Справа № 755/2627/26
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

"25" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002832 від 28.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Із Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду вищевказаний обвинувальний акт та додані до нього документи, які ухвалою судді призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, крім того клопотав про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання та відсторонення його від посади, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Сторона захисту заперечувала проти призначення справи до судового розгляду та обрання обвинуваченому запобіжного заходу. Крім того, захист клопотав про повернення обвинувального акта прокурору, зміну підсудності, а також подав скаргу на рішення прокурора в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає, оскільки під час дослідження обвинувального акта та доданих до нього документів судом не встановлено істотних порушень, які б перешкоджали призначенню провадження до розгляду.

Крім того, клопотання адвоката ОСОБА_5 про передачу кримінального провадження до Київського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності задоволенню не підлягає, оскільки під час дослідження обвинувального акта та доданих до нього документів судом не виявлено порушень правил територіальної підсудності.

Водночас, сторона захисту має право сама, відповідно до ст.34 КПК України, подати до Київського апеляційного суду клопотання про визначення підсудності.

Щодо скарги захисника на рішення прокурора в порядку ч.2 ст.303 КПК України, то частиною 1 цієї ж статті передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Норми ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг саме у підготовчому судовому засіданні. Вони лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-316 КПК України. На це, зокрема, вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду» (а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду»), а також пряме відсилання до процедур, визначених статтями 314-316 КПК України.

Системний аналіз норм статей 314, 315 КПК України свідчить, що підготовче провадження є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити провадження до судового розгляду. Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право ухвалити обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з підготовкою справи до розгляду.

Чинний КПК України не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи оцінювати процесуальні дії, бездіяльність або рішення органу досудового розслідування. З`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження, оскільки суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень. Вказані обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду, зокрема в ході дослідження доказів, на що сторона захисту має право звертати увагу суду.

Також, відповідно до ч.4 ст.291 КПК України, забороняється надання суду до початку судового розгляду інших документів, ніж обвинувальний акт та додатки до нього.

Тому оцінка судом під час підготовчого провадження законності та обґрунтованості процесуальних дій чи рішень слідчого або прокурора виключно на підставі доказів, наданих однією зі сторін, призведе до порушення принципу змагальності. Згідно з цим принципом сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів, які на цій стадії провадження зазвичай відсутні в розпорядженні суду.

Отже, викладені у вказаній скарзі факти та обставини не можуть бути предметом дослідження суду під час підготовчого судового засідання. Тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 слід відмовити, а викладеним у ній обставинам надати оцінку на відповідній стадії судового розгляду.

Розглянувши клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_3 від займаної посади строком на 2 місяці, яке мотивоване тим, що обвинувачений, перебуваючи на посаді, може впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також забезпечує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з п.4 ч.2 ст.131 КПК України, відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відсторонення від посади, згідно з ч. 1 ст. 154 КПК України, може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Згідно з ч.2 ст.157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади суд зобов?язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.157 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Із клопотань прокурора про відсторонення обвинуваченого від посади вбачається, що Розпорядженням Київського міського голови №343 від 04.07.2022 ОСОБА_3 призначено на посаду генерального директора комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» ().

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19.02.2026 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0002832 від 28.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Судом також установлено, що згідно з розпорядженням № 110 від 11.03.2026 та наказом № 95-к/тр від 12.03.2026 ОСОБА_3 звільнено з посади генерального директора комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з охорони, утримання та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» за угодою сторін (п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

Окрім цього, згідно з наказом № 38-п від 12.03.2026 ОСОБА_3 прийнято на роботу з 13.03.2026 на посаду заступника директора комунального підприємства «Київська міська лікарня ветеринарної медицини».

Тобто ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні про те, що обвинувачений перебуваючи на своїй посаді може впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження не є актуальними, оскільки усі докази визначені органом досудового розслідування зібрані, обвинувальний акт направлений до суду та згідно ст.314 КПК України призначений до підготовчого судового засідання.

З огляду на непереконливість аргументів сторони обвинувачення та невиправданість втручання у права і свободи особи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про відсторонення від посади.

Що стосується клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання, суд дійшов наступного.

Згідно зі ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб /ст.179 КПК України/.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання, обіймає посаду заступника директора в КП «Київська міська лікарня ветеринарної медицини». Крім того, згідно ст.178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а тому ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував здійснювати розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

З урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження, яке необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотань сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, про направлення кримінального провадження до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, скарги на рішення прокурора в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002832 від 28.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України та доданих до нього документів, у відкритому судовому засіданні на 12 годину 00 хвилин 31 березня 2026 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатись із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає /м. Київ та Київська область/ без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, документи, що дають право на виїзд з України та в?їзд в Україну.

У задоволенні клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого від займаної посади - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_13