Справа № 450/5008/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/111/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 лютого 2026 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.02.2026 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.5 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб до 05.04.2026 року з визначенням застави в розмірі 908400 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, або поряд з триманням під вартою визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні, при цьому зазначає, що ОСОБА_7 утримується під вартою з 25.03.2025 року, тобто тривалий час, не враховано дані про його особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є особою пенсійного віку (75 років), вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутні дані про порушення ним процесуальних обов`язків, має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Крім цього, захисник зазначає, що визначений розмір застави судом першої інстанції з огляду на обставини провадження та особу обвинуваченого є занадто непомірним для останнього.

При апеляційному розгляді захисник та обвинувачений підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, натомість прокурор заперечив проти апеляційної скарги сторони захисту.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 повністю дотримався вимог ст.ст.177, 183, 194, КПК України, які передбачають порядок обрання та продовження підозрюваним та/або обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України, за які можливим призначення покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, що не виключає можливості обвинуваченого переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілого та свідків, експертів та спеціалістів та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також судом першої інстанції при продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 правильно враховано тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дані про особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні, зокрема особливо тяжкого кримінального правопорушення у співучасті.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки на переконання суду апеляційної інстанції наявні ризики в цьому кримінальному провадженні є вагомими та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави в розмірі 908 400 гривень є співмірним існуючим ризикам, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Дані про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах установи попереднього ув`язнення відсутні.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційних скаргах сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченій за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 лютого 2026 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: