справа № 619/2928/26
провадження № 1-кс/619/446/26
УХВАЛА

іменем України

05 травня 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026від 09 квітня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,-

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 від 09 квітня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 09.04.2026 до Дергачівської окружної прокуратури Харківської області надійшла заява ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності службової особи державної виконавчої служби та керівника одного з державних підприємств, які вимагають з нього неправомірну вигоду за вчинення такою службовою особою дій із використанням наданої їй влади чи службового становища в інтересах вказаної особи, а саме за сприяння у вирішенні питання зняття арешту з майна.

У ході проведення досудового розслідування процесуальним керівником надано доручення співробітникам Управління СБУ в Харківській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, за результатами виконання якого встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетні: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , працює на посаді директора Харківської філії ДП «СЕТАМ» (), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 61; - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , працює на посаді заступника начальника заступника начальника Холодногірсько-Новобаварського відділу ДВС у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 46, 4-й поверх.

В ході досудового розслідування 09 квітня 2026 року було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який надав показання про те, що представляє інтереси ОСОБА_7 . Зі слів даного свідка, ОСОБА_7 є спадкоємцем квартири АДРЕСА_3 , який планує вступити у спадщину на зазначену квартиру, однак зробити це неможливо через накладений на неї арешт у межах виконавчого провадження. 08.04.2026 з метою закриття виконавчого провадження, він прибув до Холодногірсько-Новобаварського відділу ДВС у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та під час спілкування із заступником начальника цього відділу ОСОБА_8 , остання повідомила йому про те, що виконавче провадження буде закрито, разом із цим, на даний час накладено арешт на квартиру спадкоємця. Відповідні дані містяться у програмі «СЕТАМ» та зазначила, що спадкоємець через ОСОБА_4 має передати грошові кошти в сумі 1000 доларів США для ОСОБА_9 та директора Харківської філії ДП «СЕТАМ» за виключення арештованої квартири з торгів та закриття виконавчого провадження.

17 квітня 2026 року було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що 16.04.2026 року приблизно о 16 годині йому зателефонував у месенджері Whatsapp ОСОБА_5 та повідомив про необхідність з ним зустрітися. На наступний день, приблизно о 09:00 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 у месенджері Whatsapp, який запропонував о 12:00 годині під`їхати за адресою його проживання. У подальшому, під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив, що зустрічався з приводу закриття виконавчих проваджень ОСОБА_10 з ОСОБА_6 . Також ОСОБА_5 повідомив, що загальна сума заборгованостей складає майже 23 тисячі гривень, а крім того 23 тисячі гривень необхідно надати ОСОБА_6 , щоб це було швидко і в подальшому не було проблем у спадкоємця. Після цього, ОСОБА_5 дав ОСОБА_4 папірець із реквізитами для оплати за виконавче провадження, щоб після оплати був привід для зустрічі із ОСОБА_6 втрьох.

28 квітня 2026 року допитаний як свідок ОСОБА_4 повідомив, що 23.04.2026 року приблизно о 14 годині йому зателефонував у месенджері WhatsappОСОБА_5 та повідомив, що мав розмову з ОСОБА_6 і вона найближчим часом надасть реквізити для оплати офіційних платежів в рамках виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_10 . Після того, як грошові кошти будуть зараховані, ОСОБА_4 повинен передати 23 тисячі гривень ОСОБА_5 для подальшої передачі ОСОБА_6

28.04.2026 року свідок оплатив 6 платежів в одному із відділень «Украпошти» за наданими йому реківзитами, після чого надіслав фотографії квитанцій про оплату у месенджері Whatsapp ОСОБА_5 ОСОБА_5 його повідомив, що необхідно зачекати день-два, поки платежі надійдуть на депозитний рахунок виконавчої служби, після чого розмова була закінчена.

За версією органу досудового розслідування встановлено протиправну діяльність директора Харківської філії ДП «СЕТАМ» у Харківській області () ОСОБА_5 та заступника начальника заступника начальника Холодногірсько-Новобаварського відділу ДВС у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України () ОСОБА_6 , яка полягає у вимаганні неправомірної вигоди з ОСОБА_4 за сприяння у вирішенні питання зняття арешту з майна, використовуючи службове становище, зважаючи на встановлені в ході досудового розслідування обставини.

