Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

20 лютого 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 6 січня 2026 року щодо нього у кримінальному провадженні № 0003090,

у с т а н о в и в :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.01.2026 ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, та покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2025, ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

01.02.2026 обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині правової кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України змінити у зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які мають бути чітко сформульовані, та відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Порушуючи питання про зміну вироку в частині правової кваліфікації його дій, ОСОБА_2 просить ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, однак не вказує, яке саме. Тож, апеляційні вимоги є неконкретними.

Оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, апеляційні вимоги обвинуваченого унеможливлюють апеляційний розгляд та постановлення судом апеляційної інстанції законного та обґрунтованого судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 6 січня 2026 року щодо нього залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 /сім/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1