провадження №1-кп/947/610/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою освітою, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні №0000464 від 12.07.2025 року, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , особи, відносної якої подано клопотання ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

1. 12.07.2025 року близько 05:00 год., ОСОБА_3 знаходячись у квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків зі своєю рідною тіткою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через відмову останньої надати йому грошові кошти, маючи при собі запальничку, підпалив купу паперу в коридорі вищезазначеної квартири. Внаслідок чого, полум`я охопило приміщення квартири.

2. Виконавши усі дії, направлені на знищення майна шляхом підпалу, ОСОБА_3 впевнившись у загоранні приміщень квартири, вийшов із зазначеної квартири та покинув місце події.

3. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 було пошкоджено навісну стелю в прихожій кімнаті, площею 9 кв.м, двері ванної кімнати та закопчені стіни і стеля по периметру квартири, чим завдано матеріальний збиток на суму 7786,00 грн.

4. Враховуючи, що протиправні дії ОСОБА_3 вчинено щодо потерпілої ОСОБА_7 , яка є його рідною тіткою та з якою він спільно проживав однією сім`єю, суспільно небезпечне діяння, підпадає під ознаки кримінального правопорушення, що пов`язане з домашнім насильством.

5. До встановлених вище обставин та висновків, суд прийшов на підставі наступних доказів:

6. Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.07.2025 року, о 08:03 год. було розпочато огляд квартири АДРЕСА_2 . У коридорі при вході до квартири наявні сліди горіння, після пожежне сміття. Джерелом займання є ділянка у коридорі біля дверей у ванну кімнату та як найбільш пошкоджене місце горіння. Також присутні сліди горіння у найбільшій кімнаті . У ванній кімнаті також наявні сліди горіння, потемніння стін та поверхні ванни. Кухня та та вся її поверхня покрита темними слідами після горіння. На балконі та всій його площі наявний бруд після пожежі. На момент огляду несправності електропостачання та проводки виявлено не було. Під час огляду було вилучено після пожежне сміття та фрагмент металу;

7. Згідно акту про пожежу від 12.07.2025 року, пожежа виникла 12.07.2025 року о 05:15 год. за адресою: АДРЕСА_3 , у коридорі кв.39. Пожежу було виявлено 12.07.2025 року о 05:17 год. Пожежа була ліквідована 12.07.2025 року о 05:53 год. Пожежею пошкоджено натяжна стеля у прихожій, двері у ванну кімнату, закопчені стіни та стеля по периметру квартири. Причина пожежі занесення джерела запалювання із зовні невстановленою особою (особами);

8. Згідно з висновком експерта №09345СС00/1.1/1/2/1.7-4 від 16.09.2025 року, вартість матеріального збитку завданого власнику нерухомого майна внаслідок підпалу станом на 12.07.2025 року складає 7786,00 грн.;

9. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/116-25/18194-ФХД від 18.08.2025 року, на наданому на дослідження пожежному смітті, присутні сліди залишкових нафтопродуктів (нафтова олива, мазут, бітум). На наданих на дослідження двох коробках з сірниками, присутні сліди залишкових нафтопродуктів (нафтова олива, мазут, бітум, парафін).

10. Допитана під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що ОСОБА_3 його рідний брат. Йому зателефонували сусіди та повідомили, що у квартири АДРЕСА_4 щось відбувається. Дочекавшись закінчення комендантської години, він десь через годину приїхав туди. Від побаченого був шокований. Він спитав у брата, що трапилося, але не пам`ятає, що той йому відповів. ОСОБА_3 проживав на АДРЕСА_5 , де був прописаний та у тітки Тані. До тітки переїхав до війни та жив з нею. Останній місяць, може два, у нього ( ОСОБА_3 ) почалося загострення, він про це знав. Потерпілий казав тітці про те, що ОСОБА_3 треба покласти до лікарні. Чув від сусідів, що це його брат зробив підпал.

11. Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що є сусідкою ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Зазначила, що чула сварки, сусідка просила її про допомогу. Перший раз, сусідка попросила дати гроші у борг. Свідок сказала, що у неї немає. Після цього сусідка почала плакати та казати, що він мене вб`є, він їй погрожує. Свідок запропонувала викликати поліцію, на що сусідка відмовилась. Сусідка пішла додому ОСОБА_9 свідок прокинулася від шуму. Вийшла, побачила, що сусід з верхнього поверху вибиває двері, і побачила дим. Потім приїхала служба ДНС та вирізали двері. Сварка відбувалася між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Напередодні (11.07.2025 року) чула, як ОСОБА_3 казав сусідці повзти до сусідів за грошима. Одного разу чула, як ОСОБА_3 казав сусідці, що все підпалить, що вона померла. Після пожежі бачила ОСОБА_3 , і він їй казав, що не міг цього зробити. Хто саме підпалив квартиру, свідок не бачила. 12.07.2025 року свідок ходила до сусідки о пів першій ночі, оскільки та кричала про допомогу, сусідка просила гроші. Двері у квартиру сусідки були відкриті. Того дня, свідок ОСОБА_3 не бачила, але сусідка показувала у бік квартири та казала, що він мене вб`є.

12. Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що знає ОСОБА_3 , як двоюрідного брата його першої дружини, а ОСОБА_7 була тіткою його колишньої дружини. Про обставини події, знає зі слів сусідів, які казали, що ОСОБА_11 підпалив квартиру, а тітку Таню забрали до лікарні. Зранку їм (його дружині) зателефонували сусіди, хто саме не пам`ятає, вони приїхали туди, свідок зайшов до квартири, двері булі зрізані, побачив кучу старіння, ганчір`я, двері у ванну кімнату, що згоріли. Знає, що тітка ОСОБА_12 нічого поганого про ОСОБА_3 не говорила, вона ніколи на нього не скаржилася, вона була потайною та дуже любила ОСОБА_3 . Хто саме підвалив квартиру, свідок не бачив. Подія відбулася літом 2025 року, у липні, у квартирі по АДРЕСА_6 на 7 поверсі у м.Одеса.

13. Допитаний свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працював консьєржем у будинку АДРЕСА_6 . Була його зміна. О пів шостій ранку прийшов ОСОБА_3 , потім через деякий час ОСОБА_3 пішов, попрощався зі свідком. А після цього, до свідка прийшли люди з восьмого поверху та повідомили про пожежу. Подія відбулася літом 2025 року, рано зранку.

14 Відповідно до ч.2 ст.194 КК України, кримінальна відповідальність настає за умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки.

15. Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

16. Згідно з ч.1 ст.18 КК України, суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

17. Частина 1 ст.19 КК України передбачає, що осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

18. В той же час, відповідно до висновку судово психіатричної експертизи №639 від 11.09.2025 року (надалі висновок судово психіатричної експертизи), ОСОБА_3 , страждає на хронічний психічний розлад - «Маячний розлад» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F22.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). За своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_3 в момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення страждав на хронічний психічний розлад - «Маячний розлад» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F22.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). За своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 страждає на хронічний психічний розлад - «Маячний розлад» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F22.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). За своїм психічним станом потребує поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст.92, ч.3 ст.94 КК України).

19. Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_3 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а саме: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

20. Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

21. Під час судового розгляду, прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру, - поміщення у спеціалізований заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги.

22. Потерпілий, наприкінці судового розгляду заявив, що покладається на розсуд суду.

23. Під час судового розгляду, ОСОБА_3 суду повідомив, що таке більше не повториться, нехай рідні та близькі його пробачать.

24. Захисник, під час судового розгляду, проти госпіталізації до психіатричного закладу для проходження лікування ОСОБА_3 не заперечував.

25. Суд, заслухавши думки думку учасників судового розгляду, дослідивши висновок судово психіатричної експертизи, виходить з наступного.

26. Відповідно до ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

27. Згідно з ч.3 ст.94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

28. Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи, ОСОБА_3 потребує поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст.92, ч.3 ст.94 КК України).

29. Таким чином, враховуючи висновок судово психіатричної експертизи, тяжкість вчиненого у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, характер і тяжкість захворювання, суд робить висновок, що ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, оскільки суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України було ним вчинено та в момент вчинення, ОСОБА_3 страждав на хронічний психічний розлад і за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

30. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

31. Таким чином, арешт накладений на речі відповідно до ухвал слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 14.07.2025 року (справа №947/26254/25, провадження №1-кс/947/10599/25 та №1-кс/947/10598/25) підлягає скасуванню.

32. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

33. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

34. В той же час, оскільки відносно ОСОБА_3 не ухвалено обвинувального вироку та він є неосудною особою, суд вважає, що процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 22285,00 грн. (висновок експерта №СЕ-19/116-25/18194-ФХД від 18.08.2025 року) слід віднести на рахунок держави.

35. Відповідно до ч.3 ст.508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

36. Згідно з ч.3 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

37. Під час судового розгляду, стороною захисту суду не надано будь яких належних та достатніх доказів на підтвердження існування виняткового випадку, який є підставою для зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання цією ухвалою законної сили на такий, що не пов`язаний з поміщенням до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

38. Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання цією ухвалою законної сили, але не довше ніж строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 травня 2026 року включно, слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000464 від 12.07.2025 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, у зв`язку із вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

3. Арешт накладений по справі №947/26254/25 на після пожежне сміття та металевий предмет зі слідами кіптяви відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 14.07.2025 року (провадження №1-кс/947/10599/25) та на дві коробки сирників та запальничку відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 14.07.2025 року (провадження №1-кс/947/10598/25) скасувати.

4. Речовий доказ: після пожежне сміття та металевий предмет зі слідами кіптяви знищити.

5. Процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 22285 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок - віднести на рахунок держави.

6. Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку з утриманням у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44482451), до набрання цією ухвалою законної сили, але не довше ніж строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 травня 2026 року включно, - залишити без змін.

7. Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

8. Ця ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1