Провадження №1-кп/447/214/26
Справа №447/747/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

у складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні на стадії на стадії підготовчого судового засідання в рамках кримінального провадження № 0000833 від 03 липня 2025 року клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жупани, Сколівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та який проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 від 03 липня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

26 березня 2026 року на адресу суду від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 з наданою згодою командира військової частини НОМЕР_2 щодо проходження служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 .

У судовому засіданні 26 березня 2026 року захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України. До клопотання захисник долучив письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 щодо проходження служби ОСОБА_4 у військовій частині з проханням звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити, оскільки він має намір продовжити проходити службу в Збройних Силах України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив подане клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України. При цьому просив врахувати, що ОСОБА_4 хоча раніше не судимий, проте двічі вчиняв самовільне залишення військової частини, що виключає можливість його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Суд, заслухавши позиції учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, приходить висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини на понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Отже, зі змісту ч. 5 ст. 401 КК України вбачається, що підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності є:

- добровільне звернення до суду із клопотанням про намір продовжити проходження військової служби;

- згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України (ч. 3 ст. 285 КПК України);

- наявна письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби;

- під час дії воєнного стану вперше вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.407,408 КК України.

Отже, однією з обов`язкових умов звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на цій підставі є вчинення ним кримінального правопорушення вперше.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 06 грудня 2023 року (справа №715/396/23), від 21 березня 2024 року (справа №761/1571/23), від 28 вересня 2022 року (справа №447/528/22), особою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. В той же час особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи не зняту судимість за попереднє, у тому числі і необережне кримінальне правопорушення, звільняти від кримінальної відповідальності як таку, що вчинила злочин вперше, неможливо.

Згідно зі ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною.

Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена різними статтями КК України.

Реальна сукупність має місце тоді, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше кримінальних правопорушення.

Кожне із кримінальних правопорушень, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК України.

Таким чином, для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України законодавцем визначено сукупність необхідних умов, за наявності яких суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 407, 408 КК України, й вказані умови не є альтернативними.

Відповідно до встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин, що зазначені в обвинувальному акті, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України.

ОСОБА_7 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , однак 26.08.2024 самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував до 14.05.2025. 14 травня 2025 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та заявив про бажання надалі проходити військову службу у лавах Збройних Сил України. Відповідно до положень вищевказаних Законів, 19.05.2025 солдат ОСОБА_8 продовжив проходження військової служби та згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_4 № 144 від 19.05.2025 зарахований до списків особового складу та призначений на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_4 . В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 №149 від 25.05.2025 солдата ОСОБА_9 призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника 4 десантно-штурмового відділення З десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 3 дасантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 25.05.2025 №150, солдат ОСОБА_10 вибув для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 . Втім, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 25.05.2025 самовільно залишив місце зупинки транспортного засобу під час переміщення з військової частини НОМЕР_4 у військову частину НОМЕР_1 , та в подальшому не з?явився на службу без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 , був відсутній на службі без поважних причин, не виконував службові обов?язки, а службовий час проводив на власний розсуд до 06.01.2026 року. 06 січня 2026 року солдата ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 615 КПК України (у м. Миколаєві Стрийського району Львівської області).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які утворили реальну сукупність злочинів, що виключає можливість звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення обох злочинів на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Також судом враховано поведінку обвинуваченого, який вже користався положеннями ч. 1 ст. 401 КК України, проте не дотримався вимог законодавства та повторно самовільно залишив військову частину.

Оскільки однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, є вчинення особою вперше кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 407, 408 КК України, під час дії воєнного стану, тому особу, в діях якої вбачається повторність, сукупність (крім ідеальної) чи рецидив, не можна звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цієї статті.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 33, 401 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала, може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_11