ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/6442/20 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/512/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 537, 539 КК України
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 02.12.2025 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, відносно засудженого ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції вказав, що закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконанням покладених на нього обов`язків та невчиненням протягом цього строку інших кримінальних чи адміністративних правопорушень.

З особової справи засудженого судом вбачається, що ОСОБА_8 , будучи присутнім під час проголошення як вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 22.07.2021, так і ухвали Полтавського апеляційного суду від 08.09.2022, знаючи про обов`язки, покладені на нього судом, не виконав жодного обов`язку, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити подання Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звільнення від покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_8 . Оскільки вважає ухвалу незаконною, адже суд дійшов неправильних висновків та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з положень п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку

Частиною 1 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який протягом іспитового строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Статтею 165 КВК України визначено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 23 січня 2024 року (справа № 486/858/21), іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення рішення суду, яким особу звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку.

Як слідує з матеріалів судового провадження, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.07.2021, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08.09.2022, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З клопотання Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вбачається, що іспитовий строк, призначений засудженому ОСОБА_8 , закінчився 22.07.2024 року.

Разом з цим, як вбачається з оскарженого рішення, при вирішенні клопотання Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання, з огляду на те, що вирок надійшов на виконання до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 30.12.2022. В матеріалах особової справи наявні фотокопії письмових пояснень, які іменовані від ОСОБА_8 із відміткою про направлення їх через Вайбер.

Згідно копій таких пояснень, засуджений ОСОБА_8 начебто вказує, що він із сім`єю виїхав до Німеччини, у зв`язку з воєнними діями на території України, та повертатись в Україну не збирається. (а. с. 33, 56, 63, 70, 76, 84 особової справи). Однак із вказаних копій письмових пояснень неможливо достовірно ідентифікувати те, що вони виконані саме засудженим ОСОБА_8 .

Також матеріали особової справи ОСОБА_8 , не містять документів на підтвердження дати його виїзду за межі України.

В суді першої інстанції представник ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_8 виїхав за межі України, у зв`язку із вторгнення РФ на території України, із селища Циркуни, яке перебувало під окупацією але суд першої інстанції вірно зазначив про відсутність даних, що ОСОБА_8 перебував у цьому селищі оскільки згідно судових рішень він мешкав у м. Харкові.

Надана адвокатом аргументація щодо помилкової дати у довідці з місця мешкання не спростовує вищенаведених обставин і істотно не впливає на правильність висновків суду, що ОСОБА_8 не виконував протягом іспитового строку покладених на нього обов`язків, що відповідно до ст. 165 КВК України не дозволяє звільнити його від призначеного покарання,

Крім того у ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України йдеться про систематичне невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього та передбачені правові наслідки такої поведінки.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про не дотримання засудженим ОСОБА_8 умов відбування покарання, а саме не виконання покладених на нього обов`язків, а це унеможливлює вирішення питання про звільнення засудженого від призначеного йому покарання через закінчення іспитового строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою. Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстави, для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 02.12.2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді