Дата документу 13.05.2026 Справа № 335/2362/26
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2362/26 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/442/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000137, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 241, ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 239 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення 25 березня 2026 року обшуку за місцем проведення господарської діяльності ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ», а саме на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, із кадастровим номером :02:020:0071, а саме на: грошові кошти у розмірі 8000 гривень (1 купюра номіналом 1000 грн.: АЛ7660733, 14 купюр номіналом 500 грн.: ЕА2207725, ВЗ1845006, ЕР1776732, КВ13333328, ХА4559699, ЄН4411851, ЄН6104672, КД6956494, ГК8862804, ЄУ5892634, ХВ6477237, ХД6478425, ЗМ1066282, КА0955358), вилучені у ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказала, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України (далі ПК України) податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 9.1.4 ст. 9 ПК України акцизний податок належить до загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 14.1.4 ст. 14 ПК України визначено, що акцизний податок непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до п.п. 212.1.1, 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України платниками акцизного податку є: особа, постійне представництво, які виробляють підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини; особа суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно із п. 212.3.4 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Пунктом 215.1 ст. 215 ПК України визначено, що до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом та коди яких згідно з УКТ ЗЕД не зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 цієї статті.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX (далі Закон), виробництво пального здійснюється суб`єктами господарювання за умови наявності ліцензії на право виробництва пального. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право виробництва пального на кожне місце виробництва пального.

Згідно із вимогами ст. 29 Закону, роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Суб`єкти господарювання здійснюють оптову або роздрібну торгівлю пальним виключно у споживчій тарі об`ємом до 5 літрів включно без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, на право роздрібної торгівлі пальним, на право зберігання пального.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право оптової торгівлі пальним на кожне місце оптової торгівлі пальним, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або місцезнаходженням постійного представництва нерезидента.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Оптова торгівля пальним (крім оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі) та роздрібна торгівля пальним здійснюються виключно з місць оптової або роздрібної торгівлі пальним відповідно.

Оптова торгівля пальним за відсутності місць оптової торгівлі здійснюється:

з місця/в місці зберігання пального, оптової торгівлі пальним, в якому ліцензіат здійснює придбання та/або отримує послуги із зберігання пального, за умови що відпуск пального здійснюється суб`єктом господарювання, який отримав відповідно ліцензію на право зберігання пального, на право оптової торгівлі пальним у такому місці; у транспортному засобі, на якому переміщується та/або в якому зберігається пальне.

Забороняється роздрібна торгівля пальним, крім реалізації пального у споживчій тарі об`ємом до 5 літрів включно, в інших місцях, ніж автозаправні станції/автогазозаправні станції/автогазозаправні пункти/бункерувальники газонаповнювальних станцій/газонаповнювальних пунктів/проміжні склади балонів із скрапленим вуглеводневим газом/спеціалізовані магазини з продажу газу, крім роздрібної торгівлі скрапленим вуглеводневим газом у балонах для побутових потреб населення та інших споживачів із спеціалізованих транспортних засобів для перевезення балонів із скрапленим вуглеводневим газом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше жовтня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , працюючи на посаді директора ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ», будучи добре обізнаним із положеннями законодавства України, які регламентують порядок ліцензування виробництва та обігу підакцизних товарів, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив займатися незаконним виготовленням, зберіганням фальсифікованих підакцизних товарів (пального) з метою збуту, а також його збутом.

Усвідомлюючи неможливість вчинення вказаних злочинів одноособово, ОСОБА_7 вирішив залучити до вчинення злочинів свого знайомого - засновника ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ» ОСОБА_11 , а також інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, для безпосереднього виконання робіт, пов`язаних із виготовлення та збутом підакцизного товару (пального).

Попередньо домовившись про спільне вчинення злочинів ОСОБА_11 , діючи разом із ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, розпочали свою незаконну діяльність на території м. Запоріжжя.

З метою досягнення спільного результату вказані особи використовували виробничі території за адресами: м. Запоріжжя, вул. Доківська, 15 та м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, які перебувають у володінні ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ», де розмістили обладнання для термічної піролізної переробки гумових виробів (вживаних автомобільних шин), насоси, ємності для пального, обладнання для відпуску та обліку палива, інше технологічне обладнання тощо.

Для прикриття незаконної діяльності ОСОБА_11 діючи разом із ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами використовували ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ» (), директором якого є ОСОБА_7 , для придбання сировини (вживаних автомобільних шин) та документального оформлення подальшої реалізації виготовленого фальсифікованого пального.

ОСОБА_7 є фактичним власником зазначеного товариства, здійснює загальне керівництво усіма виробничими процесами та фінансовими розрахунками, відповідає за фінансово-господарську діяльність, надає вказівки та погоджує із ОСОБА_11 питання щодо придбання та використання сировини, обсяги виготовлення фальсифікованого пального та його реалізації, використання обладнання кустарного виготовлення для термічної піролізної переробки шин, обслуговування, миття, ремонту такого обладнання, розуміючи, що таке кустарне виробництво неминуче призводить до забруднення повітря та землі, організовує оформлення відповідних бухгалтерських та податкових документів на придбання та реалізацію, займається пошуком постачальників/покупців сировини та пального, забезпечує координацію дій інших учасників, в тому числі через засоби мобільного зв`язку, здійснює постійний контроль за процесом виготовлення та збуту незаконного виготовленого пального, розпоряджається грошовими коштами на розрахункових рахунках, розподіляє доходи, отримані від даної злочинної діяльності, контролює використання таких доходів, їх переміщення та перетворення, забезпечує маскування походження таких доходів тощо.

ОСОБА_11 не пізніше жовтня 2025 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , з яким перебуває у тривалих довірчих відносинах, із яким досяг домовленості щодо спільних узгоджених дій, спрямованих на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут фальсифікованого підакцизного товару (пального). При цьому, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 , мав здійснювати загальне керівництво виробничими процесам та фінансовими розрахунками, приймати участь у оформленні бухгалтерських документів, займатися пошуком покупців/постачальників сировини та продукції, вести облік нафтопродуктів, що відвантажені, контролювати діяльність працівників, що задіяні у процесі виробництва тощо.

Також, з метою організації процесу виготовлення фальсифікованого підакцизного товару (пального) ОСОБА_7 , не пізніше жовтня 2025 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи про незаконність такої діяльності, залучив інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які мали здійснювати документальне оформлення діяльності товариства, у тому числі фінансової, відповідати за придбання вживаних автомобільних шин та реалізацію пального шляхом розміщення рекламних оголошень в мережі Інтернет, адміністрування відповідних сторінок у соціальних мережах, сайту товариства, спілкуватись із клієнтами тощо, сприяти у легалізації грошових коштів, отриманих внаслідок реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів, шляхом конвертування таких коштів в іноземну валюту (долари США, Євро), з метою покращення власного матеріального становище та способу життя, використовувати їх для ведення легального бізнесу (кафе, надання транспортних послуг вантажними автомобілями) тощо.

ОСОБА_11 не пізніше жовтня 2025 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, діючи за передньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, розробили схему незаконного збагачення, яка полягала у придбанні вживаних автомобільних шин, як товару, а також надання послуг із їх переробки (здійснення піролізної переробки) з використанням кустарно виготовленого обладнання, в результаті якої виготовляється пальне, що відноситься до підакцизного товару, а також утворюються побічні продукти переробки технічний вуглець, металобрухт. У подальшому незаконно виготовлений підакцизний товар (пальне), а також побічні продукти переробки збувались за готівкові та безготівкові кошти фізичним та юридичним особам.

При цьому, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та невстановлені у ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, у порушення вимог ст.ст. 26, 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX, фактично здійснюють свою діяльність на двох виробничих майданчиках за адресами: м. Запоріжжя, вул. Доківська, 15 та м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, не маючи при цьому обов`язкової ліцензії на виробництво підакцизного товару (пального).

Встановлено, що не пізніше 18 листопада 2025 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, за допомогою спеціального обладнання здійснили термічну піролізну переробку гумових виробів (вживаних автомобільних шин), в результаті чого виготовили 1000 літрів піролізного пального.

У подальшому 18 листопада 2025 року під час слідчих дій вилучено зразки вказаного пального. За результатами судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів», проведеної експертами КНДІСЕ (висновок експерта № 9702/25-34.1 від 11 грудня 2025 року) встановлено, що досліджена рідина є багатокомпонентною сумішшю вуглеводнів легких, середніх та важких вуглеводневих фракцій, і може бути нафтовою сировиною широкого фракційного складу для подальшої переробки; вказана рідина виготовлена в умовах, що відрізняються від заводських; вказана рідина могла бути виготовлена внаслідок технологічного процесу піролізної переробки автомобільних шин.

Крім цього, висновком експерта Запорізької торгово-промислової палати № Е-012 від 11 лютого 2026 року встановлено, що за визначеними показниками дане пальне відноситься до коду УКТ ЗЕД 2710 19 99 00.

Відповідно до ст. 215.3.4 Податкового кодексу України, товар за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 99 00 - є підакцизним товаром, обіг та реалізація якого здійснюється та контролюється відповідно до умов ліцензії на торгівлю пальним.

18 листопада 2025 року, у період часу з 13 год. 20 хв. по 13 год. 40 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , разом із невстановленими в ході досудового слідства особами, реалізуючи єдиний злочинний умисел на збут пального, перебуваючи за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, завантажили за допомогою спеціального обладнання у пластикову ємність, яка знаходилась в автомобілі «Volksvagen» «Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 , 1000 літрів пального, після чого ОСОБА_11 продав (реалізував) за готівкові кошти 1000 літрів піролізного пального за ціною 20 грн/л на загальну суму 20 000 грн. Дане пальне зберігалось на вказаному майданчику у металевій ємності.

У подальшому під час слідчих дій вилучено зразки вказаного пального. За результатами судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів», проведеної експертами КНДІСЕ (висновок експерта № 9702/25-34.1 від 11.12.2025) встановлено, що досліджена рідина є багатокомпонентною сумішшю вуглеводнів легких, середніх та важких вуглеводневих фракцій, і може бути нафтовою сировиною широкого фракційного складу для подальшої переробки; вказана рідина виготовлена в умовах, що відрізняються від заводських; вказана рідина могла бути виготовлена внаслідок технологічного процесу піролізної переробки автомобільних шин.

Окрім цього, висновком експерта Запорізької торгово промислової палати № Е-012 від 11.02.2026 встановлено, що за визначеними показниками дане пальне відноситься до коду УКТ ЗЕД 2710 19 99 00.

Відповідно до ст. 215.3.4 Податкового кодексу України, товар за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 99 00 - є підакцизним товаром, обіг та реалізація якого здійснюється та контролюється відповідно до умов ліцензії на торгівлю пальним.

Крім того, не пізніше 28 листопада 2025 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, перебуваючи за адресами: м. Запоріжжя, вул. Доківська, 15, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, за допомогою спеціального обладнання здійснили термічну піролізну переробку гумових виробів (вживаних автомобільних шин), в результаті чого виготовили 3320 літрів піролізного пального.

У подальшому 28 листопада 2025 року під час слідчих дій було вилучено зразки вказаного піролізного пального. За результатами судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів», проведеної експертами (висновок експерта КНДІСЕ № 9975/25-34.1 від 12.01.2026) встановлено, що досліджена рідина є багатокомпонентною сумішшю вуглеводнів легких, середніх та важких вуглеводневих фракцій, і може бути нафтовою сировиною широкого фракційного складу для подальшої переробки; вказана рідина виготовлена в умовах, що відрізняються від заводських; вказана рідина могла бути виготовлена внаслідок технологічного процесу піролізної переробки автомобільних шин.

Окрім цього, висновком експерта Запорізької торгово промислової палати № Е-019 від 17.02.2026 встановлено, що за визначеними показниками дане пальне відноситься до коду УКТ ЗЕД 2710 19 99 00.

Відповідно до ст. 215.3.4 Податкового кодексу України, товар за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 99 00 - є підакцизним товаром, обіг та реалізація якого здійснюється та контролюється відповідно до умов ліцензії на торгівлю пальним.

28 листопада 2025 року, приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, з виробничих майданчиків за адресами: м. Запоріжжя, вул. Доківська, 15 та м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, продав (реалізував) за готівкові кошти 3320 літрів піролізного пального за ціною 20 грн/л на загальну суму 66 000 грн. Дане пальне зберігалось на вказаному майданчику у металевій ємності.

