№ 1-кс/756/3325/25
У Х В А Л А

іменем України

19 грудня 2025 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002799 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

24 листопада 2025 року прокурор ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

У клопотанні прокурор зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002799 від 18.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 14.11.2025, близько 20 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 26А, невстановлені особи, діючи в умовах воєнного стану, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 5 000 доларів США, тим самим спричинивши останній матеріального збитку.

Під час проведення обшуку, в порядку ст. 233 КПК України, 19.11.2025 у період часу з 20 год. 15 хв. по 20 год. 53 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та в подальшому вилучено: мобільний телефон марки «ОРРО» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , який було поміщено до спеціального пакету № NPU 5077687; аркуш паперу з рукописними записами та сім-картку оператора стільникового зв`язку «Водафон», які було поміщено спеціального пакету № NPU 5002780, коробку з-під мобільного телефону марки «ОРРО» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 та чек про купівлю даного телефону, які було поміщено до спеціального пакету № WAR 1275327, ноутбук марки «Леново» sNRR18EU008338028D77611, який було поміщено до спеціального пакету № ЕХР 0441919.

Постановою слідчого від 20.11.2025 вищезазначене майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Прокурор, власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

Разом з цим, прокурор ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власниця майна ОСОБА_6 також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти накладення арешту на майно не заперечує.

Як убачається з рапорту слідчого ОСОБА_7 , місцезнаходження ОСОБА_5 встановити не можливо, останній самовільно залишив військову частину НОМЕР_4 .

Ураховуючи неявку вищевказаних осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами та матеріалами, які було подано через канцелярію суду.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення обшуку 19.11.2025 було вилучено майно, яке має безпосереднє відношення до даного кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно, яке було вилучено 19.11.2025 - є тимчасово вилученим майном.

Крім того, як убачається з ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2025, слідчому ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проникнення до житла - квартири АДРЕСА_2 , який фактично відбувся 19.11.2025, з метою врятування майна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого від 20.11.2025, майно вилучене під час проведення обшуку - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002799 від 18.11.2025.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З урахуванням того, що прокурором, своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що вилучене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0002799 від 18.11.2025, слідчий суддя, з метою забезпечення збереження речових доказів, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 98, 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002799 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 19.11.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «ОРРО» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , який було поміщено до спеціального пакету № NPU 5077687; аркуш паперу з рукописними записами та сім-картку оператора стільникового зв`язку «Водафон», які було поміщено спеціального пакету № NPU 5002780; коробку з-під мобільного телефону марки «ОРРО» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 та чек про купівлю даного телефону, які було поміщено до спеціального пакету № WAR 1275327; ноутбук марки «Леново» sNRR18EU008338028D77611, який було поміщено до спеціального пакету № ЕХР 0441919, у вигляді заборони користування, відчуження (розпорядження) будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1