справа № 166/213/26
провадження № 1-кп/166/60/26
УХВАЛА

іменем України

05 травня 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №70000057, відомості про яке внесено до ЄРДР 15 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 252 КК України,

установив:

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Клопотання мотивує тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України, є кримінальними проступками. Такі діяння відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 вчинив восени 2015 року, тобто з моменту їх скоєння минуло більше трьох років.

Із покликанням на ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, постанови КК ВС від 26.03.2020 у справі №730/67/16-к, від 15.01.2019 у справі № 185/442/16-к, постанову Об`єднаної палати КК ВС від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження в цій частині закрити, процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави, цивільний позов залишити без розгляду, накладений на належний обвинуваченому трактор арешт скасувати.

У судовому засіданні захисник клопотання підтримав із підстав, указаних у ньому. Пояснив, що, на його думку, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України, у скоєнні яких звинувачується ОСОБА_6 , є одноактними, строк давності обраховується із дати скоєння цих діянь, тобто з осені 2015 року.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, пояснив, що така нереабілітуюча підстава звільнення від кримінальної відповідальності, як закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, йому зрозуміла, підтвердив згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 звинувачується у скоєнні кількох кримінальних правопорушень, одне з яких, зокрема передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України, є триваючим, і таким, що перериває строк давності інших кримінальних проступків. Уважає, що передбачений п. 2 ч.1 ст. 49 КК України строк давності не закінчився.

Представник потерпілої особи ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, вважає клопотання безпідставним, оскільки завдана кримінальними правопорушеннями шкода не відшкодована, ставок і дотепер існує.

Представник потерпілої особи ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, у поданій заяві просила справу розглянути за її відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників, дійшов такого висновку.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_6 звинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 252 КК України, за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 восени 2015 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, всупереч статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», згідно з якою на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням», діючи усупереч вимог ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 46, 46-1, ст. 116-126 Земельного кодексу України, відповідно до яких право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав, та оформляється відповідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. б ст. 211 Земельного Кодексу України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", в порушення вимог п. б ч. 2 ст. 60 Земельного Кодексу України, яким визначається, що охоронна зона середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари становить 50 метрів, перебуваючи у селі Датинь Ковельського району Волинської області, достовірно знаючи, що земельна ділянка, яка примикає до земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ОСОБА_6 , з кадастровим номером: :01:017:0069, площею 0,1995 га, що знаходиться в селі Датинь Ковельського району Волинської області, та яка розташована у прибережній захисній смузі річки «Турія», яка відповідно до статей 4, 88 Водного кодексу України, відноситься до земель водного фонду, а також в межах державного гідрологічного заказника місцевого значення «Турський», щодо якого встановлено особливий режим охорони, відтворення й використання та на території якого заборонено порушення ґрунтового покриву, залучив на підставі усної домовленості ОСОБА_9 , якому про злочинний намір ОСОБА_6 відомо не було, для безпосереднього виконання земельних робіт із влаштування ставка-копанки.

У подальшому ОСОБА_9 восени 2015 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території земельної ділянки, яка примикає до земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0069, площею 0,1995 га, що в селі Датинь Ковельського району Волинської області, діючи на підставі усної домовленості із ОСОБА_6 та за його вказівками, будучи впевненим у тому, що земельні роботи він проводить на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_6 , будучи необізнаним про те, що дана земельна ділянка перебуває на території державного гідрологічного заказника місцевого значення «Турський», а також у прибережній захисній смузі річки «Турія», за допомогою спецтехніки - екскаватора-навантажувача ЕО 2626, який обладнаний металевим ковшем, призначеним для зняття ґрунтового покриву, здійснив зняття ґрунтового покриву на території державного гідрологічного заказника місцевого значення «Турський», створивши водний об`єкт (ставок копанку) площею 0,0715 га та ґрунтові насипи навколо нього, внаслідок чого самовільно зайняв вказану земельну ділянку, знищив рослини деревного і трав`яного ярусів верхового оліготрофного болота, що негативно вплинуло на стан природних об`єктів, розміщених на території державного гідрологічного заказника місцевого значення «Турський», тим самим ОСОБА_6 пошкодив територію об`єкта природо-заповідного фонду - державного гідрологічного заказника місцевого значення «Турський». Крім цього, внаслідок таких дій ОСОБА_6 незаконно зняв та заволодів поверхневим шаром ґрунту об`ємом 866,30 метрів кубічних, використавши його для облаштування штучної водойми та інших господарських потреб, що призвело до незаконного заволодіння землями водного фонду в особливо великих розмірах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України, ст. 44 КК України).

Статтею 49 КК України передбачений інститут звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які диференційовані законодавцем залежно від тяжкості кримінального правопорушення та покарання, визначеного за це кримінальне правопорушення.

За правилами ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України, є кримінальними проступками (на час їх скоєння нетяжкими злочинами), санкція яких передбачає найбільш суворе покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Передумовами звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є закінчення строків давності та згода обвинуваченого на таке звільнення.

Часом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2 та ч. 1 ст. 252 КК України, у цьому кримінальному провадженні є осінь 2015 року.

Установлено, що ОСОБА_6 за посередництвом третьої особи здійснив зняття ґрунтового покриву на території державного гідрологічного заказника місцевого значення «Турський», внаслідок чого створив водний об`єкт (ставок-копанку) площею 0,0715 га, знищив рослини деревного і трав`яного ярусів верхового оліготрофного болота, що негативно вплинуло на стан природних об`єктів, тобто пошкодив територію об`єкта природо-заповідного фонду - державного гідрологічного заказника місцевого значення «Турський». Крім цього, внаслідок таких дій ОСОБА_6 незаконно зняв та заволодів поверхневим шаром ґрунту, використавши його для облаштування штучної водойми та інших господарських потреб, що призвело до незаконного заволодіння землями водного фонду в особливо великих розмірах.

При цьому, вказані правопорушення є одноактними, а не триваючими,

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України, полягає у незаконному, тобто без отриманого від спеціально уповноваженого органу влади дозволу, заволодінні поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах. Саме з моменту вчинення дій, спрямованих на фактичне заволодіння ґрунтовим шаром, кримінальне правопорушення вважається закінченим.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України, характеризується умисним знищенням або пошкодженням будь-яким способом територій, узятих під охорону держави, та об`єктів природно-заповідного фонду. Закінченим указане правопорушення є з моменту настання наслідків, передбачених ст. 252 КК України.

Відтак станом на день розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності передачені п.2 ч.1 ст.49 КК України строки давності закінчилися.

Доводи прокурора про переривання строку давності скоєнням криміналнього правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, є безпідставними.

Так, ОСОБА_6 у розшуку не перебував, докази того, що обвинувачений протягом цього періоду ухилявся від слідства або суду або вчинив нове правопорушення, відсутні.

Інкриміновані ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 239-2, ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 252 КК України кримінальні правопорушення складають собою ідеальну сукупність, тобто сукупність самостійних одиничних кримінальних правопорушень, за якої всі правопорушення, що її складають, обвинувачений вчинив одним діянням одночасно без розриву в часі.

Отже, перебіг давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався.

Таким чином, існують усі передбачені законом передумови для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України: закінчення строків давності та згода особи на таке звільнення.

При винесенні остаточного рішення суд відповідно до ст. 126 КПК України своїм вироком або ухвалою вирішує питання щодо процесуальних витрат.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту

Таким чином, процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні в розмірі 21204,60 грн за проведення судової інженерно-екологічної експертизи 18.12.2025 слід віднести на рахунок держави.

У матеріалах справи наявний цивільних позов Державної екологічної інспекції у Волинській області до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст.239-2 КК України, у розмірі 220147,93 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 129 КПК суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (ухвала Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №459/1486/20).

За таких обставин цивільний позов Державної екологічної інспекції у Волинській області слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 28.01.2026 накладено арешт на належний обвинуваченому трактор колісний марки FORTE RD-244LUX, 2020 року випуску, заводский номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 . Оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.197-1 КК України суд ще не розглянув, відтак питання про скасування арешту з цього майна суд вирішить у судовому рішенні за результатами розгляду кримінального провадження.

З цих же підстав суд, орієнтуючись на правову позицію Верховного Суду в постанові від 18.02.21 у справі №335/11310/15-к, констатує, що ця ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Керуючись ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 286 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 70000057, відомості про яке внесено до ЄРДР 15 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч. 1 ст. 252 КК України, закрити.

Процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судової інженерно-екологічної експертизи в розмірі 21204, 60 грн віднести на рахунок держави.

Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Волинській області про відшкодування матеріальних збитків залишити без розгляду. Роз`яснити цивільному позивачу право звернутися із таким позовними вимогами до ОСОБА_6 до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Дата проголошення повної ухвали 06 травня 2026 року о 16 год 40 хв.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1