Провадження № 1-кп/175/1620/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000884 від 28.05.2025за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, не працевлаштованого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого за законом,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

ОСОБА_4 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та в невстановленому місці, але не пізніше 27 травня 2025 року, маючи умисел, спрямований на придбання та зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси. Зокрема, ОСОБА_4 придбав 5,45 мм проміжні патрони з кулею «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осердям у кількості 169 штук, власну частину запалу типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), електродетонатор типу ЕДП-р, а також капсуль-детонатор КД-8А. Зазначені бойові припаси та вибухові пристрої ОСОБА_4 зберігав за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх до моменту вилучення, а саме до 27.05.2025.

В подальшому, 27 травня 2025 року, у межах досудового розслідування, співробітники Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області спільно з працівниками УКР ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15.05.2025, провели санкціонований обшук за місцем постійного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході його проведення, за місцем постійного мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено 169 патронів, предмет, схожий на капсуль-детонатор, предмет, схожий на ЕДПР, предмет, схожий на бойову частину запалу УЗРГМ.

Відповідно до висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-25/21323-БЛ від 30.05.2025, 169 патронів є бойовими припасами 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осердям. Ці патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, зокрема з автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для використання при стрільбі.

Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/21320-ВТХ, надані на дослідження предмети являються:

- власною частиною запалу типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), що відноситься до категорії вибухових речовин та є придатним для здійснення вибуху за умови наявності накольного механізму або за інших сприятливих умов для детонації;

- електродетонатором типу ЕПД-р, промислового виготовлення, який також відноситься до категорії вибухових пристроїв і є придатним для здійснення вибуху;

- капсулем-детонатором КД-8А, який належить до категорії вибухових речовин та є придатним для здійснення вибуху.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Крім того, у ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час та в невстановленому місці виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а саме канабісу.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, ОСОБА_4 придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 328,6335 г, у невстановленої досудовим розслідуванням особи в невстановлений час та в невстановленому місці.

Після придбання зазначеного наркотичного засобу, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, розпочав зберігання канабісу за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Зберігав він канабіс у кількості 328,6335 г.

27 травня 2025 року, у межах досудового розслідування, співробітники Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області спільно з працівниками УКР ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15.05.2025, провели санкціонований обшук за місцем постійного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході його проведення, за місцем постійного мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено подрібнену зелену речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-25/22084-НЗПРАП від 05.06.2025 є канабісом, обіг якого обмежено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 11,2359 г. Крім того, там же були вилучені гілки, що супроводжуються верхівковими частинами зеленого кольору, які, згідно з висновком судової експертизи № СЕ-19/104-25/22087-НЗПРАП від 05.06.2025, також є канабісом, обіг якого обмежено. Загальна маса цієї речовини в перерахунку на висушену форму становить 317,3976 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав канабіс, обіг якого обмежено, загальною масою 328,6335 г, без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 04 вересня 2025 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та підозрюваний уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Сторони узгодили призначення покарання підозрюваному: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі; із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтвердила суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, ці кримінальні правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином і кримінальним проступком, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ЯКІ ПОМ`ЯКШУЮТЬ АБО ОБТЯЖУЮТЬ ПОКАРАННЯ.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочину і кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту, одружений, не працевлаштований, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалід 2 групи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться, раніше не судимий за законом.

Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є тяжким злочином і кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинені ним кримінальні правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ, ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМ КЕРУВАВСЯ СУД.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 вересня 2025 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: речовину, яка є канабісом (маса в перерахунку на висушену речовину 317,3976 г.); кристалічну речовину білого кольору масою, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, маса якого становить відповідно 0,0506 г.; полімерний виріб червоного кольору, на якому виявлено екстракт канабісу, маса в перерахунку на висушену речовину становить 0,0035 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору який є канабісом, маса в перерахунку на висушену речовину становить 11,2359 г.; рослини в кількості 32 (тридцять дві) штуки, які є рослинами коноплі; кристалічну речовину білого кольору масою 0,0940 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін; сто шістдесят дев?ять патронів, які є бойовими припасами - 5,45-мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р зі сталевим осердям, багнет-ножем зразка 1989 року до 5,45-мм автомата Калашникова(АК-74), що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000425 знищити; стрічки зі слідами папілярних ліній залишити в матеріалах кримінального провадження; фрагмент запалу УЗРГМ та корпус гранати Ф-1 (вихолощений), що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000396 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 27187 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1