У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2026 Справа №607/26718/24 Провадження №1-кп/607/144/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тернополі кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002128 від 05 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002128 від 05 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити подане нею раніше клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, які дають підставу вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Також зазначила, що метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, вказані обставини в цілому свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні щодо клопотання про продовження застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та просила відмовити у його задоволенні. Водночас клопотала у разі необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого застосувати запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою. У випадку ж того, коли суд дійде висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити розмір застави.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку захисника та обвинуваченого, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які за ступенем тяжкості відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також прокурором доведено відповідно до ст. 194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам.

Так, обвинувачений з огляду на санкцію статті обвинувачення, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину та у разі доведеності його вини, можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, про що також свідчить те, що останній на виклики суду систематично не з`являвся, у зв`язку із чим судові засідання у даному кримінальному провадженні неодноразово відкладалися та в подальшому було надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; зможе впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки на даній стадії розгляду справи останні не були допитані безпосередньо в судовому засіданні та не надавали покази, відтак обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, та не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з певними особами, матиме змогу чинити на них тиск з метою примушування їх до зміни наданих раніше показань або відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження; а також останній зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що доводи сторони захисту не надають підстав для можливості застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки застосування такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам, які встановлені під час розгляду клопотання.

За таких обставин, клопотання прокурора слід задовольнити та застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі на думку суду може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Також суддя вважає за необхідне покласти на обвинуваченого, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись: главою 18 КПК України, ст.ст. 317, 318, 331, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год 59 хв 24 квітня 2026 року.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Тернопільській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі № 607/26718/24, відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.02.2026.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цього запобіжного заходу.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Тернопіль без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год 59 хв 24 квітня 2026 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1