28 листопада 2025 року, в період часу з 09 год. 40 хв. по 09 год. 50 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами, реалізуючи єдиний злочинний умисел на збут пального, перебуваючи за адресою м. Запоріжжя, вул. Доківська, 15, завантажили за допомогою спеціального обладнання в автомобіль «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 1320 літрів піролізного пального. У подальшому того ж дня вказані особи, у період часу з 10 год. 00 хв. по 10 год. 28 хв., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67 додатково завантажили за допомогою спеціального обладнання в автомобіль «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 , 2000 літрів піролізного пального.

Після цього, ОСОБА_7 продав (реалізував) за готівкові кошти 3320 літрів піролізного пального за ціною 20 грн/л на загальну суму 66 000 грн. Дане пальне зберігалось на вказаному майданчику у металевій ємності.

В подальшому, 28 листопада 2025 року під час слідчих дій було вилучено зразки вказаного піролізного пального. За результатами судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів», проведеної експертами (висновок експерта КНДІСЕ № 9975/25-34.1 від 12.01.2026) встановлено, що досліджена рідина є багатокомпонентною сумішшю вуглеводнів легких, середніх та важких вуглеводневих фракцій, і може бути нафтовою сировиною широкого фракційного складу для подальшої переробки; вказана рідина виготовлена в умовах, що відрізняються від заводських; вказана рідина могла бути виготовлена внаслідок технологічного процесу піролізної переробки автомобільних шин.

Окрім цього, висновком експерта Запорізької торгово-промислової палати № Е-019 від 17.02.2026 встановлено, що за визначеними показниками дане пальне відноситься до коду УКТ ЗЕД 2710 19 99 00.

Відповідно до ст. 215.3.4 Податкового кодексу України, товар за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 99 00 - є підакцизним товаром, обіг та реалізація якого здійснюється та контролюється відповідно до умов ліцензії на торгівлю пальним.

Крім того, не пізніше 27 січня 2026 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, за допомогою спеціального обладнання здійснили термічну піролізну переробку гумових виробів (вживаних автомобільних шин), в результаті чого виготовили 1000 літрів піролізного пального.

У подальшому 27 січня 2026 року під час слідчих дій було вилучено зразки вказаного піролізного пального. За результатами судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів», проведеної експертами (висновок експерта КНДІСЕ № 1262/26-34.1 від 03.03.2026) встановлено, що досліджена рідина є багатокомпонентною сумішшю вуглеводнів легких, середніх та важких вуглеводневих фракцій, і може бути нафтовою сировиною широкого фракційного складу для подальшої переробки; вказана рідина виготовлена в умовах, що відрізняються від заводських; вказана рідина могла бути виготовлена внаслідок технологічного процесу піролізної переробки автомобільних шин.

Окрім цього, висновком експерта Запорізької торгово-промислової палати № Е-036 від 03.04.2026 встановлено, що за визначеними показниками дане пальне відноситься до коду УКТ ЗЕД 2710 19 99 00.

Відповідно до ст. 215.3.4 Податкового кодексу України, товар за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 99 00 - є підакцизним товаром, обіг та реалізація якого здійснюється та контролюється відповідно до умов ліцензії на торгівлю пальним.

27 січня 2026 року, приблизно о 12 год. 15 хв., ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, з виробничого майданчику за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, продав (реалізував) за готівкові кошти 1000 літрів піролізного пального за ціною 22 грн/л на загальну суму 22 000 грн. Дане пальне зберігалось на вказаному майданчику у металевій ємності.

27 січня 2026 року, в період часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 20 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_7 разом із невстановленими в ході досудового слідства особами реалізуючи єдиний злочинний умисел на збут пального, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, завантажили за допомогою спеціального обладнання в автомобіль «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_3 літрів піролізного пального.

Після цього, ОСОБА_12 продав (реалізував) за готівкові кошти 1000 літрів піролізного пального за ціною 22 грн/л на загальну суму 22 000 грн. Дане пальне зберігалось на вказаному майданчику у металевій ємності.

