Номер провадження: 11-кп/813/1639/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2025, якою було відмовлено в задоволенні її заяви про роз`яснення судового рішення в межах к/п №0000067 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

установив:

Вищезазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції було відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.202, якою було відмовлено в задоволенні її заяви про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду к/п №0000067 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В подальшому, 26.08.2025 обвинуваченою ОСОБА_3 на електронну адресу Приморського районного суду м. Одеси було подано апеляційну скаргу на вищезгадану ухвалу суду від 13.05.2025, в якій остання, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, практики ЄСПЛ та Конституції України, а також допущення юридичних помилок, які призвели до звуження її права на захист та апеляційне оскарження, просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати суддю виконати вимоги ст. 380 КПК України та роз`яснити ухвалу від 27.02.2025.

Ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 05.09.2025 було відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 13.05.2025.

Згодом, постановою Першої судової палати ККС у складі ВС від 03.02.2026 касаційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено та ухвалу Одеського апеляційного суду від 05.09.2025 про відмову у відкритті провадження було скасовано, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції послугувало те, що апеляційний суд, застосовуючи положення ч. 4 ст. 399 КПК України, не з`ясував реального змісту оскаржуваного судового рішення, допустив формальне застосування процесуальної норми без аналізу мотивувальної частини судового рішення, що призвело до необґрунтованого обмеження права ОСОБА_3 на апеляційний розгляд.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_3 , доходжу висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за нею з наступних підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Вимогами ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції та не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В свою чергу, в силу приписів ч. 4 ст. 380 КПК України, ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що к/п №0000067 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України перебуває на стадії судового розгляду в Приморському районному суді м. Одеси.

Ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 27.02.2025 було відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду к/п №0000067, а ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2025 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення вищезгаданої ухвали суду про відмову в задоволенні заяви про відвід.

В контексті вирішення питання стосовно допуску до апеляційного розгляду поданої обвинуваченою ОСОБА_3 апеляційної скарги, суддя-доповідач зауважує на наступному.

Так, як на цьому обґрунтовано зауважує обвинувачена ОСОБА_3 в поданій апеляційній скарзі, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 18.11.2019 у справі №367/3068/17 (провадження №51-8936кмо18), апеляційному оскарженню, на підставі ч. 4 ст. 380 КПК України, підлягає лише ухвала суду про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, постановлена за результатами розгляду такої заяви, якщо її предметом було судове рішення, яке підлягає роз`ясненню в порядку, передбаченому ч. 1 цієї статті.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові ККС у складі ВС від 22.10.2024 у справі №753/9237/23 (провадження №51-1842км24).

Разом із тим, в даному випадку вирішального значення набуває правовий висновок, викладений в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 02.02.2026 у справі №766/2466/24 (провадження №51-107кмо25), відповідно до якої роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які прийняті за результатами судового провадження у судовому засіданні та якими вирішено питання, що становило предмет його розгляду.

Предметом касаційного перегляду в даному випадку була ухвала апеляційного суду про закриття провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду 1-ої інстанції про відмову в роз`ясненні ухвали цього ж суду про продовження строку тримання під вартою.

Суд касаційної інстанції зауважив на тому, що така ухвала про продовження строку тримання під вартою, постановлена в ході судового розгляду, не є судовим рішенням, яке є результатом даного судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, тому вона не підлягає роз`ясненню на підставі ч. 1 ст. 380 КПК та відповідно до ч. 4 вказаної процесуальної норми не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

В даній постанові ОП суду касаційної інстанції дійшла переконання про те, що висновок, викладений у вищезгаданій постанові ОП ККС у складі ВС від 18.11.2019 у справі № 367/3068/17 (провадження №51-8936 кмо18) про те, які судові рішення необхідно вважати результатом судового провадження, тобто якими судовими рішеннями вирішено питання, що становило предмет його розгляду, суди повинні вирішувати у конкретному кримінальному провадженні, виходячи з того, яке питання було предметом розгляду суду. Формування вичерпного переліку судових рішень, які є або не є результатом судових проваджень, неможливе, оскільки коло питань, які вирішуються слідчими суддями на етапі досудового розслідування та судом під час судового розгляду є надзвичайно широким, як і коло процесуальних правовідносин, які регулюються кримінальним процесуальним законодавством України.

Підсумувавши викладене, ОП ККС у складі ВС в постанові від 02.02.2026 у справі №766/2466/24 дійшла висновку про те, що якщо заявник просив роз`яснити судове рішення, яке не є самостійним предметом роз`яснення за процедурою, визначеною ст. 380 КПК України, оскільки не є результатом судового розгляду, то суд апеляційної інстанції вправі відмовити у відкритті провадження або закрити апеляційне провадження у разі, якщо воно було відкрите за апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду за підсумком розгляду такої заяви.

З урахуванням вищевикладених положень кримінального процесуального закону та актуальної на теперішній час судової практики суду касаційної інстанції, суддя-доповідач доходить висновку про те, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2025, якою в межах к/п №0000067 було відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 про відмову в задоволенні заяви про відвід судді, не є судовим рішенням, яке є результатом даного судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, внаслідок чого така ухвала не підлягає окремому апеляційному оскарженню за правилами ч. 4 ст. 380 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_3 оскаржує ухвалу, яка не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, то вважаю, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 та повернути її останній.

Керуючись ст.ст. 7-9, 24, 370, 392, 399, 419, 532, 615 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2025, якою було відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.202 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду к/п №0000067 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати обвинуваченій ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2