Справа № 750/3568/26
Провадження № 1-кс/750/772/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, працює на 0,25 ставки підсобником в ПСП «Пісківське», одруженого, має 3 групу інвалідності, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в:

26.03.2026 слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено начальником відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилається на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення речових доказів, які мають значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив частково задовольнити клопотання та визначити його підзахисному ОСОБА_5 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки Конституційний Суд України, рішенням від 19.06.2024, визнав неконституційною практику обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави для осіб, які підозрюються у кримінальних правопорушеннях проти основ національної безпеки України. Захисник просить врахувати стан здоров`я його підзахисного, а саме інвалідність, що підтверджується довідкою МСЕК, яка настала внаслідок поранення, в тому числі під час захисту Батьківщини. ОСОБА_5 є учасником бойових дій, має позитивну характеристику та відзнаки Бахмацької міської ради, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, просить врахувати його майновий стан: отримує пенсію, має документально підтверджені доходи. Крім того, захисник вказав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є незначними. Відповідно до ризику зазначеному в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України захисник наголошує, що посилання сторони обвинувачення на те, що підзахисний може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом безперешкодного виїзду за кордон є необгрунтованим, адже він ніколи не виїздив за кордон, а також суд може покласти обов`язок здати паспорт на зберігання. Щодо посилання на тяжкість злочину захисник зазначив, що ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням за передбачене правопорушення. Відповідно до ризику зазначеному в п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України захисник наголошує, що всі докази вилучені в ході проведення обшуків, перебувають у володінні сторони обвинувачення, жодного доступу до них ОСОБА_5 не має. Також ризик зазначений в п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним, адже сторона обвинувачення зазначає одного лише свідка ОСОБА_7 , а інші не встановлені досудовим слідством, тому виникає питання як підзахисний буде на них впливати, до того ж, можливо покласти обов`язок заборонити спілкуватись з ними з жодних питань. Стосовно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник ОСОБА_4 зазначив, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є безпідставним, оскільки участь ОСОБА_5 можлива як посередника, що передавав грошові кошти, але до виготовлення медичної документації ніякого відношення не має.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та зазначив, що визнає фактичні обставини події, переховуватись від органів досудового розслідування не збирається, ніколи не був за кордоном, а тому йому нікуди тікати. Під час обшуку всі речі та документи добровільно видав слідчим. Він співпрацює зі слідством, надав викривальні показання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В провадженні СВ УСБУ в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 25.09.2025 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що забезпечення мобілізаційної готовності є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних Сил України, а визнання осіб призовного віку, які підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією непридатними до проходження військової служби під час дії воєнного стану без наявних на те правових підстав перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності.

Незважаючи на вимоги чинного законодавства, за невстановлених досудовим слідством обставин, але не пізніше 14.07.2025, громадянин України ОСОБА_5 , вступивши у злочинну змову з громадянкою України ОСОБА_9 та лікарем-невропатологом позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , який уповноважений вирішувати питання щодо визначення ступеня придатності до військової служби військовозобов`язаних осіб, погодився за неправомірну вигоду сприяти у виготовленні військовозобов`язаному ОСОБА_7 медичних документів, які містять завідомо неправдиві відомості про наявність у нього хвороби, яка є підставою для визнання особи непридатною до військової служби за станом здоров`я та отримання на підставі вказаних документів висновку військово-лікарської комісії про його непридатність до військової служби за станом здоров`я.

При цьому, згідно обговореного спільного злочинного задуму ОСОБА_9 надала вказівки ОСОБА_7 щодо його дій при проходженні медичних оглядів та медичних комісій, надала його особисті дані ОСОБА_8 та сприяла в отриманні ОСОБА_7 медичних документів із заздалегідь неправдивими відомостями про наявність у нього захворювання, яке є підставою для визнання його непридатним для військової служби за станом здоров`я.

За реалізацію злочинних дій ОСОБА_9 повинна була отримати від ОСОБА_7 грошову винагороду та передати її ОСОБА_5 для подальшого розподілу між іншими співучасниками, у тому числі ОСОБА_8 , який в свою чергу мав довести до ОСОБА_9 та ОСОБА_5 запропонований діагноз для ОСОБА_7 , а також підтвердити цей діагноз, якого у нього фактично не було, з метою визнання його непридатним до військової служби за станом здоров`я.

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 усвідомлювали, що дані дії сприятимуть зниженню людського мобілізаційного ресурсу та перешкоджатимуть належному комплектуванню ЗС України та інших утворених до Законів України військових формувань, а підстав для його визнання його непридатним для військової служби за станом здоров`я немає, а також про те, що його визнання непридатним для військової служби незаконно перешкодить законній діяльності Збройних Сил України у вигляді підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності.

