Справа № 203/1975/26
Провадження № 1-кс/0203/1835/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 28 лютого 2026 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року до слідчого судді надійшло клопотання, складене слідчим, погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0000419, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України транспортні засоби - автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER, з номерним знаком НОМЕР_1 , який перебуває у власності військової частини НОМЕР_2 ЗСУ, та на автомобіль марки ВАЗ моделі 11183, з номерним знаком НОМЕР_3 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , в обґрунтування якого слідчий зазначає, що арешт майна на вказані автомобілі є необхідною умовою для досягнення дієвості цього кримінального провадження, адже автомобілі є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегли на собі його сліди вчинення та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у незмінному стані для проведення відповідних експертиз, а застосування заборони користування, розпорядження та відчуження майном виправдані тим, що існують об`єктивні підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду до суду не подавав, що за ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Власники майна, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, про причини неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду до суду не подавали, що за ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання за відсутності власників майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що 28 лютого 2026 року о 07:50 водій ОСОБА_6 , 1978 року народження, (військовослужбовець ЗСУ), керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», рухаючись по автодорозі «М-30», що проходить по території Синельниківського району, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Лада Калина» під керуванням водія ОСОБА_7 , 1974 року народження. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_8 та пасажир автомобіля «Лада Калина» ОСОБА_9 , 1981 року народження, загинули на місці пригоди. Водій ОСОБА_10 перебуває в стані алкогольного сп?яніння 1.38 ‰ (драгер).

28 лютого 2026 року в період з 10 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. старшим слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця ДТП під час якого вилучено автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER, з номерним знаком НОМЕР_1 та автомобіль марки ВАЗ моделі 11183, з номерним знаком НОМЕР_3 , та передано на зберігання до майданчику зберігання вилучених транспортних засобів за адресою с. Миколаївка, вул. Першотравнева, 1 Г.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER, з номерним знаком НОМЕР_1 , на праві власності належить військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль марки ВАЗ моделі 11183, з номерним знаком НОМЕР_3 , на праві власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучені під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 28 лютого 2026 року автомобілі, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім цього, зважаючи на те, що слідчим об`єктивно підтверджено необхідність у застосуванні заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, адже їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає за доцільне заборонити відчуження, розпорядження та/або користування автомобілями марки VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER, з номерним знаком НОМЕР_1 , та марки ВАЗ моделі 11183, з номерним знаком НОМЕР_3 , будь-яким особам у будь-який спосіб, окрім здійснення слідчих процесуальних дій, спрямованих на досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 28 лютого 2026 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном на вилучені 28 лютого 2026 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобілі, а саме:

- VOLKSWAGEN моделі TRANSPORTER, з номерним знаком НОМЕР_1 , що на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить військовій частині НОМЕР_2 ;

- ВАЗ моделі 11183, з номерним знаком НОМЕР_3 , що на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1