ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5406/26

Провадження № 11-сс/820/154/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000392, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000392 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що транспортний засіб марки «Renault Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі від замка запалювання даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, не відповідають ознакам речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України у провадженні внесеному до ЄРДР за ст. 382 КК України, не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі сліди злочину, що можуть бути використані слідством для встановлення обставин справи. А тому відсутні підстави для накладення арешту на майно, яке зазначене у клопотанні прокурора.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року; скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб марки «Renault», моделі «Megane Scenic», 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , чорного кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , власником та користувачем якого є ОСОБА_6 , ключ від замка запалювання вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія № НОМЕР_3 від 27.04.2021, яке 19.02.2026 вилучене під час огляду місця події за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи 1А, із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Вказує про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Підставою накладення арешту є те, що вказане майно, належне ОСОБА_6 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та визнано речовим доказом, могло зберегти на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаного речового доказу, оскільки він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та міг зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використане, як доказ, та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідністю накладення арешту на майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності, проведення з ним експертних досліджень.

Проте, слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про арешт вищезазначеного майна.

Так, ОСОБА_6 позбавлений права керування транспортними засобами терміном на 1 рік згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №686/302/26 від 12.01.2026.

Вказані факти підтверджують те, що майно, зазначене у клопотанні прокурора майно обґрунтовано визнане речовим доказом та може бути використано як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 , що встановлюється під час кримінального провадження.

У разі не накладення арешту на вищезазначене майно у сторони обвинувачення наявні обґрунтовані сумніви щодо повного знищення слідової інформації і неможливості здобуття стороною обвинувачення доказів і встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні як того вимагає кримінальний процесуальний закон.

Крім того, розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на майно здійснювався за відсутності учасників, а ухвала за результатами розгляду клопотання прокурору не направлялася та була отримана стороною обвинувачення лише 27.02.2026, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, власника майна ОСОБА_8 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

З матеріалів провадження видно, що Хмельницьким РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000392 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке полягає у наступному.

19 лютого 2026 року близько 09 год. працівниками УПП за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 1А було зупинено транспортний засіб Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі рішення суду № 686/302/26, строком на 1 рік, умисно ігноруючи покладені на нього обов`язки, що виражається у продовженні останнього керування транспортним засобом, умисно не виконує рішення суду.

19 лютого 2026 в ході проведення огляду місця події за участі ОСОБА_6 за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи 1А, виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «Renault», моделі «Megane Scenic», 2005 року випуску, VIN- НОМЕР_4 , чорного кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ від замка запалювання даного авто які поміщено на майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області по вул. Романа Шухевича, 120Д ум. Хмельницький;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія № НОМЕР_3 , яке поміщено до сейф-пакету RIC2202270.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.04.2021 власником транспортного засобу марки «Renault», моделі «Megane Scenic», 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , чорного кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 н.т. НОМЕР_5 .

19 лютого 2026 року слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області визнано речовим доказом транспортний засіб марки «Renault», моделі «Megane Scenic», 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , чорного кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від замка запалювання вказаного автомобіля, які поміщено на майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області по вул. Романа Шухевича, 120Д у м. Хмельницький та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія № НОМЕР_3 , яке поміщено до сейф-пакету RIC2202270.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що транспортний засіб марки «Renault Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі від замка запалювання даного авто, та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, не відповідають ознакам речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України у провадженні внесеному до ЄРДР за ч.1 ст. 382 КК України, не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі сліди злочину, що можуть бути використані слідством для встановлення обставин справи.

Також слідчим суддею враховано, що станом на момент звернення прокурора з клопотанням про арешт майна жодній особі, у даному кримінальному провадженні не вручено письмового повідомлення про підозру, відповідно до ст. 278 КПК України. Крім того, клопотання прокурора не містить даних, які б свідчили про те, що майно, зазначене у клопотанні підлягає арешту в якості засобу забезпечення кримінального провадження, та під час розгляду клопотання слідчим суддею таких обставин не встановлено.

Враховуючи викладене та що наведені в клопотанні заходи забезпечення кримінального провадження, будуть неспівмірними із завданнями кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора.

Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується, оскільки вони ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону та матеріалах кримінального провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, наведені у клопотанні прокурора підстави для накладення арешту на майно, перевірялися слідчим суддею, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна з посиланням на те, що вказане майно, належне ОСОБА_6 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та визнано речовим доказом, могло зберегти на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, а тому є необхідність у збереженні вказаного майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності, проведення з ним експертних досліджень.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 382 КК України передбачає умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні, передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних.для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість, виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть буїи різними/ наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи. письмовій формі небажання його виконати.

Знаряддям злочину за ч. 1 ст. 382 КК України (умисне невиконання судового рішення) виступає не фізичний предмет, а умисна протиправна бездіяльність або активні дії.

Отже, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно встановив, що зазначене у клопотанні майно транспортний засіб марки «Renault Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ключі від замка запалювання даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, не є знаряддям злочину, не відповідає критеріям визначеним у ст.98 КПК України, не є речовим доказом, не містить слідів злочину, а тому відсутні підстави для накладення арешту на майно.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що накладення арешту на майно зазначене у клопотанні прокурора призведе до порушення принципу пропорційності втручання у право власності.

Ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000392 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: