Справа № 404/3001/26
Номер провадження 1-кс/404/1361/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження №0000092, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, про накладення арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано наступним:

Слідчим СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092, за ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

18.03.2026 року ОСОБА_5 , вручено повідомлення про підозру в тому, що він будучи головою правління обслуговуючого кооперативу «Струмок-2016», розташованого за адресою: вул. О. Кошового, 63, с. Велика Чечеліївка, Кропивницький район, Кіровоградська область, усвідомлюючи, що підземні води це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутній спеціальний дозвіл на видобування корисних копалин, дозволи на використання земельних ділянок під свердловинами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення ст. ст. 16, 17 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст. ст. 44, 46, 48 Водного кодексу України, ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 14, 19, 21 Кодексу України «Про надра», п. п. 3, 5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 №314, організував та здійснив за допомогою насосного обладнання, в період з 16 липня 2022 року по 01.01.2024 року, незаконне видобування (забір) корисних копалин загальнодержавного значення, а саме підземних вод із свердловин № 215ВЄ та № 217ВЄ, які розташовані у с. Велика Чечеліївка Кропивницького району Кіровоградської області, загальним об`ємом 8945 куб. м, які в подальшому за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування води використав на потреби жителів с. Велика Чечеліївка, Кропивницького району, Кіровоградської області, чим здійснив забір (видобування) води з підземних джерел водопостачання (свердловин) без спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи № 99/26-27 від 13.02.2026 розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів (підземних вод) за період з 16.07.2022 по 01.01.2024 обслуговуючим кооперативом «Струмок-2016» () із свердловин №№215ВЄ, 217ВЄ, які розташовані в с. Велика Чечеліївка, Кропивницького району, Кіровоградської області, становить 2 076 581 грн. 75 коп.

Слідчий, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

За правилами ч.2 ст. 172 КПК України, ОСОБА_5 як власник майна не викликався, оскільки майно не вилучалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

На підставі до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні тяжких злочинів, з заявленим розміром збитку в сумі 2 076 581 грн. 75 коп.

Прокурор в інтересах Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 по зазначеному кримінальному провадженню матеріальної шкоди завданої внаслідок інкримінованого кримінального правопорушення з метою недопущення можливого ухилення від відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою попередити існуючі ризики, пов`язані зі спробами на відчуження майна підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України застосування арешту з метою відшкодування шкоди з метою забезпечення шкоди може бути за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно з ч. 8 вказаної статті вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Отже, у випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення, інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 України на нього може бути покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, за рахунок майна, яке йому належить.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, у своїй власності ОСОБА_5 має земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0153 загальною площею 6,44 га, житловий будинок загальною площею 80 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, згідно реєстраційної картки на транспортний засіб, ОСОБА_5 є власником автомобіля марки ЗАЗ 110307, 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; автомобіля марки DACIALOGAN, 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; моторолер марки MREAPER 150, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Слідчий суддя вважає, що встановлено достатньо підстав для накладення арешту на таке майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Обставини та завдання цього досудового розслідування (ст. 2 КПК України) виправдовує ступінь такого тимчасового втручання у майнові права і свободи підозрюваної особи, як накладення арешту з позбавленням її права на відчуження майна.

Не допускається заборона користування житловим приміщенням особами, які на законних підставах проживають у ньому (ч.12 ст.170 КПК України). Право законного власника/володільця/користувача у правомірному користуванні житлом, не може бути обмежено. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі Смирнов проти Росії висловлена правова позиція про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За таких умов, накладення арешту на майно підлягає задоволенню лише шляхом заборони його відчуження. У даному випадку тимчасове обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, вважаю що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, обґрунтоване і підлягає задоволенню.

На виконання положень ч. 4 ст. 173 КПК України, тимчасово застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, що не призведе до зупинення або надмірного обмеження. Не завдасть інших негативних наслідків, які суттєво не позначаться на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, встановити заборону на розпорядження та відчуження на нерухоме майно: земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0153 загальною площею 6,44 га, житловий будинок загальною площею 80 кв. м, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький (Новгородківський) район, с. Велика Чечеліївка, вулиця Кошового Олега, будинок 63, автомобіль марки ЗАЗ 110307, 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; автомобіль марки DACIALOGAN, 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; моторолер марки MREAPER 150, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , власником та фактичний володільцем яких є ОСОБА_5 .

Слідчому СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 вчинити дії спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчйи суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1