Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/8978/18
Номер провадження 1-кп/711/24/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відновлення кримінального провадження

та обрання запобіжного заходу

12 березня 2026 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003173 від 02.05.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нетеребка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0003173 від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук, зупинено кримінальне провадження до його розшуку.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2025 року надано дозвіл на його затримання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11.03.2026 року обвинуваченого ОСОБА_5 було розшукано, затримано та 12 березня 2026 року доставлено до суду.

12.03.2026 року відновлено провадження по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено судовий розгляд на 12.03.2023 року о 11.00 год.

17.12.2025 року прокурором подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що 31 листопада 2018 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0003173 від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду по суті, в подальшому визначено 15.08.2018 підсудність за Придніпровським районним судом м. Черкаси.

11.12.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нетеребка Корсунь- Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - та кримінальне провадження зупинено.

На виконання вказаної ухвали оперативним підрозділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області заведено оперативно-розшукову справу № 131024001 від 04.01.2024.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосованим до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слід відмітити, що узагальнююче визначення поняття «обґрунтованість підозри» у вчиненні особою кримінального правопорушення сформульовано у правових позиціях ЄСПЛ. Зокрема, у рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 ЄСПЛ зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Під час судового розгляду, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1. можливе переховування від суду; 2. вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявний ризик - п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який посягає на життя та здоров`я особи відносно за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, залишив місце свого проживання, не виходить на зв`язок зі своїми родичами, змінив номер мобільного телефону, що унеможливлює встановлення місцезнаходження останнього.

Разом з тим, останній систематично не з`являється за викликом до суду, примусові приводи не виконано, своїми діями уникає явку до суду та переховується.

Про виклик у судові засідання ОСОБА_5 повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали кримінального провадження. Вживаючи заходів для доставлення обвинуваченого в судове засідання суд застосовував примусові приводи, про що свідчить ухвали суду від 29.09.2023 року, 22.11.2023 року.

Відповідно до рапортів, що надходили на адресу суду, місцезнаходження ОСОБА_5 встановити неможливо, привід виконати не вдалося, оскільки за місцем проживання ОСОБА_5 відсутній.

Є достатньо підстав, розцінювати дії обвинуваченого, як переховування від правоохоронних органів та суду, тобто ОСОБА_5 не виконав покладених на нього процесуальних обов`язків, про причини неявки до суду не повідомляв.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання. У параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» №31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, які, у свою чергу, прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Разом з тим, факт вчинення злочину, пов`язаного із нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів, що обґрунтовано доводить ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, останній раніше судимий за вчинення корисних умисних злочинів на шлях виправлення не став, оскільки вчинив новий умисний злочин із застосуванням насильства, що спричинили смерть потерпілого.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слід оцінити в сукупності всі обставини, а саме передбачені п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України - міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 є не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не має постійно та офіційного місця праці, згідно п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України - репутацію обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який відноситься до кримінальних правопорушень проти життя і здоров`я особи.

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

У рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. Прокурор просила клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора, щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від вказаного покарання особа може переховуватись від слідства та залишити місце свого постійного проживання; незаконно впливати на свідків у цьому з кримінальному провадженні, та з метою пом`якшення своєї вини або взагалі уникнення відповідальності може вплинути на вказаних свідків з метою зміни їх показів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років,виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, переховувався від суду, навмисно ігнорував судові виклики, що сприяє необґрунтованому затягуванню розгляду даного провадження в розумні строки та явного ухилення обвинуваченого від суду, той факт, що обвинувачений не працевлаштований, постійного законного джерела доходів не має, раніше неодноразово судимий, а тому є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 і надалі не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, може під острахом кримінальної відповідальності знову почати переховуватись від правоохоронних органів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Судом встановлено, що підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та залишити місце свого постійного проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, немає постійного джерела доходу, не одноразово не з`являвся в судові засідання.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, враховуючи, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання та обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 10.05.2026 року включно з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ :

Відновити провадження по кримінальному провадженню № 0003173 від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10 травня 2026 року включноз утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», взявши під варту негайно з зали суду.

Копію ухвали негайно вручити прокурору Черкаської окружної прокуратури, обвинуваченому, захиснику, начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», до відому та виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12 березня 2026 року о 11 годині 30 хвилин в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1