Справа № 138/1754/26
Провадження №:1-кс/138/451/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003565 від 06.08.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці Чернівецької області, українця, громадянина України, неодруженого, дітей немає, батьки не на утриманні, до мобілізації працював у ТОВ «КД «Вацак» охоронцем, повна середня освіта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 23.04.2018 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 1 ст.309, ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці з урахуванням попереднього вироку,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2026 слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище клопотанням по кримінальному провадженню №0003565 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407, ч.4 ст.185 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу мотивоване тим, зокрема, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника 48 арсеналу (по особовому складу) №36-PC від 30.11.2024 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду такелажника такелажного відділення такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_2 , та в подальшому переведено на посаду контролера контрольно-пропускного пункту роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , в порушення зазначених вище нормативно-правових актів вчинив умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Встановлено, що з 14 червня 2025 року солдат ОСОБА_5 вибув із розташування військової частини НОМЕР_1 у зв?язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні в КНВ ВОР «Клінічний Центр інфекційних хвороб» у м. Вінниця, та у подальшому, був виписаний з лікувального закладу 23 червня 2025 року.

Разом з тим, 25.06.2025 солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 25.06.2025 о 08:00 не з?явився вчасно з лікування до місця служби - місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , та ухилявся від несення обов?язків військової служби, проводячи час на власний розсуд за невстановленим місцезнаходженням, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби до моменту його виявлення працівниками правоохоронного органу.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов?язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Крім цього, установлено, що у ОСОБА_5 , у період часу 17.03.2026 по 24.03.2026, який тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_4 , у домоволодінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел вчинити крадіжку особистого майна ОСОБА_8 .

Так, 24.03.2026 у вечірню пору доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщені будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , в якому він проживав на безоплатній основі, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь; переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, зі стола, розташованого в одній із кімнат будинку, взяв телевізор марки «Liberton», моделі 43HE1FHDT вартістю 7083,33 гривні, належний ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями

ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 7083,33 гривні.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.5 ст. 407 КК України - нез?явлення військовослужбовця вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану; ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання відповідним ризикам.

Наразі існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється наявний.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, передбачених: 4. 5 ст. 407 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до десяти років та ч. 4 ст. 185 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється наявний, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 нез?явився до місця служби, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, та із 25.06.2025 не повертався до місця несення служби, та не пов?язував свій побут із військовою службою, тим самим продовжуючи вчиняти злочин.

До підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати інший більш м?який запобіжний захід, так як ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті, а саме тримання під вартою.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 185 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність постійного доходу, місця роботи, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Вчинені підозрюваним кримінальні правопорушення мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Таким чином враховуючи, що вищевикладене свідчить про неможливість обрання інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою, так як вказане буде суперечити загальним засадам кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та наполягали на обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи це тим, зокрема, що в СЗЧ він пішов у зв`язку зі станом здоров`я та йому потрібно лікуватись. Також, зазначив, що він на даний час переведений у іншу військову частину де проходить службу.

Заслухавши прокурора, думку підозрюваного, захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже, слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Слідчий суддя встановив, що у кримінальному провадженні на даний час зібрано достатньо доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.185 КК України.

На час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та додані слідчим до даного клопотання, а саме: повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 ; матеріали службового розслідування щодо неприбуття на службу ОСОБА_5 ; допит свідка ОСОБА_9 , де встановлено обставини неприбуття на службу ОСОБА_5 ; допит свідка ОСОБА_10 , де встановлено обставини неприбуття на службу ОСОБА_5 ; огляд місця події у домоволодінні ОСОБА_8 ; допит потерпілої ОСОБА_8 , де встановлено обставини викрадення її майна; відповідь з ТОВ «Ломбард «Дім Мікрофінанс» про здачу телевізора ОСОБА_5 ; додатковий допит потерпілої ОСОБА_8 , де встановлено обставини викрадення майна ОСОБА_8 ; допит свідка ОСОБА_11 , де встановлено обставини викрадення майна ОСОБА_8 ; допит свідка ОСОБА_12 , де встановлено обставини здачі телевізора до ломбарду ОСОБА_5 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2026, де свідок вказує на ОСОБА_5 , як на того хто здав телевізор; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2026, де потерпіла вказує на ОСОБА_5 , як на того, який проживав у неї у будинку; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2026, де свідок вказує на ОСОБА_5 , як на того, який проживав у ОСОБА_8 у будинку.

Стороною обвинувачення доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.185 КК України. Також є доведеними наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо заперечень сторони захисту, то слідчий суддя звертає увагу на те, що доказів того, що після залишення військової частини підозрюваний лікувався надано не було. Надані захистом довідки стосуються періоду перебування ОСОБА_5 на службі. Крім того, стверджуючи ту обставину, що на даний час його переведено в іншу військову частину і саме там він проходиться військову службу, доказів слідчому судді надано не було. При цьому, слідча в судовому засіданні зазначала, що до військової частини було надіслано відповідний запит, однак відповідь на даний час ще не прийшла, проте в телефону режимі їй повідомили, що підозрюваний перебуває у СЗЧ і у військовій частині, в яку як він стверджує його перевели.

Крім того, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого, зокрема, ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою. Таким чином, зважаючи на особу підозрюваного, який неодноразово судимий, неодружений, дітей немає, батьків на утриманні немає, слідчий суддя вважає, за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, при цьому не визначаючи заставу, оскільки останній переховувався від органів досудового розслідування.

Керуючись ст.12, ст.407 КК України, ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 10 год. 24 хв. 23.07.2026.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Дія ухвали закінчується о 10 год. 24 хв. 23.07.2026.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 26.05.2026 13 год. 15 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1