Справа № 339/347/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000223 від 02.08.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2025 у справі № 343/956/24, яка набрала законної сили 06.05.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не зважаючи на це, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з даною постановою, що набрала законної сили, а саме про те, що вказаним судовим рішенням його позбавлено права керування транспортними засобами, оскільки безпосередньо брав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім того вказану постанову отримав поштою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортними засобами при наступних обставинах.

Так, 01.08.2025 о 18:26 год. ОСОБА_4 керував мотоциклом марки Matador JJ125T-17, без номерного знаку, а саме рухався по вул. Д.Галицького у м. Болехів Калуського району Івано-Франківської області до АЗС ОККО, що на вул. Д.Галицького, 111, де був зупинений поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за порушення п. 2.9в ПДР України, оскільки керував транспортним засобом без номерного знаку.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення. Розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Надав показання про те, що він дійсно, у вказані в обвинувальному акті день та час, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили. Просив суворо його не карати.

Таким чином, обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 382 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, більше такого не повториться.

Судом встановлено у судовому засіданні, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи викладене, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, а саме умисне не виконання постанови суду, що набрала законної сили, є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, його молодий вік.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, позицію прокурора у судових дебатах, обвинуваченого, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у рамках вказаного кримінального провадження не обирався, клопотань про його обрання під час судового провадження не надходило.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази по справі:

- витяг з бази даних ІПНП на 2 арк; копія постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 5370603 від 01.08.2025 на 1 арк.; копія постанови Долинського районного суду від 23.04.2025 у справі № 343/956/24 на 8 арк., копії супровідного листа про направлення постанови суду, витягу з реєстру відправлень, відстеження поштового відправлення на 3 арк.; DVD-R диск із відеозаписами із відеореєстратора працівника СРПП ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1