Справа № 489/2533/26
Провадження № 1-кс/489/1808/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні за №0000807 від 03.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки за вакантною посадою водія-сапера 2 інженерно-саперного відділення 2 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

встановив:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000807 від 03.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, стосовно ОСОБА_4 .

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Підозрюваний не заперечив проти задоволення клопотання. Разом з тим, пояснив, що був мобілізований 17.01.2023 до військової частини НОМЕР_2 , до якої не повернувся вчасно з відпустки. Потім перебував у резервному батальйоні, військова частина НОМЕР_3 , з якої його забрали представники іншої військової частини. Просив направити його на проходження ВЛК. У жовтні 2025 року його вивезли на дорогу поза межами населених пунктів і покинули там. Підозрюваний самостійно добирався додому. Розумів, що вчиняє кримінальне правопорушення. Самостійно за місцем проживання з`являвся до поліції та ВСП. Бажає пройти ВЛК та далі проходити службу.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання. У випадку задоволення клопотання обрати більш м`який запобіжний захід, врахувавши самостійне з`явлення до ВСП, відсутність судимості, поранення та участь у бойових діях.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що солдат ОСОБА_4 27.10.2025 о 21:00 год, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді тимчасово виконуючого обов`язки за вакантною посадою водія-сапера 2 інженерно-саперного відділення 2 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог чинного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби по 23.03.2026.

23.03.2026 ОСОБА_4 затриманий в порядку п. 2 ч.1 ст. 208, п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

24.03.2026 ОСОБА_4 особисто повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування; бланками отримання пояснень військовослужбовців; наказами. У судовому засіданні підозрюваний свою вину визнав.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд вважає доведеними обставини існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення. З жовтня 2025 року перебував поза межами військової частини та був затриманий, хоча й після самостійного звернення до ВСП, проте через п`ять місяців після залишення частини.

Також суд бере до уваги ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово вчиняв самовільне залишення військової частини. Так, підозрюваний визнав, що не повернувся вчасно з відпустки до військової частини НОМЕР_2 . Крім того, матеріали клопотання містять докази самовільного залишення підозрюваним військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

Натомість прокурором не доведено ризики незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що у свою чергу, свідчить про формальне посилання сторони обвинувачення на наявність зазначених ризиків, враховуючи той факт, що підозрюваний постійно перебував поза межами місця служби з часу його залишення і до моменту затримання та не вчиняв будь-яких дій, направлених на незаконний вплив на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню.

На підставі ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою через стан здоров`я. Зазначаючи про поранення, підозрюваний будь-яких медичних документів суду не надав.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його ставлення до вчиненого, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.5 ст.407 КК України, у кримінальному провадженні №0000807 від 03.02.2026 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного затримання на строк з 23.03.2026 до 21.05.2026 включно.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) грн.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, за виключенням спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

- за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 21.05.2026 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1