У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/6608/25

провадження № 1-кс/0285/1537/25

03 грудня 2025 року м. Звягель

Слідча суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши

клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 30.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор 01.12.2025 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучений 29.11.2025 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по вул Центральна у с Велика Деражня Звягельського району Житомирської області автомобіль «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі по тексту автомобіль ВАЗ),

і позбавити власника і будь-яких інших осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.11.2025 близько 22:10 год ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ по вул Центральній в с Велика Деражня Звягельського району Житомирської області та рухаючись в напрямку автодороги Київ-Чоп, біля будинку №37, на заокругленні дороги допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини праворуч, де здійснив зіткнення із бетонною опорою лінії електропередач. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки, а пасажир, неповнолітня ОСОБА_4 , 2009 року народження, отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забійна рана лобної ділянки голови.

По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зважаючи, що вищевказаний транспортний засіб має значення речового доказу, оскільки міг зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, з метою його збереження та проведення експертизи технічного стану вказаного транспортного засобу виникла необхідність в накладенні на нього арешту.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.11.2025, який було проведено о 23:30 год по вул Центральна у с Велика Деражня, Звягельського району, було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла від атеросклеротичної хвороби серця. Користувачем автомобіля ВАЗ є ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання також подано витяг з ЄРДР, рапорт оперативного чергового та постанову про визнання речовими доказами.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що підставою арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є збереження речових доказів та проведення судової експертизи.

На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення.

На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

Клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині накладення арешту на нього.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається, а спосіб, у який він здійснюється, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

Окрему вимогу прокурора про позбавлення власника прав відчуження, розпорядження та користування майном вважаю надлишковою і такою, що охоплюється самим накладенням арешту на майно.

Право користування, розпорядження та відчуження є основними правомочностями власника. Вони визначають, як власник може використовувати, змінювати юридичну долю та передавати своє майно. Право користування (usus) це можливість фактично володіти річчю та використовувати її корисні властивості. Право розпорядження (abusus) це можливість визначати юридичну долю речі (продати, подарувати, обміняти, заставити, знищити або іншим чином змінити юридичний статус речі). Право відчуження (ius abutendi) це право власника на передачу права власності на майно іншій особі, тобто продаж, дарування, обмін, спадкування.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Арешт майна і заборона на відчуження, розпорядження та користування майном є самостійними видами (способами), які за своєю правовою сутністю обмежують право особи розпоряджатися своїм майном, однак арешт є більш широким заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки включає в себе не тільки заборону на відчуження майна, а й інші обмеження у праві розпорядження та користування майном.

Вилучене у цій справі майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому через заборону в законі воно не може бути відчужене, ним не можна ні розпоряджатися, ні користуватися.

Відтак, в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.11.2025 по вул Центральна у с Велика Деражня Звягельського району, Житомирської області

автомобіль ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1