Справа № 638/6619/26
Провадження № 1-кс/638/828/26
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадження № 0000369 від 17 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Артемове, Донецбкої області, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, яка офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

31 березня 2026 року слідчий СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї наступні обов`язки: не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотанням мотивоване тим, що СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000369 від 17.02.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована.

Слідчий зазначає, що на теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи поведінку та особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також матеріали кримінального провадження сторона обвинувачення дійшла до висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрювана ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні (п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким та одночасно може запобігти вказаним ризикам, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засідання прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 також підтримала клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Харківським РУП №3 ГУНП в Харківській за процесуального керівництва Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000369 від 17 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скоєних за наступних обставин.

ОСОБА_5 у період часу з 22.04.2025 по 09.08.2025, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що її співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував в зоні бойових дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, викрала належне ОСОБА_6 майно при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 достеменно знаючи, що її співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на протязі часу з початку квітня місяця 2025 року по середину лютого місяця 2026 року буде перебувати поза межами м. Харкова у зв`язку з виконанням службових обов`язків, вирішила скористатись нагодою та викрасти належне потерпілому ОСОБА_6 майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, проживаючи сама у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , у проміжок часу з 22.04.2025 по 09.08.2025 викрала з вищевказаної квартири 2 (два) ноутбуки торгівельної марки «Asus» моделі «ROG Strix G513», вартістю 23050 грн. 00 коп., кожний, 1 (одну) зарядну станцію, торгівельної марки «Bluetti», моделі «EB3A», 600 Вт., вартістю 11599 грн., 25 коп., 1 (одну) ігрову консоль торгівельної марки «SONI» моделі «PlayStation 5», вартістю 22961 грн. 50 коп., 1 (один) мікрофон торгівельної марки «FIFINE» моделі «A6 AMPLIGAME», вартістю 1335 грн. 39 коп., 1 (одну) мікрохвильову піч, торгівельної марки «ARDESTO» моделі «GO-E845GB», вартістю 2622 грн. 14 коп., 1 (одне) ігрове кермо торгівельної марки «LOGITECH» моделі «G923 SE Racing Wheel and Pedals», вартістю 12306 грн., 07 коп., 1 (один) телевізор торгівельної марки «LG» моделі «43UA75006LA» вартістю 10666 грн., 67 коп., 1 (одну) зарядну станцію для ігрової консолі та геймпадів, торгівельної марки «Dobe» моделі «Multifunction Cooling Charging Dock for PS5/PS5 Slim/PS5 Pro» вартістю 1444 грн., 15 коп., що належали потерпілому ОСОБА_6 після чого заклала вищевказані речі до мереж ломбардів без наміру викупу.

Так 22.04.2025 року у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, пр-т. Перемоги, буд. 62/2 заклала до мережі ломбардів «Компроміс» належний потерпілому ОСОБА_6 ноутбук торгівельної марки «Asus» моделі «ROG Strix G513», вартістю 23050 грн. 00 коп., без наміру викупу та отримавши гроші за ноутбук витратила їх на власні потреби.

24.07.2025 року у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, пр-т. Перемоги, буд. 62/2 заклала до мережі ломбардів «Компроміс» належну потерпілому ОСОБА_6 зарядну станцію, торгівельної марки «Bluetti», моделі «EB3A», 600 Вт., вартістю 11599 грн. 25 коп., без наміру викупу та отримавши гроші витратила їх на власні потреби.

24.07.2025 року у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, пр-т Науки, буд. 27, заклала до мережі ломбардів «Перший», належну потерпілому ОСОБА_6 ігрову консоль торгівельної марки «SONI» моделі «PlayStation 5», вартістю 22961 грн. 50 коп., без наміру викупу та отримавши гроші витратила їх на власні потреби.

29.07.2025 року об 17 год. 04 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29-А заклала до мережі ломбардів «Є Гроші» належний потерпілому ОСОБА_6 мікрофон торгівельної марки «FIFINE» моделі «A6 AMPLIGAME», вартістю 1335 грн. 39 коп., без наміру викупу та отримавши гроші витратила їх на власні потреби.

05.08.2025 року об 14 год. 39 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29-А заклала до мережі ломбардів «Є Гроші» належну потерпілому ОСОБА_6 мікрохвильову піч, торгівельної марки «ARDESTO» моделі «GO-E845GB», вартістю 2622 грн. 14 коп., без наміру викупу та отримавши гроші витратила їх на власні потреби.

