печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 від 05.02.2026 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001317 від 17.11.2023 та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 від 05.02.2026 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001317 від 17.11.2023 та зобов`язання вчинити дії.

Вивчивши матеріали скарги, встановлено, що особа, яка подала скаргу, просить, далі по тексту:

«1. скасувати постанову від 05 лютого 2026 року, отримана 11 березня 2026 року, винесена процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 від 27.01.2026 про скасування постанови слідчого про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 , поданого у кримінальному провадженні № 0001317 від 17.11.2023 року, з підстав зазначених у мотивувальній частині постанови;

2. зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001317 від 17.11.2023 року, скасувати винесену старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 постанову про оголошення розшуку ОСОБА_3 від 17 листопада 2023 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17 листопада 2023 № 0001317».

Системний аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави вважати, що скарга, з якою звернулася адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до слідчого судді, не може бути предметом розгляду, та провадження не підлягає відкриттю з підстав, передбачених статтею 304 КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Разом з цим, скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 направлена на скасування рішення прокурора та зобов`язання вчинення дій, які не входять до переліку оскарження рішень, прямо передбаченою спеціальною нормою кримінального процесуального закону.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 370/2316/18 (провадження № 51 - 9929 км 18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 КПК України.

Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; про закриття кримінального провадження; про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; про відмову у визнанні потерпілим; про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, а також повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру та рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки. Даний перелік, визначений КПК України, є вичерпним.

Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Зазначені обставини також кореспондуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26.03.2019 по справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Частиною другою статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною першою статті 36, частиною п`ятою статті 40 КПК України, частиною четвертою статті 40-1 КПК України визначено, що прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач або прокурор самостійно.

Таким чином, стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 14.02.2023 у справі № 405/680/22).

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги особи, яка подала скаргу, в яких вона просить, далі по тексту: «скасувати постанову від 05 лютого 2026 року, отримана 11 березня 2026 року, винесена процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 від 27.01.2026 про скасування постанови слідчого про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 , поданого у кримінальному провадженні № 0001317 від 17.11.2023 року, з підстав зазначених у мотивувальній частині постанови; зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001317 від 17.11.2023 року, скасувати винесену старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 постанову про оголошення розшуку ОСОБА_3 від 17 листопада 2023 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17 листопада 2023 № 0001317», не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями глави 26 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Керуючись статтями 1-26, 303, 304, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 від 05.02.2026 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001317 від 17.11.2023 та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1