Справа № 396/182/25
Провадження № 1-кп/392/119/26
У Х В А Л А

18 березня 2026 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2023 під № 0000499 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого. Клопотання обґрунтовано продовженням існування ризиків, встановлених під час застосування запобіжного заходу. ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, а тому може з метою уникнення відповідальності переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений клопотання заперечив.

Захисник підтримав обвинуваченого, вказав, що обставини наведені прокурором необгрунтовані і недоведені, ніяких ризиків насправді не існує. 10 місяців після початку слідства обвинувачений не переховувався, правопорушень не вчиняв. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Врахувавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Обґрунтованість підозри встановлено ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . Строк тримання під вартою в подальшому продовжувався, востаннє 21.01.2026 ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області до 21.03.2026 включно. Під час продовження запобіжного заходу враховано ризики того, що обвинувачений може переховуватися з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Він не пов`язаний трудовими відносинами тобто постійного джерела доходу не має, притягувався до кримінальної (хоча в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості) та адміністративної відповідальності, до моменту взяття під варту проживав із співмешканкою та двома дітьми, 2020 та 2014 року народження. За місцем проживання зарекомендував себе посередньо.

Оскільки в даному судовому засіданні були допитані свідки обвинувачення, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зник. Однак, в сукупності все вищевказане свідчить, що решта ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. В рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії» зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінюючи схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суворість можливого покарання ОСОБА_4 , суд визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Аргументи захисника та обвинуваченого щодо належної поведінки протягом майже року до взяття під варту не переконали суд, оскільки протягом цього строку обвинуваченому ще не була оголошена підозра у вчиненні злочину. Оголошення підозри змінило ситуацію та перевело непевну загрозу притягнення до кримінальної відповідальності у цілком імовірну. Відповідно зросли і ризики, перелічені у ст. 177 КПК України.

З огляду на те, що на території України введено воєнний стан, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, характеристики обвинуваченого та тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення вини, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, клопотання прокурора підлягає задоволенню. З урахуванням приписів ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за недоцільне визначати розмір застави.

Керуючись, ст.ст. 176-178, 183, 331, 350, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 18 березня 2026 року до 16 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили з моменту закінчення строку на її оскарження. Особі, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7