В подальшому, 27 січня 2026 року під час слідчих дій було вилучено зразки вказаного піролізного пального. За результатами судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів», проведеної експертами (висновок експерта КНДІСЕ № 1262/26-34.1 від 03.03.2026) встановлено, що досліджена рідина є багатокомпонентною сумішшю вуглеводнів легких, середніх та важких вуглеводневих фракцій, і може бути нафтовою сировиною широкого фракційного складу для подальшої переробки; вказана рідина виготовлена в умовах, що відрізняються від заводських; вказана рідина могла бути виготовлена внаслідок технологічного процесу піролізної переробки автомобільних шин.

Окрім цього, висновком експерта Запорізької торгово промислової палати № Е-036 від 03.04.2026 встановлено, що за визначеними показниками дане пальне відноситься до коду УКТ ЗЕД 2710 19 99 00.

Відповідно до ст. 215.3.4 Податкового кодексу України, товар за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 99 00 - є підакцизним товаром, обіг та реалізація якого здійснюється та контролюється відповідно до умов ліцензії на торгівлю пальним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше жовтня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , працюючи на посаді директора ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ», будучи добре обізнаним із положеннями законодавства України, які регламентують порядок ліцензування виробництва та обігу підакцизних товарів, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив займатися незаконним виготовленням, зберіганням фальсифікованих підакцизних товарів (пального) з метою збуту, а також його збутом.

Усвідомлюючи неможливість вчинення вказаних злочинів одноособово, ОСОБА_7 вирішив залучити до вчинення злочинів свого знайомого - засновника ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ» ОСОБА_11 , а також інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, для безпосереднього виконання робіт, пов`язаних із виготовленням, зберіганням з метою збуту та подальшим збутом підакцизного товару (пального).

Попередньо домовившись про спільне вчинення злочинів ОСОБА_7 , діючи разом із ОСОБА_11 та іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами, розпочали свою незаконну діяльність на території м. Запоріжжя.

З метою досягнення спільного результату вказані особи використовували виробничі території за адресами: м. Запоріжжя, вул. Доківська, 15 та м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, які перебувають у володінні ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ», де розмістили обладнання для термічної піролізної переробки гумових виробів (вживаних автомобільних шин), насоси, ємності для пального, обладнання для відпуску та обліку палива, інше технологічне обладнання тощо.

Для прикриття незаконної діяльності ОСОБА_11 діючи разом із ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами використовували ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ» (), директором якого є ОСОБА_7 , для придбання сировини (вживаних автомобільних шин) та документального оформлення подальшої реалізації виготовленого фальсифікованого пального.

ОСОБА_7 є фактичним власником зазначеного товариства, здійснює загальне керівництво усіма виробничими процесами та фінансовими розрахунками, відповідає за фінансово-господарську діяльність, надає вказівки та погоджує із ОСОБА_11 питання щодо придбання та використання сировини, обсяги виготовлення фальсифікованого пального та його реалізації, використання обладнання кустарного виготовлення для термічної піролізної переробки шин, обслуговування, миття, ремонту такого обладнання, розуміючи, що таке кустарне виробництво неминуче призводить до забруднення повітря та землі, організовує оформлення відповідних бухгалтерських та податкових документів на придбання та реалізацію, займається пошуком постачальників/покупців сировини та пального, забезпечує координацію дій інших учасників, в тому числі через засоби мобільного зв`язку, здійснює постійний контроль за процесом виготовлення та збуту незаконного виготовленого пального, розпоряджається грошовими коштами на розрахункових рахунках, розподіляє доходи, отримані від даної злочинної діяльності, контролює використання таких доходів, їх переміщення та перетворення, забезпечує маскування походження таких доходів тощо.

ОСОБА_7 не пізніше жовтня 2025 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, вступив у злочинну змову із ОСОБА_11 , з яким перебуває у тривалих довірчих відносинах, із яким досяг домовленості щодо спільних узгоджених дій, спрямованих на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут фальсифікованого підакцизного товару (пального). При цьому, ОСОБА_11 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , мав здійснювати загальне керівництво виробничими процесам та фінансовими розрахунками, приймати участь в оформленні бухгалтерських документів, займатися пошуком покупців/постачальників сировини та продукції, вести облік нафтопродуктів, що відвантажені, контролювати діяльність працівників, що задіяні у процесі виробництва тощо.

