Справа № 671/348/26
03 березня 2026 року
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Волочиського районного суду Хмельницької області клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воробіївка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, не працюючого (пенсіонер), інваліда ІІ групи, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 369 КК України,

встановив:

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 369 КК України, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 15.01.2026 у справі № 671/48/26, яка набрала законної сили 27.01.2026, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Незважаючи на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 15.01.2026 у справі № 671/48/26, з якою ОСОБА_5 був належним чином ознайомлений, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортним засобом.

Так, ОСОБА_5 22.02.2026 о 18 год. 47 хв. керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «VAZ», моделі «21051» із реєстраційним номером НОМЕР_1 на автодорозі поблизу житлового будинку № 22 по вул. Незалежності в м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, де був зупинений екіпажем сектору СРПП ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Тим самим, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Водночас, 09.01.2026 відносно ОСОБА_5 скеровано обвинувальний акт про вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

22.02.2026 о 18 годині 47 хвилин на автодорозі поблизу житлового будинку № 22 по вул. Незалежності в м. Волочиську Хмельницького району Хмельницької області екіпажем СРПП ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області в складі інспектора СРПП ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 та поліцейського СРПП ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 був зупинений автомобіль марки «VAZ», моделі «21051» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

В ході перевірки посвідчення водія, яке на вимогу працівників поліції пред`явив ОСОБА_5 , встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В результаті чого, інспектор СРПП ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 повідомив водія ОСОБА_5 про необхідність винесення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а також про настання кримінальної відповідальності за умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, та необхідність у зв`язку із цим виклику слідчо-оперативної групи на місце події для фіксування і документування вказаного факту.

В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості на автодорозі поблизу житлового будинку № 22 по вул. Незалежності в м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, діючи умисно, повторно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, яка передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП та ненакладення на нього адміністративного стягнення за вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення, звертався із пропозицією надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 500 гривень, 1000 гривень, 5000 гривень та 10000 гривень інспектору СРПП ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , який є службовою особою.

Тим самим, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому повторно, тобто у вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України.

28 лютого 2026 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 та ч. 2 ст. 369 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного тяжкого злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг за яке відповідно до ч. 2 ст. 369 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.

У разі необрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або обрання щодо нього іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, існують наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України:

підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи відповідальність, яка йому загрожує, в разі визнання його судом винуватим;

вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що 09.01.2026 відносно ОСОБА_5 скеровано обвинувальний акт про вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України;

Таким чином, метою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, необхідно врахувати наявність обставин, зазначених у ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення (злочину), тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили задовольнити.

Підозрюваний вважав можливим застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Додав, що він є інвалідом 2 групи та потребує періодичного відвідування лікувальних закладів.

Захисник підтримала позицію підозрюваного.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 369 КК України за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк:

- за ч. 1 ст. 382 КК України до трьох років;

- за ч. 2 ст. 369 КК України до шести років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується наданими органом досудового розслідування доказами.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя критично оцінює доводи клопотання з приводу можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, жодні докази чи обставини на підтвердження цього клопотання не містить.

В той же час, слідчий суддя погоджується з наявністю ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 09.01.2026 відносно ОСОБА_5 скеровано до суду обвинувальний акт про вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, при цьому, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені двох кримінальних правопорушеннях.

Так підозрюваний, будучи обізнаним про скерування до суду обвинувального акту, повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення та інше.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що підозрюваний проживає одиноко, є особою пенсійного віку та інвалідом ІІ групи, а тому застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту унеможливить підозрюваному забезпечувати мінімальні особисті потреби, що буде явно непропорційним ризику, який доведено прокурором, та обставинам справи.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт з можливістю покидати житло у визначений час зможе запобігти зазначеному вище ризику та забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Підстав для застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, як того просили захисник та підозрюваний, слідчий суддя не вбачає з викладених вище підстав.

З приводу обов`язків, які просить покласти на підозрюваного сторона обвинувачення слідчий суддя зазначає наступне.

Пункти 1-9 частини 5 ст. 194 КПК Україна не визначають таких обов`язків як прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та цілодобового не покидати житло.

Необхідність явки до слідчого, прокурора чи суду є обов`язком підозрюваного відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а заборона цілодобово покидати житло є складовою цілодобового домашнього арешту, а не обов`язком у розумінні п.п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки на підозрюваного покладаються виключно у тому випадку, коли необхідність їх покладення була доведена прокурором.

Клопотання про застосування запобіжного заходу не містить жодного обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного обов`язку носіння електронного засобу контролю (п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для покладення на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю.

Отже, прокурором не доведено необхідність застосування жодного з обов`язків, визначених п.п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України, тому такі, слідчим суддею до підозрюваного не застосовуються.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 181, 194-196 КПК України слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши покидати житло по АДРЕСА_1 з 16 год. по 10 год. наступного дня, зобов`язавши з`являтися за кожною вимогою до суду або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити Відділенню поліції № 1 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

Строк дії ухвали визначити до 25.04.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Повний текст виготовлено 05.03.2026.

Слідчий суддя