Провадження № 1-кс/333/3409/25
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007377 від 27.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2025 року старший слідчий в ОВС першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007377 від 27.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, перебувають матеріали кримінального провадження № 0007377, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26.10.2025 року, приблизно о 11 год. 40 хв., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат), керуючи транспортною машиною «Nissan Рathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на чорному фоні), здійснюючи рух по проїзній частині дороги на острові Хортиця у м. Запоріжжі, з боку автодороги Т0806 в напрямку Аркового мосту, на нерегульованому нерівнозначному перехресті з дорогою яка веде до мосту Преображенського, не надавав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 НГУ, сержанта), внаслідок чого скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 та пасажир його автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 НГУ, сержант) отримали тілесні ушкодження різної тяжкості.

Дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ч. 1 ст. 415 КК України.

26.10.2025 року, після закінчення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, транспортну машину «Nissan Рathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на чорному фоні) та автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Транспортна машина «Nissan Рathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на чорному фоні) та автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є речовими доказами по зазначеному кримінальному провадженню, так як зберегли на собі сліди вчинення цього правопорушення.

Автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та знаходився у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових процесуальних дій, таких як судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Дослідження технічного стану транспортного засобу», судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Транспортно-трасологічні дослідження» та судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди». Збереження транспортного засобу в тому ж стані, в якому він залишився після дорожньо-транспортної пригоди має суттєве значення для кримінального провадження.

Більш того, вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та знаходився у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення з позбавленням її власника та інших осіб права відчуження та розпорядження вказаним майном, без позбавлення права користування ним.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_8 , який є власником автомобілю марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 27.10.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України (кримінальне провадження № 0007377).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 цього Кодексу, обшуку, огляду.

Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення ошуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Припинення статусу тимчасово вилученого майна передбачено лише шляхом накладення арешту або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для повернення тимчасово вилученого майна, а саме: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається: 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до постанови слідчого про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 27.10.2025 року автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом.

Визначена у клопотанні слідчого річ, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу) 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 179 цього Кодексу): 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007377 від 27.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходився у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням власника та інших осіб права відчуження та розпорядження вказаним майном, без позбавлення права користування вказаним майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1