Також з метою організації процесу виготовлення фальсифікованого підакцизного товару (пального) ОСОБА_7 , не пізніше жовтня 2025 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи про незаконність такої діяльності, залучив інших невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які мали здійснювати документальне оформлення діяльності товариства, у тому числі фінансової, відповідати за придбання вживаних автомобільних шин та реалізацію пального шляхом розміщення рекламних оголошень в мережі Інтернет, адміністрування відповідних сторінок у соціальних мережах, сайту товариства, спілкуватись із клієнтами тощо, сприяти у легалізації грошових коштів, отриманих внаслідок реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів, шляхом конвертування таких коштів в іноземну валюту (долари США, Євро), з метою покращення власного матеріального становище та способу життя, використовувати їх для ведення легального бізнесу (кафе, надання транспортних послуг вантажними автомобілями) тощо.

ОСОБА_7 не пізніше жовтня 2025 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, діючи за передньою змовою із ОСОБА_11 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, розробили схему незаконного збагачення, яка полягала у придбанні вживаних автомобільних шин, як товару, а також надання послуг із їх переробки (здійснення піролізної переробки) з використанням кустарно виготовленого обладнання, в результаті якої виготовляється пальне, що відноситься до підакцизного товару, а також утворюються побічні продукти переробки технічний вуглець, металобрухт. У подальшому незаконно виготовлений підакцизний товар (пальне), а також побічні продукти переробки збувались за готівкові та безготівкові кошти фізичним та юридичним особам.

При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та невстановлені у ході досудового розслідування особи діючи за попередньою змовою групою осіб, у порушення вимог ст.ст. 26, 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX, фактично здійснюють свою діяльність на двох виробничих майданчиках за адресами: м. Запоріжжя, вул. Доківська, 15 та м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 67, не маючи при цьому обов`язкової ліцензії на виробництво підакцизного товару (пального).

У період часу з 17 листопада 2025 року по 27 січня 2026 року ОСОБА_11 діючи за передньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, використовуючи документи ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ» легалізував (відмив) майно, одержане злочинним шляхом, а саме незаконно виготовлений підакцизний товар (пальне), маскуючи незаконність отримання вказаного товару за наступних обставин.

Так, 17 листопада 2025 року ОСОБА_11 діючи за передньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, продав (реалізував) піролізне пальне за готівкові кошти у кількості 22 977 літрів за ціною 18 грн./л на загальну суму 413 586 грн. в адресу ТОВ «АКС сплав» відповідно до товаро-транспортної накладної №14-17 від 17.11.2025 року.

Крім цього, ОСОБА_11 діючи за передньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, упродовж листопада 2025 року січня 2026 року продав (реалізував) піролізне пальне за готівкові кошти фізичним особам, а саме:

- 18 листопада 2025 року реалізовано за готівкові кошти 1000 літрів піролізного пального за ціною 20 грн./л на загальну суму 20 000 грн.

- 28 листопада 2025 року реалізовано за готівкові кошти 3320 літрів піролізного пального за ціною 20 грн./л на загальну суму 66 000 грн.

- 27 січня 2026 року реалізовано за готівкові кошти 1000 літрів піролізного пального за ціною 22 грн./л на загальну суму 22 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та невстановлені у ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно виготовили, зберігали з метою збуту та збули підакцизний товар (піролізне пальне) юридичним та фізичним особам за готівкові кошти.

Відповідно до руху грошових коштів ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ» не встановлено надходження сум від реалізації піролізного пального юридичним та фізичним особам на загальну суму 521 586 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕКО ВТОРКОНСТРУКЦІЯ».

У подальшому ОСОБА_11 діючи за передньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими у ході досудового розслідування особами розпорядився готівковими грошовими коштами, отриманими від продажу піролізного пального на загальну суму 521 586 грн. на власний розсуд.

