Справа № 946/1579/26
Провадження № 1-кс/946/458/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період дії на всій території України воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та діє на теперішній час, 13.01.2026 близько 03:00 години ОСОБА_5 , попередньо вступивши у злочинну змову із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітнім ОСОБА_9 , направлену на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, діючи спільно, незаконно, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час перебували особи похилого віку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_12 після чого, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, направлений на вчинення розбійного нападу, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, застосовуючи фізичну силу у виді нанесення тілесних ушкоджень, погрожуючи предметом зовні схожим на ніж та його застосуванням, здійснили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме: зв`язали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 лоскотами від штор, яку зірвали на місці вчинення злочину та фрагментами кабелю ОСОБА_12 та погрожуючи ножем та наносячи удари, вимагали в потерпілих видати грошові кошти та у результаті обшукування будинку з метою їх виявлення, заволоділи грошовими коштами потерпілих на загальну суму 12 000 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 разом із іншими залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 12000 гривень.

Тим самим, встановлена достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

13.01.2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

15.01.2026 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.03.2026 року.

Для повного та всебічного розслідування вказаного кримінального провадження до Одеського НДЕКЦ для проведення оглядів направлені вилучені об`єкти, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, однак на теперішній час протоколи до СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області не надійшли. Окрім того, було призначено ряд судово-імунологіних та судово-цитологічних експертиз, що направленні до виконання до Одеського Обласного СМЕ, однак на теперішній час висновки експертів до Ізмаїльського РВП не надходили, тому закінчити досудове розслідування у двохмісячний строк не надається можливим.

Крім того, після отримання висновків судово-цитологічних експертиз, планується призначення судових молекулярно-генетичних експертиз.

Двохмісячний строк по кримінальному провадженню закінчується 13.03.2026 року.

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Окрім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати проведення зазначених слідчих дій мають суттєве значення для слідства, отже остаточна кваліфікація дій підозрюваного, впливає на конкретність обвинувачення, а також для підтвердження або спростування первинних показань учасників кримінального провадження

Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури строк від 09.03.2026 року досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 13.04.2026 року.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили задовольнити клопотання, вважаючи на наявність для цього підстав.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що не доведені ризики, зазначені слідчим у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні відмовився надавати покази.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України.

13.01.2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_5 в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця подій, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту потерплого ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання та іншими доказами у сукупності.

15.01.2026 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.03.2026 року.

Для повного та всебічного розслідування вказаного кримінального провадження до Одеського НДЕКЦ для проведення оглядів направлені вилучені об`єкти, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, однак на теперішній час протоколи до СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області не надійшли. Окрім того, було призначено ряд судово-імунологіних та судово-цитологічних експертиз, що направленні до виконання до Одеського Обласного СМЕ, однак на теперішній час висновки експертів до Ізмаїльського РВП не надходили, тому закінчити досудове розслідування у двохмісячний строк не надається можливим.

Крім того, після отримання висновків судово-цитологічних експертиз, планується призначення судових молекулярно-генетичних експертиз.

Двохмісячний строк по кримінальному провадженню закінчується 13.03.2026 року.

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Окрім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати проведення зазначених слідчих дій мають суттєве значення для слідства, отже остаточна кваліфікація дій підозрюваного, впливає на конкретність обвинувачення, а також для підтвердження або спростування первинних показань учасників кримінального провадження

У зв`язку з цим, постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури від 09.03.2026 року строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 13.04.2026 року.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В ході судового засідання слідчий та прокурор зазначили, що необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам:

- перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1), оскільки розуміє, що за вчинення вказаного особливо тяжкого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин;

- перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п. 3), так як отримав разом з цим клопотанням додатки до нього у вигляді копій процесуальних документів в яких зазначені адреси реєстрацій, проживання, абонентські номери свідків та понятих. Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин;

- перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5), зокрема і з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення а також, оскільки, підозрюваний офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходу в нього не має, та як наслідок, в нього відсутні грошові кошти, достатні для задоволення його вікових потреб, у зв`язку с чим, останній може вчиняти інші злочини проти власності, у зв`язку з чим, може продовжувати свої злочинні діяння.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вважаю, що прокурором та слідчим під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Прокурором та слідчим доведено об`єктивність неможливості закінчення досудового розслідування протягом двох місяців, у зв`язку із чим строк досудового розслідування був продовжений до 3-х місяців.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, з метою попередження настання вищенаведених ризиків, є необхідним продовжити відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказані обставини свідчать про неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.6) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до приписів ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя враховує зазначені вище норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Таким чином, необхідно продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 3-х місяців, але не більше 60 днів (в межах строку досудового розслідування) до 13.04.2026 року.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, слідчим суддею розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 3-х місяців, але не більше 60 днів (в межах строку досудового розслідування) до 13.04.2026 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 13.04.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 13.03.2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1