Єдиний унікальний № 371/1281/25
Номер провадження № 1-кп/371/156/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миронівка об?єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 07.07.2025, , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 07.07.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянин України, українця, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, на утримані малолітніх дітей не має, з базовою середньою освітою, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

ОСОБА_5 достовірно знав, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та який продовжено відповідно до Указу Президента № 235/2025 від 15.04.2025.

Так, він, 01.07.2025 приблизно о 11.00 год. перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 , де з дозволу останнього ОСОБА_5 виконував різноманітні будівельні роботи.

Перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що власник відсутній за місцем проживання, вирішив вчинити таємне викрадення будь-якого майна ОСОБА_8 , з метою подальшого обернення його на власну користь.

У цей же час, 01.07.2025 приблизно о 11 год. 05 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника, пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, за допомогою власної фізичної сили, взявшись руками за ручку одного із вікна будинку, ривком відчинив вікно, та таємно проник до вказаного житлового будинку, де в одній із кімнат відшукав та таємно викрав належні дружині власника ОСОБА_6 ювелірні вироби, а саме: каблучку з камінням, загальною масою 5,08 грама, чистою масою 4,27 грама, виготовлену із золота 585 проби - вартістю 10783,33 гривень; каблучку масою 2,63 грама, виготовлену із золота 585 проби - вартістю 6641,72 гривень; каблучку з камінням, загальною масою 2,42 грама, чистою масою 2,27 грама, виготовлену із золота 585 проби - вартістю 5732,59 гривень; каблучку з камінням, загальною масою 4,47 грама, чистою масою 3,97 грама, виготовлену із золота 585 проби - вартістю 10025,72 гривень; каблучку з камінням, загальною масою 3,60 грама, чистою масою 3,55 грама, виготовлену із срібла 925 проби - вартістю 148,96 гривень; каблучку з камінням, загальною масою 3,203 грама, чистою масою 3,2 грама, виготовлену із золота 585 проби - вартістю 8081,18 гривень; каблучку масою 2,54 грама, виготовлену із золота 585 проби - вартістю 6414,44 гривень; перстень масою 6,75 грама, виготовлений із золота 583 проби - вартістю 16988,00 гривень; сережки з камінням, загальною масою 6,44 грама, чистою масою 6,05 грама, виготовлені із золота 585 проби - вартістю 6414,44 гривень; ладанку масою 20,03 грама, виготовлену із золота 585 проби - вартістю 50583,16 гривень.

Після таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 130677,59 грн. (сто тридцять тисяч шістсот сімдесят сім гривень 59 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 він своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та який продовжено відповідно до Указу Президента України № 478/2025 від 14.07.2025 та відносно якого 11.08.2025 скеровано обвинувальний акт до Миронівського районного суду Київської області по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 07.07.2025, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив новий умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 14.10.2025 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи поряд з будинком № 27 по вул. Зарічна, м. Миронівка, Обухівського району Київської області, помітив автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter» д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_7 . Підійшовши ближче до вищевказаного автомобіля, ОСОБА_5 смикнув за бокові двері, які відчинилися. В цей час, коли ОСОБА_5 відчинив бокові двері вищевказаного автомобіля, помітив на підлозі електроінструменти, а саме комплект електроінструментів, які складаються з: шуруповерта марки Дніпро М моделі CD-12Q з батареєю марки Дніпро М моделі ВР-122 та зарядним пристроєм до акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі FC-122, комплект електроінструментів які складаються з: кутової шліфувальної машинки марки Дніпро М моделі DGA 201BC Ultra, із зарядним пристроєм марки Дніпро М моделі FC-230 Dual та акумуляторною батареєю марки Дніпро М моделі ВР 240, також ОСОБА_5 помітив акумуляторну батарею марки Дніпро М моделі ВР 240 та акумуляторну батарею марки Дніпро М моделі ВР-260, які належать ОСОБА_7 та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний, корисливий умисел на таємне викрадення вищевказаних електроінструментів з вищевказаного автомобіля автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter» д.н.з. « НОМЕР_1 », з метою подальшого використання їх у власних цілях.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаних електроінструментів з вищевказаного автомобіля автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter» д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та був припаркований поблизу будинку № 27 по вул. Зарічна, м. Миронівка Обухівського району Київської області, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, відчинив бокові двері та проник всередину вищевказаного автомобіля, звідки повторно, таємно, в умовах воєнного стану, викрав електроінструменти, а саме: комплекту електроінструментів які складаються : шуруповерта марки Дніпро М моделі CD-12Q з батареєю марки Дніпро М моделі ВР-122 та зарядним пристроєм до акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі FC-122 загальною вартістю 1900 грн., комплекту електроінструментів які складаються з: кутової шліфувальної машинки марки Дніпро М моделі DGA 201BC Ultra із зарядним пристроєм марки Дніпро М моделі FC-230 Dual та акумуляторною батареєю марки Дніпро М моделі ВР 240 загальною вартістю 4480 грн., а також акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі ВР 240 вартістю 1259,67 та акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі ВР-260 вартістю 2140 грн., які належать ОСОБА_7 .

