Справа № 643/4216/26
Провадження № 1-кс/643/1985/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулася до слідчого судді із скаргою ОСОБА_3 у режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Харківський слідчий ізолятор», адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

УСТАНОВИВ:

04.03.2026 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, в якій останній просив зобов`язати уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести відомості про злочин за його заявою від 23.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів та надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 вказав, що 23.02.2026 він направив заяву до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про злочин працівників Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова. Так, 18.02.2026 він направив до Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова заяву про скоєння адвокатом регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 злочинів невиконання обов`язків адвоката по здійсненню захисту та надання йому правової допомоги, а також порушення його права на захист. Однак, прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова не вніс відомості до ЄРДР за вказаним фактом. За вказаним фактом невиконання прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова своїх обов`язків, він подав заяву до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Станом на дату звернення зі скаргою, на адресу заявника не надходили жодні повідомлення та документи за результатом розгляду заяви від 23.02.2026, у зв`язку з чим, вважає, що така бездіяльність слідчого суперечить вимогам 214 КПК України, що і змусило його звернутися до суду за захистом свого права.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги своєї скарги, просив її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_3 , просила його скаргу задовольнити.

Представник Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

На виконання листа №643/4216/26/13994/2026 від 13.03.2026 від Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, надійшла відповідь №13683-26/15-02-2/9588-26/п від 16.03.2026, у якій зазначено наступне. Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0022420 від 31.12.2025 за фактом можливих протиправних дій окремих службових осіб Шевченківської окружної прокуратури у м. Харкова, розпочатого за зверненням ОСОБА_3 . З урахуванням наведеного, звернення ОСОБА_3 від 23.02.2026 долучено до матеріалів кримінального провадження №0022420 та факти, наведені у ньому, будуть перевірені слідчим шляхом під час розслідування вказаного кримінального провадження.

З наданої копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0022420 вбачається, що відомості до реєстру внесено 31.12.2025 на підставі ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 09.10.2025 у справі №643/16888/25 (провадження №1-кс/643/5584/25), якою зобов`язано внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , в частині можливих протиправних дій окремих службових осіб Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова та ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_3 .

Вирішуючи скаргу по суті суд виходить із наступного.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч.5 ст.214КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Відповідно до ч.6 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та досліджені у справі докази та обставини, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задоволенню не підлягає, тому що відповідно до положень ст. 214 КПК України внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява про вчинене кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні було встановлено, що заява ОСОБА_3 не містить відомостей, які б вказували на вчинення прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова кримінального правопорушення за вказаних ним обставин. Більш того, вказані ним обставини фактично є неузгодженою позицією із своїм захисником адвокатом ОСОБА_5 , при здійсненні останньою захисту його прав та інтересів при розгляді справи Полтавським апеляційним судом, у якій він є обвинуваченим, а також із процесуальними рішеннями суду у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з п.1.2 розділу II Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року №69, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Також, слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Заява ОСОБА_3 щодо прийняття відповідних рішень відносно службових осіб Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, через невиконання ними вимог кримінального процесуального законодавства, не містить підстав, які б давали можливість вважати її заявою про вчинення кримінального правопорушення, а суду не надано доказів того, що скаржник повідомляв органу досудового розслідування будь-які інші об`єктивні дані, які б свідчили про ознаки конкретного кримінального правопорушення.

Так, посилання ОСОБА_3 на норму ст. 214 КПК України, яка, на його думку, встановлює не право, а обов`язок слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування оцінюється слідчим суддею критично, оскільки дана норма свідчить лише про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).

Разом з цим, слідчий суддя роз`яснює ОСОБА_3 , що оскарження бездіяльності адвоката або неналежне виконання ним свої обов`язків, направлених на захист інтересів та прав особи, в кримінальному провадженні здійснюється не через суд, а шляхом подання скарги до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (КДКА) за місцем робочого місця адвоката. Документ має містити опис порушень (невиконання обов`язків, відсутність захисту), докази (скарги, запити) та вимогу притягнути адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» унормовано ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката. Так, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищенаведеного, слідчим суддею встановлено, що уповноваженими особами Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві не порушені вимоги ст. 214 КПК України при розгляді заяви ОСОБА_3 від 23.02.2026, через що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.02.2026.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1