Справа № 459/4465/25
Провадження № 1-кс/459/32/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: слідчого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області, погодженого з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного у кримінальному провадженні №0002268 від 13.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Слідчий Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, у якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

29.12.2025 ОСОБА_4 заочно оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, захисник у судовому засіданні просила застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників розгляду питання, дослідивши додані до клопотання документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити з огляду на таке.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Втім, 18.03.2025 солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у військовий стан, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, був направлений до Новояворівської лікарні ім. Липи м. Новояворівськ консультації сімейного лікарня, однак не отримавши дозволу медичного закладу та військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та в період часу з 18.03.2025 по теперішній час був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов?язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем мешкання на території Львівської області.

У період часу з 18.03.2025 по солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов?язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував. Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об?єктивно мав можливість це вчинити.

Про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину свідчать: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.03.2025 № 361-ОД,: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2025 № 75, поясненнями ОСОБА_6 від 24.03.2025, пояснення ОСОБА_7 від 24.03.2025, пояснення ОСОБА_8 від 24.03.2025, доповідь про самовільне залишення НКР Новояворівської лікарні ім. Ю. Липи НМР військовослужбовцем ОСОБА_9 від 19.03.2025, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2025 № 1041-АД, рапортом ОСОБА_10 від 18.03.2025, актом службового розслідування від 24.03.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , від 17.12.2025.

Наведені документи в сукупності у достатній мірі вказують на причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому діяння, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.407 КК України.

Постановою слідчого СВ Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області від 30.12.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002268 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме; оголошено розшук підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді від 13.01.2026 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 затримано 09.03.2026.

Згідно із ч. 1, 8 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402, 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Ураховуючи наведене та те, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вважаю, що прокурором доведено що, перебуваючи на свободі, підозрюваний, з огляду на санкцію ч. 5 ст. 407 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, може продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Тому клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи приписи ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного застосовано бути не може.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється в учиненні злочину, передбаченого ст. ч. 5 ст. 407 КК України, останньому розмір застави у кримінальному провадженні визначати не слід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178,182, 183 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк у 60 (шістдесят) днів, починаючи з 09.03.2026.

Строк дії ухвали закінчується 07.05.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом цього ж строку з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1