УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року

м. Київ

справа № 644/10737/25

провадження № 51-594 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 17 листопада 2025 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, повернуто особі, яка її подала.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 27 листопада 2025 року, керуючись ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) повернув апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, яку ухвалою Суду від 19 лютого 2026 року було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 КПК і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення. Зі змісту касаційної скарги, у тій частині, яка викладення державною мовою вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з рішенням апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги лише з тих підстав, що вона складена іншою мовою, оскільки нормами ч. 3 ст. 399 КПК не передбачено такої підстави для повернення апеляційної скарги, а вимоги до її змісту визначені у ст. 396 КПК, він їх дотримався. Апеляційна скарга подана російською мовою, яка є для нього рідною, а тому, повертаючи її, суд порушив вимоги статей 29, 68 КПК. Якщо ж апеляційному суду був не зрозумілий зміст апеляційної скарги через мову викладу, суд мав залучити перекладача.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 17 листопада 2025 року, яку виклав іноземною мовою.

Суд апеляційної інстанції своєю ухвалою від 27 листопада 2025 року повернув її у зв`язку із тим, що вона складена іноземною мовою, що суперечить вимогам закону та зазначив, що це не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою з одночасним порушенням питання про поновлення пропущеного строку та наданням доказів, які підтверджували поважність причин його пропуску.

Колегія суддів зауважує, що згідно ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII, єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

За ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до висновку про застосування норми права, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року у справі № 521/12324/18 (провадження № 51-5817кмо21), апеляційні та касаційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою. Якщо апеляційна скарга, подана в порядку статей 422, 422-1 КПК, складена не державною мовою, положення ст. 398, частин 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК до такої скарги не застосовуються. Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із підстав, передбачених пунктами 2- 4 ч. 3 ст. 399 КПК, що узгоджується з позиціями об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленими у справі № 686/24639/17 (провадження № 51-5496кмо18) та справі № 521/12324/18 (провадження № 51-5817кмо21).

Таким чином, при оскарженні до апеляційного суду судового рішення, скарга має бути викладена державною мовою чи в перекладі на таку мову. Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, положень ст. 396 КПК і визначитися щодо прийняття скарги до провадження.

Натомість викладення скарги не державною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

За таких обставин, встановивши, що ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, що викладена іноземною (російською) мовою, до якої не долучено її переклад на державну мову, та за відсутності законодавчо визначеної можливості постановити рішення про залишення такої апеляційної скарги без руху, апеляційний суд відповідно до положень статей 396, 399 КПК прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, яке узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду.

Що стосується доводів касаційної скарги ОСОБА_4 про залучення перекладача у кримінальному провадженні, то вони є безпідставними з огляду на таке.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 68 КПК у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Однак, на етапі прийняття апеляційної скарги до провадження апеляційний суд позбавлений можливості залучити перекладача, оскільки вказане питання може вирішуватися судом лише у разі відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою та в період підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного, ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3