Справа № 645/6062/25
Провадження № 1-кп/645/504/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року місто Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001118 від 10.08.2025р. за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей не має, який не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

Встановлено, що 09.08.2025 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебував у першому під`їзді в будинку АДРЕСА_3 , куди прийшов по своїм справам.

Знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 побачив у вище вказаному під`їзді велосипед торгової марки "Azimut" моделі «М7012», який належить потерпілій ОСОБА_6 та у цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном.

Так, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 залишила свій велосипед без нагляду, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед торгової марки "Azimut" моделі «М7012», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/20837-ТВ від 21.08.2025 складає 3147 гривні 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_7 з вищевказаним майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3147 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За результатами судового розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, судом вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію не оспорює, пояснив про обставини злочину так, як це викладено вище. Суду пояснив, що дійсно 09.08.2025р. у вечорі, він знаходячись у під`їзді в будинку АДРЕСА_3 побачив велосипед, який вирішив вкрасти, що й зробив. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він сів на велосипед та поїхав. Наступного дня до нього приїхала поліція, і він добровільно видав працівникам поліції вкрадений велосипед.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, осуджує свої дії, просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Прокурор та потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі. Цивільний позов потерпілою під час судового розгляду не заявлено.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України поза розумним сумнівом.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, характер суспільної небезпеки діяння, конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Питання призначення кримінального покарання повинно вирішуватися з урахуванням мети покарання (постанова Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22).

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, має зареєстроване та фактичне місце проживання, офіційно непрацевлаштований, не є інвалідом, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. (З 06.06.2023р.(F.11;2) Синдром залежності від опіоїдів)

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, характер суспільної небезпечності діяння, конкретні обставини по справі, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність таких, що його обтяжують.

Також судом враховуються положення ч. 2,3 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На підставі викладеного та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так й іншими особами, відповідатиме засадам гуманізму, буде домірним характеру вчинених діянь та їх наслідкам і забезпечить досягнення справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Також, приймаючи до уваги вищевказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, порівняно невеликий розмір завданої шкоди 3147,00 грн ,а також враховуючи думку прокурора, потерпілої особи, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, надавши шанс на повернення до законослухняного, суспільно-корисного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт на майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124,174, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період дії іспитового строку покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 13.08.2025 р. по справі № 645/5370/25 (провадження № 1-кс/645/1072/25) на велосипед "Azimut" моделі «М7012» - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-25/20837-ТВ від 21.08.2025р. по кримінальному провадженню № 0001118 у розмірі 3 119 грн. 90 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-Диск формату СD-R 700 МB, 80 min з відеозаписом « крадіжка 09.08.2025 року» долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінально провадження;

-Велосипед торгової марки "Azimut" моделі «М7012» переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області (квитанція №326)- повернути власнику ОСОБА_6 .

-Товарний чек № 2388 від 25.08.2021р. на покупку велосипеда "Azimut" моделі «М7012» долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінально провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1