07.08.2025 року об 14 год. 43 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, буд. 1-А заклала до мережі ломбардів «Є Гроші» належне потерпілому ОСОБА_6 ігрове кермо торгівельної марки «LOGITECH» моделі «G923 SE Racing Wheel and Pedals», вартістю 12306 грн., 07 коп., без наміру викупу та отримавши гроші витратила їх на власні потреби.

09.08.2025 року об 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, буд. 1-А заклала до мережі ломбардів «Є Гроші» належний потерпілому ОСОБА_6 телевізор торгівельної марки «LG» моделі «43UA75006LA» вартістю 10666 грн., 67 коп., без наміру викупу та отримавши гроші витратила їх на власні потреби.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальний збиток на загальну суму 109035 гривні 35 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 18.02.2026 року в період часу з 19:00 по 19:29 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , була допитана у якості свідка в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000369 від 17.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що здійснювалось слідчим відділом Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області. Будучи попередженою, під час допиту, слідчим СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України про завідомо неправдиве показання свідка під час досудового розслідування і засвідчивши це попередження особистим підписом у протоколі допиту свідка, реалізовуючи власний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, задля уникнення відповідальності за вчинені нею кримінально протиправні дії, надала показання як свідок про те, що вона у період часу з 09.02.2026 по 16.02.2026 перебувала в смт. Олександрівка, Кіровоградської області, в цей час невідома особа проникла до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де вона мешкала разом з ОСОБА_6 та здійснила крадіжку побутової та ігрової техніки що належала ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вказані відомості є неправдивими.

Достовірно знаючи, що таких фактів не було та те, що дане кримінальне правопорушення вчинила ОСОБА_5 сама, усвідомлюючи неправдивість відомостей, остання надала органу, що здійснює досудове розслідування, завідомо неправдиві покази свідка, які поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а саме у завідомо неправдивих показаннях свідка органу, що здійснює досудове розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 133, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Тобто суд зобов`язаний з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 могла вчинити інкримінованій їй кримінальні правопорушення. При цьому, варто зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол огляду місця події від 16.02.2026 з фототаблицею до нього, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 18.02.2026, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.02.2026, а також інші документами та матеріали, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 384 КК України, за обставин, викладених у клопотанні.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали та обставини вчинення злочину, суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваної з вчиненими кримінальними правопорушеннями, оскільки для стороннього спостерігача прослідковується зв`язок між описаними діями та подіями, які відбулися.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Надаючи оцінку наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявністю яких слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

На переконання суду, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик переховування від органів досудового розслідування та суду) існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років позбавлення волі та на підставі чинного законодавства України має право виїзду за кордон, що може спонукати останню до намагання уникнути кримінальної відповідальності, за вчинений нею злочин.

Також суд вважає доведеним реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на потерпілого, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, підозрювана відомо про контактні данні потерпілого ОСОБА_6 , з яким вона протягом тривалого часу перебувала стосунках та ділила спільний побут. Відтак, підозрювана має можливість тим чи іншим способом впливати на потерпілого з метою зміни останнім своїх показань на її користь. Суд зазначає, що хоча під час досудового розслідування потерпілий уже допитаний, однак статтями 23 та 224 КПК України передбачено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, ОСОБА_5 , може здійснити вплив на потерпілого, застосувавши, зокрема, психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Крім того, суд вважає більш детально зупинитися на наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній (до 8 років позбавлення волі), не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Зазначені висновки ЄСПЛ корелюються з положенням ст. 178 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Дослідженням даних про особу підозрюваної встановлено, що вона раніше не судима, офіційно не працевлаштована, заміжня, проте разом з чоловіком не проживає, має на утриманні дитину 2015 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території, зареєстрована як ВПО за адресою, відмінною від фактичного місця проживання.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, які виконують роль стримуючого фактору щодо настання ризику переховування від правоохоронних органів та суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність та реальне існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти настанню яких неможливо без застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 з покладенням на неї на строк у два місці наступних обов`язків: не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя наголошує, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177-179, 193-194, 196-197, 205, 309, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадження № 0000369 від 17 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 31 травня 2026 року, поклавши на неї наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали надіслати на виконання до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у кримінальному провадження № 0000369 від 17 лютого 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1