Справа №359/1895/26
Провадження №1-кп/359/464/2026
У Х В А Л А

31 березня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час підготовчого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією та використанням системи дистанційного зв`язку ВКЗ в кримінальному провадженні №0000171, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2026 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше згідно вимог ст. 89 КК України не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на стадії підготовчого провадження. Наступне судове засідання призначено на 16.00 год. 14.04.2026 року.

Термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 03.04.2026 року, проте до указаного часу, підготовче провадження в даному кримінальному провадженні завершити неможливо.

11.03.2026 року стороною обвинувачення подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні 31.03.2026 року подане клопотання підтримав повністю, посилаючись на те, що на теперішній час встановлені ризики, визначені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, проти зміни запобіжного заходу заперечив.

Потерпіла при вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поклалась на думку суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, зважаючи на те. Що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а лише тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений підтримав позицію захисника та просив звільнити його з-під варти.

Заслухавши пояснення сторін провадження, ознайомившись з матеріалами клопотання прокурора, матеріалами кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведених норм, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Продовжуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від суду, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених сторонами, суд приходить до переконання, що станом на 31.03.2026 року ступінь ризиків, які були встановлені судом, не змінилися. Під впливом тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , він дійсно може переховуватися від суду, оскільки злочин, що йому інкримінується було вчинено із застосуванням насильства, по відношенню до члена своєї родини.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та можливості призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, останній, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, на думку суду, на даний час може переховуватись від суду.

Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку суду, лише сприятиме уникненню обвинуваченим явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ним здійснення злочинів.

При цьому, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 , з урахуванням стадії судового провадження даного кримінального провадження, враховуючи наявність вказаних ризиків, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд враховує заперечення сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на більш м`який з урахуванням вказаних доводів.

З цього приводу, суд вважає, що такі є недостатніми для його зміни та обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час, станом на 31.03.2026 року, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

Тому суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому

На підставі наведеного та керуючись ст. 31, 35, 177-194, 350, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб та продовжити утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 становить до 24.00 год. 30.05.2026 року.

Ухвала суду відносно запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 02.04.2026 року.

Головуючий : ОСОБА_1