Так, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на зниження людського мобілізаційного ресурсу та перешкоджання належному комплектуванню ЗС України та інших утворених до Законів України військових формувань шляхом безпідставного визнання ОСОБА_7 непридатним для військової служби за станом здоров`я, 14.07.2025 о 13 год 34 хв згідно попередніх домовленостей ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_9 під час прийому ОСОБА_7 як особи, яка звернулася до лікаря, у приміщенні КНП «Бахмацька міська лікарня» (Чернігівська область м. Бахмач, вул. Соборності, 66), фактично не здійснив його огляд чи будь-яких інших дій як лікар, а лише повідомив, що йому необхідно лягти на стаціонарне лікування, після чого отримати консультаційний висновок у м. Чернігові.

Разом з цим, ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_7 , щоб останній взяв направлення до лікаря-невропатолога у сімейного лікаря та отримав талончик на прийом до лікаря-невропатолога ОСОБА_8 .

Водночас, ОСОБА_9 з метою доведення єдиного злочинного плану до кінця, запропонувала ОСОБА_7 організувати через КНП «Бахмацька міська лікарня» (Чернігівська область м. Бахмач, вул. Соборності, 66), фіктивну госпіталізацію ОСОБА_7 , на що останній погодився.

Того ж дня о 13 год 56 хв поблизу КНП «Бахмацька міська лікарня» ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_9 , яка разом із ОСОБА_5 перебувала у салоні автомобіля «Ford Kuga», номерний знак НОМЕР_1 , передав останній грошові кошти у сумі 6 000 грн, яка передала їх ОСОБА_5 з метою вчинення ним сприяння у встановленні фіктивного діагнозу та організацію проходження фіктивного стаціонарного лікування.

Після чого, 01.08.2025 ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи згідно обговорених злочинних домовленостей з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , організувала через невстановлену досудовим розслідуванням особу лікаря неврологічного відділення КНП «Бахмацька міська лікарня» Бахмацької міської ради (м. Бахмач, вул. Соборності, 66) фіктивну госпіталізацію ОСОБА_7 .

Згідно даної госпіталізації вбачалося, що ОСОБА_7 у період з 01.08.2025 по 05.08.2025 нібито перебував на лікуванні в КНП «Бахмацька міська лікарня» Бахмацької міської ради (м. Бахмач, вул. Соборності, 66) з діагнозом «Ідіопатична епілепсія з частими генералізованими нападами анамнестично (2-3рази на місяць, 01.08.2025 в стаціонарі), виражений цефалгічний синдром, церебрастенічний синдром» та пройшов лікування і обстеження.

Разом з цим, фактично ОСОБА_7 перебував у лікарні лише один день за вказівкою ОСОБА_9 , лікування не отримував, обстеження не проходив. Скарг на неврологічне захворювання головного мозку ОСОБА_7 не мав, про що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було відомо.

В подальшому, 18.11.2025 на виконання вказівок ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 прибув до КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради (м. Чернігів, вул. Волковича, буд. 25) для отримання консультативного висновку спеціаліста лікаря-невропатолога з метою підтвердження ним наявності у ОСОБА_7 епілепсії.

За результатами прийому, лікар-невропатолог Чернігівської обласної лікарні, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , підтвердив діагноз «епілепсія» шляхом оформлення консультативного висновку спеціаліста на підставі наданих йому попередньо оформлених медичних документів із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про стан здоров`я ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію злочинного задуму, спрямованого на доведення до кінця злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які полягали у визнанні ОСОБА_7 непридатним до військової служби за станом здоров`я, 17.02.2026 близько 11 год 00 хв під час особистої зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 поблизу КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» (Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Прощенка Станіслава, буд. 21) остання йому повідомила, що за вирішення даного питання необхідно надати їй грошову винагороду у розмірі 1300 (одна тисяча триста) доларів США, які необхідно буде розподілити між іншими співучасниками. На вказану пропозицію ОСОБА_9 ОСОБА_7 погодився.

Діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , 10.03.2026 близько 10 год 00 хв ОСОБА_9 переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, з метою доведення єдиного злочинного плану до кінця, зустрілася в поліклінічному відділенні КНП «Бахмацька міська лікарня» (Чернігівська область м. Бахмач, вул. Соборності, 66) з ОСОБА_7 та отримала від нього обумовлені раніше грошові кошти у сумі 1300 (одна тисяча триста) доларів США за винесення рішення про непридатність до військової служби із завідомо неправдивими відомостями про неврологічне захворювання ОСОБА_7 , безперешкодне проходження останнім ВЛК та оформлення за її результатами свідоцтва про хворобу про визнання його непридатним до військової служби за станом здоров`я у зв`язку з неврологічним захворюванням головного мозку «епілепсія» .

Разом з цим, цього ж дня, ОСОБА_9 , яка діяла за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , перебуваючи біля будівлі КНП «Бахмацька міська лікарня» повідомила ОСОБА_7 , що особиста участь у проходженні ВЛК з метою визнання його непридатним до проходження військової служби, до складу якої входить лікар-невропатолог ОСОБА_8 , не обов`язкова.

