Справа № 643/5006/26
Провадження № 1-кс/643/2241/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000336 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000336 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Харківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки м. Харкова, у ситуації що склалася у період триваючої військової агресії проти України з боку держави-агресора (російської федерації), у невстановленій досудовім розслідуванням час виник протиправний злочинний умисел направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

14.03.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

14.03.2026 в період часу з 14 год 02 хв по 14 год 45 хв на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м.Харкова від 12.03.2026 (справа № 643/4873/26 провадження № 1-кс/643/2200/26) проведено обшук автомобіля HYUNDAI SONATA, д.н. НОМЕР_1 він номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого виявлено та вилучено належне ОСОБА_4 наступне майно: наказ голови української служби порятунку№ 12-09/25-24 від 12.09.2025 про зарахування ОСОБА_5 до лав організації на 1 арк.; посадова інструкція члена ВГО "Українська служба порятунку" на 1 арк.; особова картка на ім`я ОСОБА_5 від 09.04.2025 на 1 арк.; висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 №784 від 06.04.2025 на 1 арк.; заява про прийняття ОСОБА_5 до лав організації ВГО "Українська служба порятунку" на 1 арк.; мобільний телефон Samsung Galaxy A30s, s/n НОМЕР_3 , імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 з сімкартою мобільного оператора Лайфсел з номером НОМЕР_6 ; мобільний телефон Redmi 9, s/n НОМЕР_7 , імеі1: НОМЕР_8 , імеі2: НОМЕР_9 , з сімкартою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_10 .

14.03.2026 постановою слідчого вказані предмети, речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Предмети, вилучені за вище вказаними адресами являють собою матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів, а також недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна надала заяву про розгляд клопотання без її участі та участі ОСОБА_4 , рішення просила прийняти на розсуд суду.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна надійшло на адресу суду 16.03.2026.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 12.03.2026 року (справа № 643/4873/26, провадження № 1-кс/643/2200/26) було задоволено клопотання слідчого про обшук та слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000336 від 03.04.2025 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі HYUNDAI SONATA, д.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «ІД Фінанс» та використовується ОСОБА_4 .

14.03.2026 в період часу з 14 год 02 хв по 14 год 45 хв на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м.Харкова від 12.03.2026 (справа № 643/4873/26 провадження № 1-кс/643/2200/26) проведено обшук автомобіля HYUNDAI SONATA, д.н. НОМЕР_1 він номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого виявлено та вилучено належне ОСОБА_4 наступне майно: наказ голови української служби порятунку№ 12-09/25-24 від 12.09.2025 про зарахування ОСОБА_5 до лав організації на 1 арк.; посадова інструкція члена ВГО "Українська служба порятунку" на 1 арк.; особова картка на ім`я ОСОБА_5 від 09.04.2025 на 1 арк.; висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 №784 від 06.04.2025 на 1 арк.; заява про прийняття ОСОБА_5 до лав організації ВГО "Українська служба порятунку" на 1 арк.; мобільний телефон Samsung Galaxy A30s, s/n НОМЕР_3 , імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 з сімкартою мобільного оператора Лайфсел з номером НОМЕР_6 ; мобільний телефон Redmi 9, s/n НОМЕР_7 , імеі1: НОМЕР_8 , імеі2: НОМЕР_9 , з сімкартою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_10 .

14.03.2026 постановою слідчого вказані предмети, речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Крім цього, відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000336 від 03.04.2025 на тимчасово вилучене в ході 14.03.2026 обшуку автомобіля HYUNDAI SONATA, д.н. НОМЕР_1 він номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, належне ОСОБА_4 , а саме:

- наказ голови української служби порятунку№ 12-09/25-24 від 12.09.2025 про зарахування ОСОБА_5 до лав організації на 1 арк.;

- посадова інструкція члена ВГО "Українська служба порятунку" на 1 арк.;

- особова картка на ім`я ОСОБА_5 від 09.04.2025 на 1 арк.;

- висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 №784 від 06.04.2025 на 1 арк.;

- заява про прийняття ОСОБА_5 до лав організації ВГО "Українська служба порятунку" на 1 арк.;

- мобільний телефон Samsung Galaxy A30s, s/n НОМЕР_3 , імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 з сімкартою мобільного оператора Лайфсел з номером НОМЕР_6 .

- мобільний телефон Redmi 9, s/n НОМЕР_7 , імеі1: НОМЕР_8 , імеі2: НОМЕР_9 , з сімкартою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_10 , шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Місцем зберігання вилученого майна визначити слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1