Справа №504/542/26
Провадження №1-кс/504/93/26
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026с-ще Доброслав

Слідчий суддя Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000285, внесеному до ЄРДР 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000285, внесеному до ЄРДР 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що 30.10.2025 о 08:37 год. до ЧЧ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 23:00 год. 29.10.2025 по 08:00 год. 30.10.2025 невстановлена особа, в період дії воєнного стану, проникла до приміщення гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала належне йому майно, а саме генератор та акумуляторну пилку, чим спричинила матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

Так, 16.02.2026 в період часу з 12:31 год. до 13:38 год., проведено обшук житлового будинку та інших будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-шліфувальну машинку марки «Bosch» зеленого кольору, яку було поміщено до сейф-пакету НПУ PSP4021854;

-електричну пилу 2100 Вт сірого кольору, яку було поміщено до сейф-пакету НПУ та опечатано биркою НПУ В026703;

-тримач від зварювального апарату марки «Kurt Haufe» чорного кольору, який було поміщено до сейф-пакету НПУ NPU5257740;

-мобільний телефон марки «Redmi Note 5» із абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який було поміщено до сейф-пакету НПУ NPU5138348;

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S» із абонентським номером НОМЕР_3 , який було поміщено до сейф-пакету НПУ NPU5138347.

Метою накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його пошкодження, втрати, а також приховування чи відчуження.

Враховуючи те, що вилучені предмети містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника (володільця) чи його представника, що є необхідним з метою забезпечення арешту.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду в судове засідання не з`явився, до початку розгляду подав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Так з огляду на положення ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України вказане майно є тимчасово вилученим майном, та на нього може бути накладений арешт в порядку, та на умовах, передбачених ст. 170-173 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 УКПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого вилучені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, зі змісту наданого клопотання та копій матеріалів до нього, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо стосується предмета розслідування кримінального провадження, може містити на собі сліди кримінального правопорушення та за його допомогою встановити обставини події.

Таким чином, зазначені предмети є тимчасово вилученим майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та стане предметом дослідження з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що воно має значення для забезпечення кримінального провадження та існує можливість його використання, як доказу, а тому з метою його збереження, наявні підстави для накладення на нього арешту.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому створити обставини для його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Накладаючи арешт на майно, слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що полягає в необхідності проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування з вказаним речовим доказом, наслідки арешту для власника майна.

Накладення арешту на майно, яке є речовим доказом, до повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, не суперечить положенням КПК України і не пов`язано з набуттям конкретного процесуального статусу.

На підставі вищезазначеного слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на зазначені предмети.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-168, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000285, внесеному до ЄРДР 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку житлового будинку та інших будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-шліфувальної машинки марки «Bosch» зеленого кольору, яку було поміщено до сейф-пакету НПУ PSP4021854;

-електричної пили 2100 Вт сірого кольору, яку було поміщено до сейф-пакету НПУ та опечатано биркою НПУ В026703;

-тримача від зварювального апарату марки «Kurt Haufe» чорного кольору, який було поміщено до сейф-пакету НПУ NPU5257740;

-мобільного телефону марки «Redmi Note 5» із абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який було поміщено до сейф-пакету НПУ NPU5138348;

-мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10S» із абонентським номером НОМЕР_3 , який було поміщено до сейф-пакету НПУ NPU5138347, із забороною будь - якій особі розпоряджатися будь - яким чином цим майном та використовувати його для запобігання його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий (дізнавач) є самостійною процесуальною особою, який має дискреційні повноваження з визначення місця та порядку зберігання речових доказів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1