ОСОБА_11 діючи за передньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, реалізуючи свій злочинний умисел на легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення фінансових операцій та правочинів із майном, одержаним злочинним шляхом, у період часу з 17 листопада 2025 року по 27 січня 2026 року із використанням документів ТОВ «ЕКО ВТОРКОНТСТРУКЦІЯ» отримав грошові кошти від реалізації фізичним та юридичним особам підакцизного товару (пального) на загальну суму 521 596 грн., які у подальшому використав на власний розсуд.

25 березня 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України.

10 квітня 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 2 ст. 209 КК України.

Крім того, в обґрунтування клопотання, слідчий зазначила, що незастосування арешту майна призведе до можливості приховування або використання грошових коштів ОСОБА_7 , а тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, грошові кошти в сумі 8000 гривень, підлягають арешту.

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2026 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешту на вказане у клопотанні майно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернулась з апеляційної скаргою, в якій просить її скасувати та у задоволенні клопотання відмовити, повернути арештовані речі особі, у якою вони були вилучені.

В обґрунтування скарги вказує, що ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2026 року клопотання слідчого задоволено частково та накладено арешт на майно, у тому числі на грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 . Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2026 року вказану ухвалу слідчого судді змінено, знято арешт з грошових коштів у сумі 8000 гривень. 15 квітня 2026 року слідчий повідомив про подання нового клопотання про накладення арешту на грошові кошти у сумі 8000 гривень та виклик підозрюваного ОСОБА_7 до суду на 16 квітня 2026 року, грошові кошти у сумі 8000 гривень слідчий ОСОБА_7 не повернув.

Зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги, що клопотання про арешт майна ініційовано повторно, з порушенням строків, визначених у ч. 5 ст. 171 КПК України.

Вважає, що клопотання про арешт майна було подано вдруге відносно одного й того ж майна, питання відносно якого щодо накладення арешту було вже вирішено, а підстави, які викладені у клопотанні, були визнані недоведеними судом апеляційної інстанції.

Звертає увагу на те, що КПК України не передбачає можливості повторного вирішення питання про накладення арешту на теж саме майно, щодо якого слідчим суддею спочатку було прийнято рішення про його арешт, яке було скасовано апеляційним суддею та прийнято рішення про відмову в арешті.

Також, вказує про те, що слідчим умисно було порушено право підозрюваного та захисника на отримання копії клопотання про арешт майна до початку судового засідання, про що наголошено суду.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що 22 квітня 2026 року нею була подана апеляційна скарга на оскаржувану ухвалу, яку було повернуто ухвалою Запорізького апеляційного суду. Після усунення недоліків, представник повторно звернулась з апеляційною скаргою.

Перевіряючи доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що представником - адвокатом ОСОБА_8 не було реалізовано процесуальне право, передбачене ч. 2 ст. 395 КПК України щодо апеляційного оскарження, з поважних причин, у зв`язку із чим клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2026 року підлягає задоволенню.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали не звернув увагу на висновки апеляційного суду, який зазначив, що вилучене майно є власністю ОСОБА_7 та підлягає поверненню.

Власник майна ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу без доповнень.

За клопотанням прокурора апеляційним судом було забезпечено його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів. Під час апеляційного розгляду з технічних причин зі сторони прокурора, відеозв`язок унеможливив його участь у судовому засіданні. У телефонній розмові, прокурор не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у його відсутність.

Ураховуючи відсутність клопотання прокурора про особисту його участь під час розгляду апеляційної скарги представника - адвоката ОСОБА_8 , судове засідання було продовжено без участі прокурора, який з технічних причин не зміг у подальшому приймати участь у розгляді справи.

Заслухавши доповідь судді, власника майна ОСОБА_7 та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб;

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги представника - адвоката ОСОБА_8 , апеляційний суд дійшов до висновку, що накладаючи арешт на грошові кошти у сумі 8000 гривень, слідчий суддя вищезазначених вимог закону в цьому випадку дотримався та обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на вказане майно.

Так, із матеріалів провадження убачається, що наразі здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 30 липня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 241, ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 239 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді, 25 березня 2026 року був проведений обшук на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 67, під час якого у ОСОБА_7 були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 8000 грн.