11.03.2026 в ході проведення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, використовуючи свої службові повноваження лікаря-невропатолога ВЛК, підтвердив наявність у ОСОБА_7 неврологічного захворювання головного мозку без особистої участі останнього, без проведення додаткових обстежень, витребування інших виписок з амбулаторних (стаціонарних) медичних карток, уточнення анамнезу, повної історії госпіталізації, що мало б дозволили встановити відсутність у нього відповідного захворювання та особисто підтвердив діагноз «епілепсія» завіривши відповідну картку обстеження та медичного огляду як лікар-невропатолог.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , 18.03.2026 під час особистої зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 поблизу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) останній отримав від них пакет медичних документів, серед яких було свідоцтво про хворобу від 17.03.2026 №2026-0317-1017-1871-7, з якого вбачалось, що він на підставі статті 22а графи ІІ Розладу хвороб визнаний непридатним до військової служби, що, у свою чергу, сприяє зниженню людського мобілізаційного ресурсу та ускладненню належного комплектування ЗС України та інших утворених до Законів України військових формувань.

Крім того, на підставі вказаних медичних документів, зокрема свідоцтва про хворобу, уповноваженими співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 (Бахмач), які не були повідомлені про викладені вище обставини, до єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що являє собою автоматизовану електронну базу даних для ведення військового обліку в Україні були внесені заздалегідь неправдиві відомості про визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби, що, у свою чергу, знизило людський мобілізаційний ресурс та ускладнило належне комплектування ЗС України та інших утворених до Законів України військових формувань.

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , достовірно усвідомлювали, що ОСОБА_7 не хворіє зазначеними у вказаних документах захворюваннями, не проходив у зв`язку із ними лікування у лікувальних закладах, не є непридатним до військової служби за станом здоров`я, а отримане ним за їх сприяння свідоцтво про хворобу містить заздалегідь неправдиві дані про його непридатність для військової служби, що беззаперечно зменшить мобілізаційний ресурс та перешкодить належному комплектуванню ЗС України та інших утворених до Законів України військових формувань.

Таким чином, описані вище дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , призвели до безпідставного визнання ОСОБА_7 непридатним до військової служби за станом здоров`я у зв`язку з неврологічним захворюванням, що зменшило мобілізаційний ресурс та ускладнило належне комплектування ЗС України та інших утворених до Законів України військових формувань і, відповідно, перешкодило законній діяльності Збройних Сил України у вигляді підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності.

24.03.2026 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (п.5 ч.1 ст. 176, ч.6 ст. 176 КПК України).

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, а також доведеність ризиків, передбачених: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), який полягає у тому, що ОСОБА_5 , розуміючи, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, може змінити місце свого проживання, оскільки має відстрочку від проходження військової служби до завершення мобілізації; п.2 ч.1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усіх обставин, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені всі співучасники злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину, що дає підстави вважати, що підозрюваний буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні) обґрунтовується тим, що враховуючи характер та особливу тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , останній може впливати на свідка ОСОБА_7 та інших осіб, які можуть бути допитані як свідки, коло яких на даний час встановлюється. Також на даний час у вказаних осіб можуть бути невстановлені спільники, у тому числі посадові особи з числа ВЛК або ТЦК та СП, з якими підозрюваний може координувати свої дії для уникнення відповідальності.

Разом з тим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), не є доведеним, оскільки після повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України, відсутні фактичні дані, які б вказували, хоча б на намір продовжувати ним діяльність, описану у висунутій ним підозрі.

Законодавчі положення п.5 ч.1 ст.176, ч.6 ст.176 КПК України фактично обмежують слідчого суддю у розгляді можливості застосування до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт.

Натомість у відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, Рішення Другого Сенату КСУ від 19 червня 2024 року № 7-р (11) 2024 справа № 3-111/2023 (207/23, 315/23), слідчий суддя разом з продовженням строку тримання під вартою має право розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Визнаючи за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави та в межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, учасником бойових дій, має 3 групу інвалідності, одружений, майновий стан: працює на 0,25 ставки підсобником в ПСП «Пісківське», отримує пенсію, позитивну характеристику Бахмацької міської ради, а також те, що застава не є заздалегідь визначеним покаранням, а має слугувати засобом забезпечення дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків, тому вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133 120 грн. 00 коп. з покладенням у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України відповідних процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22 травня 2026 року.

Строк закінчення дії ухвали - 22 травня 2026 року.

Визначити заставу 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133 120 грн. 00 коп.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з підозрюваними: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і свідком ОСОБА_7 ; здати на зберігання до УДМС України в Чернігівській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, підозрюваним застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена підозрюваним може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1