01 травня 2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 01.05.2026, слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_11 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення обшуку було вилучено: - ноутбук марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ із зарядним пристроєм (блок живлення) 65w, який поміщено до сейф-пакету «RAW 0010947»; - чотирнадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 41430678 міграційний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області, які запаковані до сейф-пакету «PSP 2031148»; - дванадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 34952477 Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області, які поміщено до сейф-пакету «PSP 2031135».

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 02.05.2026 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор також зазначає, що збереження речових доказів необхідне для проведення слідчих дій: - повторного детального огляду предметів, проведення відповідних експертних досліджень, з метою встановлення осіб, які можуть мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз.

Оскільки вище вказане майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-171 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

Прокурор та власники тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

05 травня 2026 року до суду надійшла заява власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_12 , якою він просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на ноутбук марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ із зарядним пристроєм (блок живлення) 65w заперечує, оскільки вказане майно не відповідає критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні. В своїй заяві зазначив, що вилучений ноутбук належить особисто йому та використовується в його професійній діяльності адвоката. Він постійно мешкає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_6 , і ця адреса зазначена де він здійснює свою адвокатську діяльність. Вилучений ноутбук був придбаний ним у грудні 2024 року, оплачений з його рахунку (як самозайнятої особи адвоката), з метою використання, як адвокатом. Так як ОСОБА_6 є його дружиною, він час від часу давав їй користуватись ноутбуком, там знаходились деякі її документи. Однак, це саме його ноутбук і містить документи, які мають адвокатську таємницю, відкриті акаунти, паролі. До своєї заяви долучив видаткову накладну за № 113 від 14.12.2024 про придбання товару - ноутбука марки «HP» (S/N 1H843324TХ), рахунок на оплату № 152 від 14.12.2024 придбаного товару - ноутбука марки «HP» (S/N 1H843324TХ), платіжну інструкцію на ім`я ОСОБА_12 про придбання вищевказаного ноутбуку.

Ураховуючи неявку прокурора та власників майна, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами, а також матеріалами, які надійшли до суду від вказаних сторін.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, заперечення власника майнаОСОБА_12 , оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як убачається з матеріалів провадження та як було встановлено слідчим суддею, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, було вилучене 01 травня 2026 року під час обшуку, клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду через засоби зв`язку «НОВА ПОШТА» 03 травня 2026, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - протягом 48 годин після вилучення майна, надійшло до канцелярії суду 04 травня 2026 року, вхід. № 15631.

З огляду на викладене, строки звернення з клопотанням про арешт майна, прокурором дотримані.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області під процесуальним керівництвом Дергачівської окружної прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 09.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідуваннявстановлено, що 09 квітня 2026 року до Дергачівської окружної прокуратури Харківської області надійшла заява ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності службової особи державної виконавчої служби та керівника одного з державних підприємств, які вимагають з нього неправомірну вигоду за вчинення такою службовою особою дій із використанням наданої їй влади чи службового становища в інтересах вказаної особи, а саме за сприяння у вирішенні питання зняття арешту з майна.

У ході проведення досудового розслідування процесуальним керівником надано доручення співробітникам Управління СБУ в Харківській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, за результатами виконання якого встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетні:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , працює на посаді директора Харківської філії ДП «СЕТАМ» (), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 61;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , працює на посаді заступника начальника заступника начальника Холодногірсько-Новобаварського відділу ДВС у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 46, 4-й поверх.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01.01.2026 у справі № 619/2928/26 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 473324721 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 по 1/2 частині кожному, де на даний час проживає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі відшукання та вилучення грошових коштів, які здобуті злочинним шляхом або отримані у результаті вчинення злочинної діяльності, цінностей та іншого майна (неправомірної вигоди).

01 травня 2026 року старшим слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_11 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, проведено обшук вищевказаного домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 .

В ході обшуку виявлено та вилучено:

- чотирнадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 41430678 міграційний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області», які запаковані до сейф-пакету «PSP 2031148»;

- дванадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 34952477 Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області», які поміщено до сейф-пакету «PSP 2031135»;

- ноутбук марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ із зарядним пристроєм (блок живлення) 65w, який поміщено до сейф-пакету «RAW 0010947».

Згідно зі ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За викладеного, майно вилучене під часобшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 від 02.05.2026, вилучене майно під час обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000026.