Крім того, із матеріалів клопотання встановлено, що 10 квітня 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 2 ст. 209 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 209 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

Метою накладення арешту на грошові кошти, слідча у клопотанні вказувала, як забезпечення можливої конфіскації такого майна як виду покарання відносно ОСОБА_7 .

Із аналізу ч. 5 ст. 170 КПК України слідує, що якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного (обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження).

Отже, для застосування арешту на майно із зазначеною метою обов`язковим є наявність процесуального статусу, передбаченого ч. 5 ст. 170 КПК України та підстав, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відтак, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді обов`язкової конфіскації майна, слід визнати, що арешт майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_7 забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, і не покладає індивідуальний та надмірний тягар на власника.

Більш того, перевіряючи законність судового рішення на предмет належності підозрюваному ОСОБА_7 вилучених під час обшуку грошових коштів у сумі 8000 гривень, колегія суддів враховує той факт, що жодних заперечень щодо належності такого майна саме ОСОБА_7 матеріали провадження не містять та власником майна і його представником не заперечується.

Таким чином, на переконання колегії суддів, є всі правові підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою подальшої конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів.

З приводу доводів щодо пропуску строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України слід зазначити наступне.

Із матеріалів провадження встановлено, що 25 березня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено у тому числі грошові кошти у сумі 8000 гривень. Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2026 року накладено арешт на вилучене під час обшуку майно. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2026 року, ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2026 року було змінено, в частині накладення арешту на грошові кошти.

У подальшому, 15 квітня 2026 року слідча повторно звернулась з клопотанням про арешт грошових коштів у сумі 8000 гривень, з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання у разі визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів.

Отже, із матеріалів провадження випливає, що слідчою було дотримано строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, на які посилається представник, звертаючись вперше з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

При цьому, після вилучення 25 березня 2026 року під час обшуку майна земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти ОСОБА_7 не повертались та повторно не вилучились.

Більш того, відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Разом з тим ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2026 року (справа №335/2362/26, 1-кс/335/930/2026), було надано дозвіл на проведення обшуку іншого володіння за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка кадастровий номер :02:020:0071, з метою відшукання та вилучення у тому числі грошових коштів.

Отже, з огляду на те, що вказана ухвала про надання дозвіл на обшук, передбачала можливість вилучення грошових коштів, виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 8000 гривень у ОСОБА_7 , не є тимчасово вилученим майном.

Натомість, в обґрунтування доводів щодо пропуску строку звернення з клопотанням про арешт майна, представник власника майна посилається на положення ч. 5 ст. 171 КПК України, які встановлюють строк звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Щодо доводів представника про порушення права підозрюваного та захисника на отримання копії клопотання про арешт майна, про що стороною захисту наголошувалось суду, то вони є безпідставними, з огляду на наступне.

Так, із матеріалів провадження встановлено, що 16 квітня 2026 року о 16 год. 31 хв. представником - адвокатом ОСОБА_8 до слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Із наявного аудіо-запису судового засідання від 17 квітня 2026 року, убачається, що представником - адвокатом ОСОБА_8 на питання головуючого судді було повідомлено про ознайомлення у приміщенні суду з матеріалами клопотання про арешт майна, у повному обсязі та зазначено про відсутність підстав для відкладення розгляду провадження з причин не ознайомлення з матеріалами справи.

З-поміж іншого, слід окремо зазначити, що положення КПК України, які регламентують процедуру звернення з клопотанням про арешт майна, не передбачають обов`язку слідчого вручати таке клопотання сторонам провадження.

Більш того, згідно аудіо-запису судового засідання від 17 квітня 2026 року представником - адвокатом ОСОБА_8 було зазначено, що клопотання про арешт майна, яке намагався вручити слідчий напередодні судового засідання, стороною захисту не отримано з причин наявності сумнівів у достовірності його ідентичності з клопотанням, що подано до слідчого судді.

Таким чином, колегія суддів вважає, що представнику - адвокату ОСОБА_8 було у повному обсязі забезпечено її право на ознайомлення з матеріалами клопотання, а отже доводи про порушення процесуальних прав підозрюваного та представника, не знайшли своє підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучені грошові кошти у сумі 8000 гривень, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги, слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити адвокату ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2026 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000137, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 241, ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 239 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4