УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 991/1176/26

провадження № 51?641 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 лютого 2026 року про відмову у відкритті провадження,

установив:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 лютого 2026 року (далі - ВАКС) закрито провадження і повернуто захиснику ОСОБА_4 заяву, подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 .

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі - АП ВАКС) із апеляційною скаргою.

Суддя АП ВАКС, перевіривши апеляційну скаргу, дійшов висновку, що ухвала слідчого судді, якою закрито провадження і повернуто заяву про надання дозволу на виїзд за межі України та тимчасове повернення паспортних документів не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначеного положеннями ст. 309 КПК України, тому керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою АП ВАКС та порушує питання про її перевірку в касаційному порядку. На обґрунтування своїх вимог він зазначає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті провадження, оскільки постановлення ухвали слідчого судді про закриття провадження і повернення заяви не передбачено нормами процесуального закону, що, на його думку, за своєю природою є відмовою у відкритті провадження, а тому ухвала слідчого судді відповідно до ч. 6 ст. 304 КПК України підлягає апеляційному оскарженню.

Посилаючись на практику ВАКС (щодо вирішення питань під час судового розгляду обвинувального акта), він стверджує, що подана ним заява до слідчого судді не була клопотанням про зміну запобіжного заходу, а стосувалась разового дозволу на виїзд, тому, на його думку, це не змінює сутності запобіжного заходу та не потребує застосування процедури, передбаченої ст. 201 КПК України.

Крім цього, наводячи практику ККС ВС захисник вказує, що така ухвала слідчого судді постановлена поза межами повноважень, тому мала бути переглянута в апеляційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження захиснику належить відмовити, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 309 КПК України встановлює вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до змісту ухвали АП ВАКС, отримавши апеляційну скаргу захисника на ухвалу слідчого судді ВАКС від 12 лютого 2026 року суддя-доповідач апеляційного суду установив, що вона подана на ухвалу, яка у відповідності до ст. 309 КПК України на стадії досудового розслідування не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки ні ч. 1, ні ч. 2 даної статті не передбачено можливості оскарження ухвали слідчого судді, якою закрито провадження і повернуто заяву про надання дозволу на виїзд за межі України на тимчасове повернення паспортних документів.

Установивши зазначене суддя АП ВАКС дійшов висновку, що захисником подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає апеляційному оскарженню на відповідній стадії і заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

З огляду на це, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя АП ВАКС постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Разом з цим, посилаючись на положення ч. 7 ст. 194 КПК України, суддя апеляційного суду в ухвалі зазначив, що фактичне обмеження на перетин державного кордону, яке обумовлене покладенням в ході застосування запобіжного заходу на підозрювану обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не є безстроковим.

Навівши в ухвалі достатні мотиви, суддя АП ВАКС застосував норми ст. 309 та ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді ВАКС не підлягала апеляційному оскарженню.

Колегія суддів касаційного суду погоджується із висновками, наведеними в ухвалі АП ВАКС.

Ухвала слідчого судді, якою закрито провадження і повернуто заяву про надання дозволу на виїзд за межі України та тимчасове повернення паспортних документів не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначених положеннями ст. 309 КПК України.

Доводи захисника про необхідність застосування АП ВАКС положень ч. 6 ст. 304 КПК України є безпідставними, оскільки в даному випадку йшлося про заяву сторони захисту про надання дозволу на виїзд за межі України та тимчасове повернення паспортних документів, а не скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу.

Щодо посилання на рішення Верховного Суду, зазначена у касаційній скарзі судова практика, стосується випадків, коли слідчим суддею ухвалювались рішення поза межами своїх повноважень. Проте у даному випадку АП ВАКС установив, що слідчий суддя навпаки діяв у межах повноважень. Відмовляючи у відкритті провадження, зокрема, апеляційний суд зазначив, що сторона захисту не позбавлена можливості звернутись до слідчого судді з клопотанням про зміну застосованого запобіжного заходу.

Отже, касаційна скарга не містить доводів, які б свідчили про незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду, тому підстав для відкриття касаційного провадження немає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 лютого 2026 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3