Справа № 593/253/26
Провадження № 1-і/593/7/2026
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2026 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Бережани Тернопільської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а також клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000883, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Підгаєцького району Тернопільської області, українця, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України солдата резерву 1-го запасного взводу 63 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину -сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2026 року на розгляд Бережанського районного суду надійшло кримінальне провадження, внесене 29 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000883 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

23 лютого 2026 року ухвалою Бережанського районного суду вищевказане кримінальне провадження призначено до підготовчого засідання на 11 березня 2026 року.

10 березня 2026 року прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону надіслав суду клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому ж кримінальному провадженні строком до 60 днів, так як термін дії обраного раніше запобіжного заходу закінчується 12 березня 2026 року.

11 березня 2026 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст.401 КК України та закриття вказаного кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав своє клопотання із підстав, наведених у ньому, просив його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні клопотання свого захисника підтримав, просив його задоволити, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України та закрити кримінальне провадження стосовно нього. Також повідомив, що розуміє наслідки закриття провадження з підстав ч. 5 ст. 401 КК України, і що звільнення його від кримінальної відповідальності є не з реабілітуючих підстав. У судовому засіданні обвинувачений також подав письмове клопотання про свій намір (бажання) продовжити військову службу.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого, вважає, що для цього наявні, передбачені законом підстави. Одночасно повідомила суд про те, що у зв`язку із поданням захисником клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України за ч. 5 ст. 401 КК України немає необхідності розглядати подане раніше прокурором клопотання стосовно продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на 60 днів, так як відпала необхідність у ньому, а тому просила залишити його без розгляду.

Суд, вивчивши клопотання захисника обвинуваченого, дослідивши надані суду документи, вислухавши позицію учасників кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання захисника слід задоволити, виходячи із наступного.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як вбачається із ч.5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно із ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно положення абз.11 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Із обвинувального акту вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 5 ст. 407 КК України, скоєне ним за таких обставин.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

29 квітня 2023 року солдат ОСОБА_4 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 .

У період з 29 квітня 2023 року солдат ОСОБА_4 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від військової служби, 29 квітня 2023 року, в ранкову пору доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив розташування 63 запасної роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував по 11 січня 2026 року, коли о 22 годині 16 хвилин був затриманий працівниками ВП №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області у місті Бережани, що за адресою: місто Бережани, вулиця Степана Бандери, будинок 8, чим вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022).

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше не судимий і до кримінальної відповідальності за ст.ст.407, 408 КК України не притягувався.

У судовому засіданні 11 березня 2026 року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до суду із письмовим клопотанням про намір продовжити військову службу, яке підтримав і просив взяти до уваги при вирішенні клопотання його захисника.

Командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження військової служби в Збройних Силах України солдатом ОСОБА_4 .

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 405 КК України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, 11 березня 2026 року звернувся до суду із клопотанням про намір продовження проходження військової служби та командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження проходження ним військової служби.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України і закриття цього кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого слід задоволити.

Щодо стосується клопотання сторони обвинувачення про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , то суд зазначає наступне.

Згідно положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Судом встановлено, що 13 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 12 березня 2026 року.

Згідно з ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього передбачених законом процесуальних обов`язків, а також перешкоджання спробам переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор у зв`язку із поданим захисником клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття вищевказаного кримінального провадження з підстав, передбачених ч.5 ст. 401 КК України, бо обвинувачений ОСОБА_4 виявив бажання продовжити службу у Збройних Силах України, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, просила не розглядати подане 10 березня 2026 року клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, так як воно втратило свою актуальність.

Враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою слід залишити без розгляду так як воно не підтримане особою, яка його заявила, а крім цього ст. 203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладений висновок суду про доцільність та можливість закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого із наведених підстав, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід залишити без розгляду, звільнивши його з-під варти в залі суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.5 ст.401, ч.5 ст.407 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у зв`язку із добровільним його зверненням із клопотанням до суду про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0000883, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин з дня набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Повний текст ухвали у відповідності до ч.2 ст. 376 КПК України складено 14 березня 2026 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1