Справа № 203/3146/24
Провадження № 1-кп/191/305/24
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2026 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду кримінальне провадження за №0001091 від 21.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України,

за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001091 від 21.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовані тим, що ухвалами слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2025 року до 22.02.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Зазначає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України не може бути обраний, заявлені ризики під час прийняття попереднього рішення про обрання запобіжного заходу не зменшились, тому просить клопотання задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала щодо продовження їй строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати до неї запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисники обвинуваченої ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали позицію своєї підзахисної, зазначили, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, жодним чином не обґрунтовані, обвинувачена не має наміру переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою. Просив визначити йому альтернативний запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 заперечував щодо продовження строків запобіжного заходу відносно його підзахисного, зазначивши про те, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, не обґрунтовані. Просив суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час розгляд кримінального провадження не завершений.

Так, згідно із ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Підставами для продовження строку тримання під вартою згідно із ст. 199 КПК України є те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування чи судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст. 177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2025 року до 22.02.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує дані, які характеризують їх особу.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштована, утриманців не має, студентка, раніше не судима, має місце реєстрації в Одеській області.

Обвинувачений ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, утриманців не має, раніше не судимий, має місце реєстрації у м. Одеса.

Питання обґрунтованості підозри перевірялось під час обрання і продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжного заходу і знайшло своє відображення у відповідних ухвалах слідчого судді. Зокрема, було встановлено факт їх відповідності критеріям обґрунтованості.

На час розгляду поданого прокурором клопотання не встановлено будь-яких відомостей, які б свідчили про зменшення чи зникнення ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому є підстави вважати, що такі ризики продовжують існувати. З огляду на те, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком 15 років або довічне позбавлення волі, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує їм у разі доведеності вини, можуть переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, ризик, що передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає обґрунтованим, оскільки обвинувачені здійснювали свою злочинну діяльність з використанням власних стільникових (мобільних) телефонів, а саме спілкувалися з замовниками диверсій за допомогою месенджеру «Telegram», в період воєнного стану, коли ЗСУ здійснюють захист держави України від збройної агресії російської федерації, отримували доходи від проведених диверсійних дій, тому перебуваючи на волі, обвинувачені можуть знищити все листування аби уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне.

Разом з тим, існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть здійснювати дії, направлені на ослаблення держави шляхом підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, оскільки обвинувачуються у вчиненні п`яти епізодів диверсій у проміжок часу з 10 по 28.12.2023 включно, тобто протягом тривалого часу, характер їх дій мав постійний, системний та регулярний характер, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних передумов, оскільки у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, не допитані обвинувачені, свідки, не досліджені речові та письмові докази. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями109-114-2,258-258-6,260,261,437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченим, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Крім того, враховуючи, що злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинені проти основ національної безпеки України, суд вважає необхідним не визначати розмір застави на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 317, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 квітня 2026 року включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3