Отже, у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що чотирнадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 41430678 міграційний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області» та дванадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 34952477 Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області», які вилучені під час обшуку за місцем мешкання підозрюваної, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування в частині арешту аркушів паперу виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора. Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто вилучені чисті аркуші паперу з відбитком гербової печатки можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, а для якої мети вони зберігалися в даному житловому будинку, є предметом доказування, згідно ст. 91 КПК України, виходячи з обраної кваліфікації дій.

Що стосується вилученого ноутбуку марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ із зарядним пристроєм (блок живлення) 65w, слідчий суддя виходить з наступного.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Слідчий чи прокурор може зробити та вилучити копію інформації, що міститься на вищезазначених носіях, або ж якщо вилучає носії інформації - на вимогу володільця має лишити йому копію відповідної інформації.

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що метою накладення арешту на вищезазначене майно, в тому числі і на ноутбук є збереження речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Із матеріалів клопотання вбачається, що власником вилученого ноутбука марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ ОСОБА_12 , який на даний час є діючим адвокатом (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1037), було надано код-доступу до вилученого ноутбука, тобто фактично, маючи повний доступ до усієї необхідної інформації, яка зберігається на ноутбуку, слідчий мав змогу здійснити копіювання такої інформації на окремий матеріальний носій, як із залученням спеціаліста або без такого та використовувати таку інформацію у подальшому, як докази в рамках кримінального провадження; на даний час слідчому судді на надано відомостей, що по даному кримінальному провадженню призначені судові експертизи, в тому числі експертиза комп`ютерної техніки і програмних продуктів; матеріали клопотання про арешт не містять жодних доказів про реальність призначення такої експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів.

Власник майна - ноутбуку марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ ОСОБА_12 надав суду копію видаткової накладноїза № 113 від 14.12.2024 про придбання товару - ноутбука марки «HP» (S/N 1H843324TХ), рахунок на оплату № 152 від 14.12.2024 придбаного товару - ноутбука марки «HP» (S/N 1H843324TХ), платіжну інструкцію на ім`я ОСОБА_12 про придбання вищевказаного ноутбуку.

В своїх запереченнях ОСОБА_12 зазначає, що ноутбук був придбаний ним у грудні 2024 року, з метою використання, як адвокатом, в якому зберігається інформація, яка містить адвокатську таємницю, відкриті акаунти, паролі.

Законодавцем передбачені гарантії діяльності адвоката у зв`язку з виконанням професійних обов`язків, які стосуються заборони будь-якого втручання і перешкод у здійсненні адвокатської діяльності (ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Разом із тим, Закон та КПК України визначають порядок проведення стосовно адвоката слідчих дій, що здійснюється винятково з дозволу суду і які не містять заборони на вилучення певних речей і документів для встановлення і перевірки обставин, які є предметом досудового розслідування. Дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дружиною ОСОБА_12 , проживаючих разомза адресою: АДРЕСА_2 , був отриманий у слідчого судді за клопотанням керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 , із визначенням переліку речей і документів, що підлягали відшуканню. В цій частині вимоги закону не порушені.

Слідчий суддя зауважує, що клопотанням та документами доданими в його обґрунтування не доведено, що ноутбук марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ із зарядним пристроєм (блок живлення) 65w, який був вилучений під час проведення обшуку, стосується обставин вчинення кримінального правопорушення та підпадає під ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині. Також, на даний час по даному кримінальному провадженню не призначені судові експертизи, в тому числі експертиза комп`ютерної техніки, а тому підстава, передбачена ч. 2 ст. 168 КПК України, для вилучення ноутбука ( з метою проведення експертного дослідження) взагалі відсутня. Інших обґрунтованих підстав накладення арешту на ноутбук, прокурором не наведено.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами статті 219 КПК України, а крім того слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000026 від 09 квітня 2026 року на вилучене майно, яке було виявлене та вилучене під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ,а саме :

- чотирнадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 41430678 міграційний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області», які запаковані до сейф-пакету «PSP 2031148»;

- дванадцять аркушів А4 із відбитком печатки гербової із написом «Міністерство юстиції України ідентифікаційний код 34952477 Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області», які поміщено до сейф-пакету «PSP 2031135», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном в межах строку досудового розслідування, абоухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

В іншій частині клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути особі, майно якої тимчасово вилучено ОСОБА_12 , ноутбук марки «HP» сірого кольору S/N 1H843324TХ із зарядним пристроєм (блок живлення) 65w, який поміщено до сейф-пакету «RAW 0010947».

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали по визначенню місця зберігання арештованого майна покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 08 травня 2026 року о 14 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1