокер), який коштував 850 грн., втік, побігши в бік переходу станції метро "Вокзальна", оскільки прилавок був поруч з переходом. Вона кричала йому, щоб він зупинився, але він її не слухав. Свідок пояснила, що не побігла його наздоганяти, оскільки не могла кинути свій прилавок з товаром, прохала перехожих зупинити його та викликати поліцію, проте, їй не допомогли. ОСОБА_7 також вказала, що чоловік був одягнутий в чорну куртку, чорні штани, темні кросівки зі світлими полосками. В судовому засіданні ОСОБА_7 впізнала чоловіка, який був присутній в залі, тобто підозрюваного ОСОБА_6 .

Показання свідка ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні, суд вважає послідовними, логічними та такими, що узгоджуються з іншими доказами, які долучені до клопотання та були досліджені судом, тому у суду немає сумнівів щодо правдивості таких показань і суд їх враховує разом з іншими доказами.

Таким чином, з досліджених вищевказаних доказів та показань свідка вбачається, що підозра, яку повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, є обґрунтованою. Тобто, існує достатньо фактів та інформації, які можуть переконати, що ОСОБА_6 міг здійснити злочин, що полягає саме у відкритому викраденні чужого майна, тобто у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій викрадача, а той в свою чергу усвідомлює, що його дії помічені і оцінюються як викрадення.

На думку суду, слідчим та прокурором в судовому засіданні також обгрунтовано наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Санкція статті, якою передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, що йому інкримінується, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Існує імовірність того, що підозрюваний з метою уникнення від покарання, буде переховуватися від органу досудового розслідування або суду. ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, на що також вказує наявність судимості у ОСОБА_6 та іншого кримінального провадження, обвинувальний акт за яким направлено до суду. Крім того, також, існує ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань. У сукупності всі ці обставини є суттєвими в контексті ст. 177 КПК України, та можуть сприяти ухиленню від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, слідчим суддею, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано: 1) тяжкість злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років); 2) вік (є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність); 3) стан здоров`я - відомостей про наявність захворювань, які б перешкоджали утриманню в установі попереднього ув`язнення не надано; 4) відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, офіційного працевлаштування та постійного доходу; 5) неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності; 6) вчинення правопорушення в період випробувального терміну, що свідчить про схильність до кримінальної поведінки. Ці обставини оцінені слідчим суддею як такі, що не є стримуючими факторами для вчинення інших злочинів та застосування підозрюваним перешкод під час проведення досудового розслідування, а тому є недостатніми для застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу підозрюваного ОСОБА_6 , наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваним та його захисником під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що свідчать про необґрунтованість пред`явленої підозри та наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Згідно ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, оцінивши всі ризики вважає за можливе визначити розмір застави для підозрюваного, у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 24.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 24 квітня 2026 року 16 год 46 хв включно.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 24 лютого 2026 року 16 год 46 хв.

Визначити суму застави у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 грн, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі № 638/3811/26 від____________, за (ПІБ)_________________(Шевченківський районний суд м. Харкова).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою особою, спеціалістами.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державої установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Зобов`язати прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_6 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 27.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1