Справа №452/3660/24
Провадження №1-кп/452/42/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173від 06 лютого 2016 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбора Львівської області, громадянина України, українця, що має вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого супервайзером у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рошен Львів», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 2 статті 376 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в судовому засіданні 23 лютого 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

30 вересня 2024 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , котрому 27 серпня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю ОСОБА_7 ..

Підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню було проведено 29 жовтня 2024 року, справу призначено до судового розгляду вперше на 09 грудня 2024 року об 11 год. 00 хв. та в подальшому судові засідання неодноразово було відкладено, востаннє на 16 червня 2025 року о 10 год. 30 хв..

Разом з тим, на підставі розпорядження керівника апарату Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2025 року №3 було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_7 та головуючим суддею у справі визначено суддю ОСОБА_1 ..

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2025 року головуючим суддею ОСОБА_1 прийнято матеріали даного кримінального провадження до свого провадження, призначено судовий розгляд справи спочатку на 16 червня 2025 року о 10 год. 30 хв., яке було відкладено на 30 червня 2025 року об 11 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою захисника обвинуваченого та в подальшому 30 червня 2025 року було оголошено перерву судового засідання до 11 год. 00 хв. 06 серпня 2025 року. У подальшому, судовий розгляд двічі було відкладено, а саме, на 24 вересня 2025 року об 11 год. 00 хв. та на 28 жовтня 2025 року о 14 год. 30 хв. у зв`язку із надходженням від сторони захисту клопотання про відвід головуючому у справі судді ОСОБА_1 .. Далі, судовий розгляд неодноразово відкладався та оголошувалися перерви судового засідання, зокрема, за клопотаннями як сторони захисту, так і процесуального прокурора, востаннє на 23 лютого 2026 року о 15 год. 30 хв..

23 лютого 2026 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадженняза обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання, призначене на 23 лютого 2026 року, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог КПК України, у письмових заявах, поданих до суду 06 лютого 2026 року засобами електронного зв`язку, кожен окремо прохали продовжувати судовий розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, котрі з`явилися в судове засідання, суд вирішив продовжувати судовий розгляд справи за відсутності потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,що не суперечить положенням КПК України.

При проведенні судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 підтримав подане клопотання, прохав звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження з підстав і мотивів, вказаних у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданніпідтримав подане захисником - адвокатом ОСОБА_6 клопотання, прохав суд його задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також прохав закрити кримінальне провадження відносно нього, посилаючись на обставини та факти, викладені у клопотанні. Додатково обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, він визнає та не оспорює, а також надав згоду на закриття кримінального провадження, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 з приводу заявленого клопотання заперечень не висловила, прохала таке вирішити на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження по суті заявленого клопотання, не даючи оцінку зібраним у справі доказам, приймаючи до уваги наявність усного клопотання обвинуваченого, який наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності, роз`яснивши обвинуваченому, а також іншим учасникам справи наслідки закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосуються клопотання, та додатково долучені матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України на підставі ст.49 цього Кодекс, виходячи із наступного.

Так, досудовим розслідуванням встановлено та зазначено в обвинувальному акті, що ОСОБА_5 06 лютого 2016 року приблизно 00 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і керуючи автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий, поблизу будинку №23 по вул. Івана Франка у с. Ралівка Самбірського району Львівської області, порушив вимоги п.10.1 Розділу 10, п.11.3 Розділу 11, п.12.1, п.12.4, п.12.9 б) Розділу 12 та пп.1.1 п.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України), а саме, проїжджаючи ділянку автодороги з поворотом праворуч відносно напрямку його руху, рухаючись в напрямку до м. Стрий Львівської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, рухаючись з перевищенням допустимої на вказаній ділянці дороги швидкістю руху, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в результаті чого, без причин технічного характеру, допустив виїзд керованого ним автомобіля «RENAULT TRAFIC», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перетинаючи вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в межах своєї смуги руху в напрямку до м. Самбір Львівської області, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої:

- малолітній пасажир автомобіля марки «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав, згідно висновку експерта, відкритий перелом лобної кістки зліва з великим дефектом кістки, розмозження мозкової тканини лівої лобної долі, відкритий перелом верхньої щелепи, носа, орбіти, відрив зорового нерву і артерій від очного яблука, масивну забійну вертикальну рану на передній поверхні обличчя зліва, яка простягається від кута рота зліва через орбітальну ділянку до волосяної частини голови, де розходиться на два промені, синець смугоподібної форми на передній поверхні грудної клітки зліва від лівого грудинно-ключичного суглобу до лівого соска, осаднення шкіри на лівому плечовому суглобі на фоні якого рана, синець на задній поверхні правого ліктьового суглобу, синець на тильній поверхні правої кисті, рану на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, синець на передній поверхні лівої гомілки в середній третині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень відносно живих осіб, від яких 06 лютого 2016 року потерпілий помер в лікарні;

- водій автомобіля марки «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримав, згідно висновку експерта, перелом ІV ребра справа по середній аксилярній лінії, верхній вивих лівої стегнової кістки, перелом проксимального метаепіфізу лівої велико-гомілкової кістки без зміщення кісткових відламків, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я.

У зв`язку із цим відповідно до стст.284,291 КПК України в кримінальному провадженні 27 вересня 2024 року прокурором складено та до суду надіслано обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вказані умисні діїОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме, як порушення правил

безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть малолітнього ОСОБА_10 , та середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_8 , а відтак, із урахуванням положень стст.10,22 КПК України та загальних засад кримінального судочинства, визначених ст.7 зазначеного Кодексу, є доведеним.

На обґрунтування факту вчинення кримінального правопорушення органи досудового розслідування зібрали певні докази, зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст.285 КПК України).

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, випливає, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Початком строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до чч.2,3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч.5 ст.12 КК України (в редакції, що діє на час розгляду даного кримінального провадження в суді), так і редакції ч.4 ст.12 КК України, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

За ч.2 ст.286 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

За ч.3 ст.286-1 КК України, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення та в редакції, що діє на час розгляду даного кримінального провадження в суді, передбачено

покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Частинами 2 та 3 статті 49 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відтак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000173від 06 лютого 2016 року та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, котре було вчинене 06 лютого 2016 року.

Таким чином, з часу вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , пройшло більше десяти років.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про ухилення обвинуваченого від досудового розслідування або суду, оголошення його у розшук, вчинення ним нового кримінального правопорушення, тобто строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за інкримінований кримінальний злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, не зупинявся та не переривався, та під час судового розгляду обставин, що є підставами для зупинення чи переривання перебігу давності, не встановлено.

При цьому, ОСОБА_5 не заперечував проти закриття справи з підстав закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та ствердив, що йому зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, та що таке звільнення є нереабілітуючою підставою.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за наявності його згоди буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За таких обставин, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а відтак ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальностіза

вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а кримінальне провадження №0000173від 06 лютого 2016 року щодо нього підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи вимоги стст.128,129 КПК України, суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення позовних вимог до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні, без розгляду.

Щодо стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, відповідно до висновку Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 вересня 2022 року в справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Із огляду на викладене, оскільки ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрито, тому процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого і такі слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись стст.12,44,49 КК України, стст.100,124,284-286,288,350,369-372,376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000173від 06 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Речові докази:

- автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий знаходиться на зберіганні на майданчику фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також переднє ліве колесо від вказаного автомобіля, яке знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, повернути ОСОБА_5 як їх власнику;

- автомобіль марки «CHRYSLER VOYAGER», державний реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , котрий знаходиться на зберіганні на майданчику фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , повернути ОСОБА_8 як його законному володільцю.

На ухвалу суду учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1