Справа № 464/641/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам"янка-Бузька в ході розгляду обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2023 за № 0000184 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України клопотань захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальогох правопорушення за ч. 4, 5 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні в ході дослідження протоколу проведеного обшуку захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання недопустимими доказами у кримінальному провадженні - відомостей (електронні дані) отримані внаслідок копіювання інформації з компютерного пристрою "4AF85AA6-297F-41D3-BA27-4F89A583E0C7" в ході обшуку від 07 грудня 2023, що проходив за адресою АДРЕСА_1 , зокрема сформованими у папки "ПК ОСОБА_6 " та "olha.krupa@skyinvest", які були поміщені до магнітного носія марки "My Passport" SWXB2A535W24A; визнати недопустими похідні докази від відомостей (електронних даних)отриманих внасілідок копіювання інформації з компютерного пристрою"4AF85AA6-297F-41D3-BA27-4F89A583E0C7" в ході обшуку від 07 грудня 2023, що проходив за адресою АДРЕСА_1 , зокрема: протоколу огляду предету жорсткого диску серійний номер SWXB2A535W24A, з інформацією вилученою в ході проведеного обшуку 07.12.2023 за адресою ьвівська область м.Кам"янка-Бузька вул. Шевченка,129а,(том 31 матеріалів кримінального провадження із додатками у томах 39,40,41); довідку (висновок) спеціаліста Західного офісу Держаудитслужби від 02 липня 2024 року (ТОм 10 матеріалів кримінального провадження); висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 634/635/24-22 від 08 серпня 2024 (том 10 матеріалів кримінального провадження) а також визнати недопустимими доказами "Аналітичні дані фінансово-господарської діяльності ПП "Скайінвест" та Аналітичні дослідження фінансово-господарської діяльності ПП "Скайінвест" у вигляді таблиць; визнати недопустимими доказами похідні докази від "Аналітичні дані фінансово-господарської діяльності ПП "Скайінвест" та Аналітичні дослідження фінансово-господарської діяльності ПП "Скайінвест" у вигляді таблиць, а саме: висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 634/635/24-22 від 08 серпня 2024 року (том 10 матеріалів кримінального провадження) .

Зокрема, вказав про те, що додаток до протоколу обшуку від 07.12.2023 за адресою вул.Шевченка,129а м.Камянка-Бузька ам саме відеозапис проведення слідчої дії,підтверджує істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час отримання доказів,що відповідно до положень КПК України є підставою для визнання таких доказів недопустимими. Грубим порушенням є те, що відеофіксація морменту копіювання фактично відсутня і сам процес належним чином не відображений у додатку до протоколу обшуку. Відеозапис не містить безперервної фіксації процесу копіювання інформації, через що сторона захисту позбавлена можливості перевірити цілісність, незмінність та автентичність даних. Крім цього стороною обвинувачення надається суду для дослідження Аналітині дані фінансово-господарської діяльності ПП "Скайінвест" та Аналітичні дослідження фінансово-господарської діяльності ПП "Скайінвест" та зазначається що такі документи є додатками до Довідки висновку) спеціаліста Західного офісу Держаудитслужби від 02.07.2024. Однак на думку сторони захисту такі твердження сторони обвинувачення не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема постановою слідчого від 15.04.2024 залучено спеціаліста Західного офісу Держаудитслужби для проведення аналітичного лослідження фінансово-господарської діяльності ПП ВКФ "Скайінвест" .02.07.2024 було складено Довідку (висновок) перевірки в якості спеціаліста для надання консультатцій в порядку ст. 71 КПК України. Така довідка складена на 18 аркашах та не зазначено про навність додатків до неї,зокрема будь-яких аналітичних даних чи аналітичних досліджень у таблицях. Наявність таких додатків не відображена також і у супровідному листі щодо повернення матеріалів кримінального провадження. Крім цього у зазначених таблицях не зазначено що вони складені спеціалістом Західного офісу Держаудитслужби ОСОБА_7 . Таким чином встановити походження таких таблиць неможливо. Враховуючи вищанаведені обставини вважає що подані прокурором для дослідження докази є недопустимими доказами, оскільки вони отримані в порядку визначеному кримінально-процесуальним законом.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане захисником клопотанн просив суд таке задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання заперечила щодо заявленого клопотання зазначила про те, що докази подані стороною обвинувачення про які йдеться мова у поданих клопотаннях є належними та допустимими та отримані в порядку визначеному КПК, відтак просила суд відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання за безпідставністю. Разом з тим зазначила про те що враховуючи зміст клопотання оцінка зазначених доказів щодо їх допустимості повинна бути надана судом в нарадчій кімнаті.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання, вважає, що клопотання захисника про визнання доказів очевидно недопустимими, не підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

За змістом ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення права та свободи людини, гарантовані Конституцією законами України, міжнародними договорами, згоди на обов`язковість яких надано Верховній Раді України, а також будь-які інші докази, отримані внаслідок істотного порушення права та свободи. людини.

Відповідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недостовірності доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочато.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення цього питання дозволяється до дискреційних повноважень суду.

При цьому системний аналіз ст. 89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Необхідно від цього моменту прийняття рішення про недопустимість доказів, яке окреслено межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК України . Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури виробництва якого відповідно до положення КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

Існують також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість більшості судом у кожному конкретному випадку у зв`язку з установленими обставинами кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію "очевидна недопустимість доказу", слід розглядати через призму положення інституту доказового права у його нерозривному зв`язку з кримінально-процесуальними правовідносинами.

Аналогічна позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі N 223-1446/0/4-12 від 05 жовтня 2012 року "Про деякі питання здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" , де встановлено, що відомості матеріалів, та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальному порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це відповідно до ч. 2ст. 89 КПК України тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочато. Зазначене правило використовуєте і щодо доказів,ст. 87 КПК України ) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості. В іншому випадку суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (п. 8).

Правила оцінки доказів, особливо вимог дотримання передбаченого законодавством порядку мають при отриманні доказів, задля запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів ( постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі N 601/1143/16 ).

У контексті такого елемента допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання свободи суд додатково звертає увагу на те, що розміщення та утримання такого є в порядку насамперед (1) неможливості істотного порушення прав і людини в ході збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви в надійності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Із врахуванням відповідного самого критерію визначення недостовірності доказів, які наведені вище, обумовлюють диференційований порядок вирішення питань щодо їх недопустимості: (1) під час будь-якого судового розгляду при встановленні недопустимості доказів (частина 4 статті 87, частина 2 статті 89 КПК ) - у випадках, коли: 1) такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свободи людини і 2) їх недопустимість обумовлена ??такими обставинами, які в будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; (2) у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (частина 1 статті 89 КПК ).) - при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які: 1) тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі у всій сукупності доказів; 2) зумовлюють заявлені сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має питання про хворобу щодо можливості подання сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів. У разі, якщо б була можливість визнати доказ недопустимим лише на підставі формального порушення порядку його отримання без співставлення його з іншими доказами, не було б необхідності передбачати в КПК вирішення цього питання саме в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

При вирішенні питань щодо допустимості похідних доказів суд має встановити лише те, що первинний доказ отриманий із істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ отриманий саме за допомогою цієї. Інформація, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим за підставами частин 1-3 статті 87 КПК . Визнання недопустимих первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК, саме по собі не дає підстави для визнання недопустимих первісних доказів за підставами частини 1 статті 87 КПК /правова позиція, викладена ККС ВС у постанові від 08.10.2019 у справі N 639/8329/14-к. та від 12.11.2019 у справі N 236/863/17/.

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначити конкретну норму процесуального права, порушення якого, з урахуванням наслідків такого порушення та можливості (неможливості) їх усунення, надає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу ( постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі N 210/4412/15-к). Щодо інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвело і чи є ці слідки незворотними (тобто такі, що не можуть бути усунені під час судового розгляду).

Даючи оцінку доводів, викладених у клопотанні захисника, суд не вбачає очевидної недопустимості зазначених доказів. Такі докази подані прокурором, дослідженні в ході розгляду справи та судом не встановлено саме очевидної недопустимості таких. Крім цього суд зазначає про те, що у самому клопотання захисник не конкретизує саме питання щодо очевидної недопустимості таких доказів, при цьому зазначає про депопустимість таких вцілому.

У той же час суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладені захисником, безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

У відповідно до ст. 94 КПК України , слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке обґрунтовується на загальному, повному й непередбаченому дослідженні всіх видів кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності зібраних доказів - з точки зору достатньості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд кримінального провадження. Конкретних ознак очевидної недопустимості доказів суду не зазначено, а тому суд вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Керуючись ст. 89, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 13.05.2026.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1