Справа № 521/7509/15-к
Номер провадження:1/521/6/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м.Одеси клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , про поновлення провадження у справі та закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду м.Одеси перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

На підставі обвинувального висновку, затвердженого 11.05.2010 року, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

03.04.2012 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , ОСОБА_4 було оголошено в розшук, провадження у справі зупинено. Також судом прийнято рішення, що у разі затримання підсудного обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

11.02.2026 року із клопотанням, в порядку ст. 11-1 КПК України (1960 року), про вирішення питання про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно ст. 49 КК України, звернулась прокурор Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Станом на день розгляду вказаного клопотання, розшук підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не здійснено, місцезнаходження не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просила суд відновити судове провадження у зазначеній справі та наполягала на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

03.04.2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , було оголошено у розшук. Розшук підсудних не здійснено.

Посилаючись на ст.49 КК України та ст.11-1 КПК України (1960 року), коли особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло 15 років.

Потерпілі, будучи належним чином повідомлені про розгляд клопотання прокурора, до суду не прибули.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши прокурора, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінальних правопорушень) - Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

При цьому ч. 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Згідно зі ст.49 КК України (в чинній редакції), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Частинами 2, 3 ст.49 КК України (в чинній редакції) передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Таким чином, вбачається, що загальний строк давності, передбачений ч.2 ст.49 КК України (як в редакції, що діяла на момент вчинення кримінальних правопорушення, так і в чинній редакції) однаковий, а саме, у разі якщо особа ухилилася від досудового розслідування або суду, вона в такому випадку звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Судом встановлено, що з часу вчинення кримінальних правопорушень (у період з травня 2009 року по 13.12.2009 року останній епізод), в якому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується, минуло понад п`ятнадцять років та вказані кримінальні правопорушення не підпадають під заборону застосування давності вчинення кримінальних правопорушень, визначених ч.5 ст.49 КК України.

Розшуком підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не встановлено його місцезнаходження, проживання чи перебування.

Станом на день розгляду клопотання даних про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили нове кримінальне правопорушення, суду не надано.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Крім того, у постанові від 12.11.2019 року по справі № 566/554/16-к Верховний Суд зробив висновок, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та здійснюється незалежно від визнання своєї вини у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень закрити кримінальне провадження.

Оскільки всі вимоги закону у даному випадку дотриманні, є очевидним, що існують законні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та закриття щодо нього кримінальної справи.

Пункт 11 Розділу ХІ Перехідних Положень до КПК України (2012 року), вказує на те, що кримінальні справи, які до дня набрання чинності КПК України (2012 року) надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанції і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності КПК України (2012 року).

Згідно ч. 2 ст. 11-1 КПК України (1960 року), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

При наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 КПК України (1960 року), суд своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом (ст. 248 КПК України 1960 року).

Відповідно до ст. 262 КПК України (1960 року), розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою. Розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках: 1) коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду; 2) коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, підсудний просить розглянути у його відсутності. Проте суд має право і в цьому разі визнати явку підсудного обов`язковою.

Суд вважає, що у даному випадку обставини вказаної кримінальної справи свідчать про можливість застосування норми-виключення із правила, враховуючи значний строк, який минув з часу вчинення правопорушень до дня судового розгляду. З моменту вчинення кримінальних правопорушень і до теперішнього часу минуло більше 16 років, тобто минули загальні строки давності притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

Підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`являючись до суду, фактично ігнорує не тільки правосуддя але й обставини, які можуть вплинути на його права та обов`язки. Не бажання розумно оцінити всі наслідки притягнення до кримінальної відповідальності, ігнорування системи правосуддя, на думку суду, свідчать про небажання у будь-який спосіб вирішити вказану кримінальну справу. Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бажають спростування обвинувачення та реалізації свого права на захист, відмовляючись у такий спосіб від своїх прав, які передбачені і гарантовані КПК України (1960 року), в тому числі і від права на розгляд відносно нього справи у суді.

Враховуючи викладені обставини та встановлені факти, а також вимоги КПК, суд вважає, що у даному випадку можливо без шкоди для особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, провести розгляд кримінального провадження без її участі та закрити провадження у справі з підстав, встановлених у законі, звільнивши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, а тому клопотання прокурора про поновлення провадження у кримінальній справі та про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

У зв`язку із закриттям справи суд скасовує обраний відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний постановою Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 29 липня 2021 року, вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (постанова по справі № 552/5595/18). Крім того, закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілої права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що позовні заяви підлягають залишенню без розгляду. Проте суд зазначає, що потерпілі не позбавлені можливості звернутись до суду з позовною заяву у порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 11 Розділу ХІ Перехідних Положень до КПК України (в ред. 2012 року), ст.ст. 11-1, 248, 262, КПК України (в ред. 1960 року), суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про поновлення провадження у справі та закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Провадження по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України відновити.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, КК України закрити, на підставі ст. 11-1 КПК України (1960 року).

Звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України закрити, на підставі ст. 11-1 КПК України (1960 року).

Речові докази, відповідно до постанов слідчого, а саме:

- саббуфер марки «Xlopa» чорного кольору вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 ;

- дерев`яний брусок 19 см. + 6 см. + 9 см. знищити;

- 4-ри фрагменти ствола дерева знищити;

- три металічні автомобільні ключі знищити;

- 4-ри комплекти коліс в зборі вважати повернутими потерпілому;

- домкрат знищити.

Цивільні позови залишити без розгляду.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1