Після таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_5 місце злочину залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 9 779,67 (дев`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень шістдесят сім копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, фактичні обставини справи не оспорював та не заперечував. Суду пояснив, що 01.07.2025 приблизно о 11.00 год. перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 , де з дозволу останнього ОСОБА_5 виконував різноманітні будівельні роботи.

Перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що власник відсутній за місцем проживання, 01.07.2025, скориставшись відсутністю власника, пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, відчинив вікно, та таємно проник до вказаного житлового будинку, де в одній із кімнат відшукав та таємно викрав належні дружині власника ОСОБА_6 ювелірні вироби. ОСОБА_5 вказав, що викрав усі ті ювелірні вироби, що зазначені в обвинувальному акті, які у подальшому здав у ломбард, коштами розпорядився на власний розсуд.

Також ОСОБА_5 також визнав та підтвердив, що 14.10.2025 у час, зазначений в обвинувальному акті, перебуваючи поряд з будинком № 27 по вул. Зарічна, м. Миронівка, Обухівського району Київської області, помітив автомобіль марки «Mercedes», який належить ОСОБА_7 відчинив бокові двері вищевказаного автомобіля, та викрав електроінструменти, а саме: комплект електроінструментів, які складаються : шуруповерта марки Дніпро М моделі CD-12Q з батареєю марки Дніпро М моделі ВР-122 та зарядним пристроєм до акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі FC-122, комплекту електроінструментів які складаються з: кутової шліфувальної машинки марки Дніпро М моделі DGA 201BC Ultra із зарядним пристроєм марки Дніпро М моделі FC-230 Dual та акумуляторною батареєю марки Дніпро М моделі ВР 240, а також акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі ВР 240 вартістю 1259,67 та акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі ВР-260, які належать ОСОБА_7 . Після чого місце злочину залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав у повному обсязі зобов`язався відшкодувати завдану шкоду.

ІІІ Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, а судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним продовження дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, врахувавши визнання обвинуваченим всіх обставин, які викладені у обвинувальному акті, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

ІV. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень

Дії обвинуваченого суд кваліфікує

за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану;

за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

V. Мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Також обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, що визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При встановлених обставинах, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, в силу с. 89 раніше не судимий, вину визнав.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

На підставі викладених обставин, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Водночас, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи позицію прокурора та потерпілої у судовому засіданні, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою виправлення обвинуваченого вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, зі здійсненням контролю за його поведінкою, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

IV Щодо цивільного позову

Під час розгляду цієї справи потерпілою ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 130677,59 грн. та 100 000 гривень моральної шкоди. Вказаний цивільний позов ухвалою суду було прийнято до розгляду в цій частині.

В обґрунтування своїх вимог потерпіла посилається на те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй завдано матеріальної шкоди на суму 130677,59 грн. Крім того, вказує, що протиправними діями їй завдано і моральну шкоду, яка полягала у емоційних стражданнях та моральних переживаннях, порушенні її звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я. Обвинувачений заявлений цивільний позов визнав у повному обсязі, зобов`язався відшкодувати завдану шкоду потерпілій ОСОБА_6 ..

Суд зазначає, що відповідно до статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені у статті 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи визнання обвинуваченим позову у повному обвсязі, суд уважає, що заявлені вимоги підлягають завдоволенню. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

У зв`язку із характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, ґрунтуючись на принципах розумності, виваженості і справедливості суд вважає, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

VII Вирішення питань про процесуальні витрати, заходи забезпечення кримінального провадження та речові докази

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Застосовані ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 16.10.2025 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінального провадження як речові докази, підлягають скасуванню.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Згідно з приписами зазначеної норми Закону підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 на період іспитового строку наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 130677 (сто тридцять тисяч шівстот сімдесят сім) грн. 59 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-25/64219 ТВ від 21.10.2025 (одержувач платежу: ДКСУ по коду доходів 24060300, МФО 899998) в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Скасувати арешт майна, застосований згідно з ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 16.20.2025 року у кримінальному провадженні № 0000307.

Речові докази: комплект електроінструментів, які складаються з: шуруповерта марки Дніпро М моделі CD-12Q з батареєю марки Дніпро М моделі ВР-122 та зарядним пристроєм до акумуляторної батареї марки Дніпро М моделі FC-122, комплект електроінструментів які складаються з: кутової шліфувальної машинки марки Дніпро М моделі DGA 201BC Ultra, із зарядним пристроєм марки Дніпро М моделі FC-230 Dual та акумуляторною батареєю марки Дніпро М моделі ВР 240, акумуляторна батарея марки Дніпро М моделі ВР 240 та акумуляторна батарея марки Дніпро М моделі ВР-260, передані на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9