Справа № 369/3425/26
Провадження № 1-кс/369/528/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Святошинського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, згідно якої просить визнати бездіяльність уповноважених осіб Святошинського УП ГУНП у м. Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР незаконною. Зобов`язати невідкладно внести до ЄРДР відомості за заявою від 12.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Зобов`язати надати витяг з ЄРДР у встановлений законом строк. Визнати заявника потерпілою особою після внесення відомостей до ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що 12.01.2026 року нею подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 190 КК України (шахрайство), що полягало у заволодінні її майном шляхом обману при обміні золотого виробу в магазині «Столична ювелірна фабрика». Фактично здано золото вагою 21,10 г, тоді як у фіскальних документах відображено прийняття лише 9,04 г. Різниця становить 12,06 г, що за встановленою ціною 2550 грн/г дорівнює 30 753 грн матеріальної шкоди. Попри наявність достатніх даних, що свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР внесені не були, про що повідомлено довідкою органу поліції. Орган поліції фактично провів «перевірку» та самостійно зробив висновок про відсутність складу злочину.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, вважаю, що скарга підлягає поверненню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 12.01.2026 року звернулася до Святошинського УП ГУ НП в Київській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Розгляд даної заяви здійснювався Святошинського УП ГУ НП в Київській області, про що свідчить протокол про прийняття заяви.

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Проте, чинний кримінальний процесуальний закон не містить чіткого визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування.

Тому, суд вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, ч. 6 якої визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Тому слідчий суддя має керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з аналізу норм КПК України судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило застосовується й до розгляду клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом.

Таким чином, розгляд скарги на бездіяльність посадових осіб Святошинського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, здійснюється слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Скарга стосується правоохоронного органу, що розташований в Святошинському районі м. Києва, а тому на нього розповсюджується юрисдикція Святошинського районного суду м. Києва.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Зважаючи на обов`язок дотримання судом вимог КПК України щодо верховенства права та законності під час кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що скаржник зверталася з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Святошинського УП ГУ НП в Київській області, а судовий контроль у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, вважаю, що скарга на бездіяльність уповноважених осіб Святошинського УП ГУ НП в Київській області в даному кримінальному провадженні не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області, а тому слідчий суддя вважає за необхідне скаргу повернути заявнику, роз`яснивши право на звернення до слідчого судді в межах місця знаходження органу досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 214, 303 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Святошинського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1