Справа № 308/3054/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634, накладеного ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.10.2025 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2025 року у рамках кримінального провадження №0000634 від 03 жовтня 2025 року було накладено арешт на транспортний засіб «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороню відчуження.

Зазначає, що з мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що підставами для арешту транспортного засобу є необхідність проведення експертизи документів, наявність у майна статусу речового доказу, а також той факт, що у автомобіля є вже новий власник, а транспортний засіб передали на зберігання попередньому власнику ОСОБА_5 .

Заявник наголошує, що органом досудового розслідування не призначено проведення почеркознавчої експертизи, з моменту внесення в ЄРДР будь-яких дій крім вилучення, огляду та арешту автомобіля, відібрання пояснень не вчинялось, заявниця взагалі проживає за кордоном і подія злочину, якщо така і мала місце, то до нового власника відношення не має. Більше того, транспортний засіб не зберіг на собі сліди злочину, оглянутий поліцейськими і будь-яких слідчих дій з ним проводити не потрібно, згідно існуючої кваліфікації автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації.

За такого, заявник вважає, що відсутні підстави для арешту вищевказаного майна, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , з моменту вилучення майна минув тривалий час, з транспортним засобом проведено всі необхідні слідчі дії та експертизи, про підозру у вчиненні злочину останній не повідомлялось, за такого відпала потреба в подальшому арешті майна.

Тому, враховуючи викладене, просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.10.2025 року на даний транспортний засіб та повернути такий власнику ОСОБА_4

ОСОБА_4 не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її представника ОСОБА_3 , згідно якої він просить провести розгляд справи без їх участі та задоволити клопотання.

Дізнавач не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просить провести розгляд клопотання без його участі, проти задоволення такого заперечує. Також дізнавач подав слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000634.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 02 жовтня 2025 року в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що на її думку невстановленими особами було підроблено договір купівлі продажу, який вона не укладала. В ході огляду місця події від 03 жовтня 2025 року за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Ford Mustang», номерний знак НОМЕР_1 , який було поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області.

Далі, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2025 року накладено арешт із на транспортний засіб «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороню відчуження.

З оглянутої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вбачається, що власником транспортного засобу «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявник зазначає, що вилучений транспортний засіб належить їй особисто, їй не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, з моменту накладення арешту минув тривалий час, з автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії, органом досудового розслідування не призначаються відповідні почеркознавчі експертизи, необхідність якої могла б обґрунтовувати подальше утримання майна під арештом, натомість доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту дізнавачем не надано.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження №0000634 від 03.10.2025 року слідчим суддею встановлено, що 05.11.2025 року було проведено тимчасовий доступ до документів, які перебували у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчий суддя зазначає, що з моменту проваедення тимчасового доступу до надання дізнавачем матеріалів кримінального провадження, а саме 10.03.2026, не проведено жодної слідчої (процесуальної) дії, а також у матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення експертиз.

За такого, слідчий суддя враховує, що тривала бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невчиненні необхідних процесуальних дій, свідчить про відсутність реальної потреби у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, що суперечить завданням кримінального провадження та принципу розумності строків.

Додатково слідчий суддя враховує, що відповідно до правової кваліфікації кримінального правопорушення, за ознаками якого проводиться досудове розслідування, у межах якого накладено арешт, транспортний засіб не підлягає спеціальній конфіскації, а отже, відсутня ще одна з передбачених законом підстав для застосування арешту майна.

Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , яка не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, відповідні почеркознавчі експертизи, необхідність яких могла б обґрунтовувати подальше утримання майна під арештом органом досудового розслідування не призначені, з моменту накладення арешту минуло більше близько п`яти місяців, слідчому судді не надано додаткових доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту на майно, тому слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2025 року по справі №308/14840/25 (номер провадження 1-кс/308/5925/25) на транспортний засіб «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороню відчуження, та повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або іншій уповноваженій на те особі.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1