Справа № 991/4073/21
Провадження №11-кп/991/10/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

представника потерпілого -

Регіонального відділення

Фонду державного майна України

по Київській, Черкаській та

Чернігівській областях ОСОБА_11

представника потерпілого -

Державного підприємства

«Міжнародний аеропорт

«Бориспіль» ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду заяви захисників ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду справи № 991/4073/21 за апеляційними скаргами на вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000504 від 18 червня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки та зі штрафом у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Обвинувачену ОСОБА_6 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України та призначено їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки та зі штрафом у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Частково задоволено цивільний позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про відшкодування матеріальної шкоди та стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на їхню користь матеріальну шкоду у розмірі 10 996 758 (десять мільйонів дев`ятсот дев`яносто шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн 88 (вісімдесят вісім) коп. У решті вимог відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням, захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 та її захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 звернулись до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційними скаргами та доповненнями, у яких просять скасувати вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року.

Розглядаючи апеляційні скарги, 06.02.2026 колегія суддів перейшла до стадії судових дебатів. За клопотанням учасників провадження про надання їм часу до їх підготовки, судове засідання було відкладено на 10.02.2026. В свою чергу, 10.02.2026 розпочала свій виступ у дебатах сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_5 - захисник ОСОБА_8 .

Колегією суддів учасникам ставилось питання про обсяг часу, який їм необхідний для виступу в судових дебатах, однак, не всі учасники надали відповідь на таке питання. Зокрема, сторона захисту не змогла визначитись стосовно того, який їм необхідний час для висловлення позиції в дебатах.

Під час виступу у дебатах 09.03.2026 захиснику неодноразово зверталась увага судом на наявність повторень та необхідність виступу в межах апеляційних скарг та кримінального провадження.

Зважаючи на зазначені обставини, а також те, що виступ в дебатах сторони захисту, зокрема захисника ОСОБА_8 тривав протягом трьох засідань, саме: 10.02.2026, 20.02.2026, 26.02.2026 та 09.03.2026, колегією суддів, з метою вжиття судом заходів щодо забезпечення реалізації засад кримінального провадження, належної організації процесу, зокрема - розгляду його в розумні строки, постановлено встановити відповідний регламент для виступу в дебатах, а саме: стороні захисту ОСОБА_5 ще годину для того, щоб завершити виступ у дебатах, стороні захисту ОСОБА_18 - три години для виступу в дебатах, відповідно решта учасників визначились із часовим проміжком: прокурору одна година, представник ОСОБА_12 до 5 хвилин, представник ОСОБА_11 до 15 хвилин для виступу в дебатах.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заявили відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду справи № 991/4073/21. Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 підтримали заяви про відвід. В свою чергу, прокурор ОСОБА_10 заперечував проти задоволення заявлених відводів колегії суддів, представники потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 висловили позицію - на розсуд суду.

Заслухавши учасників провадження учасників провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України). Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою забезпечення дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити відвід колегії суддів, який, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, повинен бути вмотивованим. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ст. 81 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). А тому, вирішуючи питання щодо заявленого підозрюваною відводу, колегія суддів бере до уваги практику ЄСПЛ.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначається, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення ЄСПЛ у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Тобто, особиста безсторонність суду презюмується доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді чи колегії суддів. Захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не наведено будь-яких фактичних обставин, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судовому засіданні 10.03.2026 колегією суддів постановлено ухвалу про встановлення регламенту учасникам провадження під час виступу в судових дебатах, виходячи із мотивів, зазначених в ухвалі, занесенні у журнал судового засідання, зокрема, зважаючи на невизначеність сторони захисту у обсязі часу для виступу в судових дебатах. Судом неодноразово наголошувалось на суті змісту виступу у дебатах, що не співвідносне із цитуванням нормативно-правових актів, тощо.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою розгляд справи має відбуватися у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.

Одним із проявів безпідставного затягування розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку є умисне вчиненням дій, що мали наслідком затягування строків розгляду справи (постанова ВП ВС від 12 грудня 2024 року (справа № 990SCGC/20/24, провадження № 11-222сап24).

Заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи, наведені захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в обґрунтування заяв про відвід колегії суддів, не містить підстав, передбачених статтями 75, 76, 77, 79 КПК України, та фактично зводиться до негоди із прийнятим колегією суддів рішенням, а тому у задоволенні заяв про відвід слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 75, 76, 77, 79, 81 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Заяви захисників про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду справи № 991/4073/21 за апеляційними скаргами на вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000504 від 18 червня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3