Справа № 643/3119/26
Провадження № 1-кс/643/1706/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 19.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 19.02.2026 надійшло клопотання прокурора про арешт майна, обґрунтоване тим, що слідчими СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000554 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 114?1 КК України, до слідчої групи якого включено слідчих СУ ГУНП в Харківській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Підприємства «Центр СПБ» та пов`язані з вказаним підприємством особи, основним видом економічної діяльності якого є провадження освітньої діяльності з підготовки професії «Охоронник», використовуючи службове становище, знаходячись на території м. Харкова, в невстановлений досудовим слідством період часу, але не пізніше 01.06.2024, розробили та реалізували злочинний план спрямований на ухилення від мобілізації особами чоловічої статі, мобілізаційного віку, під час дії воєнного стану на території України, шляхом їх офіційного працевлаштування за основним місцем роботи на посади викладачів (педагогічного працівника) зазначеного закладу професійної (професійно-технічної) освіти, без необхідності виконувати свої професійні обов`язки, зі ставкою не нижче 0,75, що у свою чергу, надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, одержуючи за вказані протиправні дії неправомірну вигоду. При цьому, працевлаштовані у такий спосіб особи, рахуючись діючими працівниками підприємства, трудові обов`язки викладачів не здійснюють, не перебувають на робочих місцях даного закладу, оскільки справжньою метою працевлаштування є отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а не здійснення викладацької діяльності.

За результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у листопаді 2024 року фіктивно працевлаштувався на посаду викладача до Підприємства «Центр СПБ» з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

На підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про надання дозволу на проведення обшуку 17.02.2026 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено належні йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «S20» SM-G780F/DS, з IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ; SN: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , ноутбук марки «Apple» моделі «MacBook Air» model: A2337; serial: FVFHK96NQ6L5 та два паперових аркуші з написом «Особова картка працівника» на ім?я ОСОБА_5 .

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, зазначивши, що ОСОБА_5 влаштувався на підприємство фіктивно з метою ухилення від мобілізації, інших підстав для відстрочки не встановлено.

На уточнююче запитання головуючого прокурор повідомив, що під час проведення обшуку ОСОБА_5 надав паролі від телефону та ноутбука, однак їх вилучення здійснене з метою проведення експертизи. Крім того, в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_5 про підозру не повідомлено.

Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вилучене майно. Зазначив, що в матеріалах кримінального провадження неправильно зазначені анкетні дані ОСОБА_5 , зокрема він має на утриманні трьох дітей, тому має підстави для відстрочки від мобілізації. Факт працевлаштування та викладання в навчальному закладі не заперечував. Крім того, адвокат зауважив, що вилучення телефону та ноутбуку є незаконним, оскільки слідчому надано всі необхідні паролі, а ОСОБА_5 не перешкоджав огляду виявленої техніки. Також вказав, що вилучення ноутбуку перешкоджає здійсненню професійної діяльності ОСОБА_5 .

Вислухавши думку прокурора та представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також письмові заперечення та додані до них документи, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Слідчим відділом ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000554 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 114?1 КК України, до слідчої групи якого включено слідчих СУ ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання подане до суду 19.02.2026, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч.5 ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, визнано речовим доказом, а відповідна постанова не ставилась під сумнів заінтересованими особами.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення з таким майном слідчих дій, у тому числі експертного дослідження.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Щодо накладення арешту на вилучені під час обшуку мобільний телефон та ноутбук слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, під час проведення обшуку ОСОБА_5 добровільно передав мобільний телефон та ноутбук слідчому, надав паролі доступу до них і жодним чином не обмежував доступ до вмісту пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерної техніки або мобільних терміналів зв`язку забороняється, за винятком випадків, коли такі об`єкти є безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення або коли доступ до інформації неможливий без їх вилучення.

У даному випадку доступ до мобільного телефону та ноутбуку був забезпечений у повному обсязі, паролі надані добровільно, тому правових підстав для їх вилучення та накладення арешту немає.

Слідчий суддя також зазначає, що вилучення ноутбуку перешкоджає здійсненню професійної діяльності ОСОБА_5 .

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 має на утриманні трьох дітей, що дає йому право на відстрочку під час мобілізації, його причетність до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, викликає сумнів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя зобов`язаний перевірити розумність та співмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

За наведених вище підстав клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон та ноутбук не відповідає вимогам ст. 168 та 170 КПК України і не підлягає задоволенню.

Одночасно, слідчий суддя зауважує, що визначення місця зберігання арештованого майна не належить до його повноважень.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: два паперових аркуші з написом «Особова картка працівника» на ім?я ОСОБА_5 .

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «S20» SM-G780F/DS, з IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ; SN: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , а також ноутбук марки «Apple» моделі «MacBook Air» model: A2337; serial: FVFHK96NQ6L5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 23.02.2025 о 15 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1