Справа №463/9196/25
Провадження №1-кс/463/8801/25
У Х В А Л А

про арешт майна

30 вересня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003493 від 26 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 26 вересня 2025 року майно, а саме: автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речового доказу.

Подане клопотання мотивує тим, що Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львів, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003493 від 26 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 вересня 2025 року близько 08:00 год., на автодорозі «Львів-Жовква-Ковель» 133 км., між населеними пунктами с. Сілець та м. Великі Мости, Шептицького району, Львівської області, водій ОСОБА_5 (працівник поліції заступник начальника, начальник відділу УІАП ГУНП у Львівській області, підполковник поліції), керуючи автомобілем марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним в напрямку м. Шептицький, здійснив наїзд на дику тварину (Лося), який перебігав дорогу, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля. У результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_6 загинув на місці пригоди. Вказує, що 26 вересня 2025 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події вилучено автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 . Встановлено, що автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, що можуть бути використанні як доказ факту який встановлюється під час розслідування. 26 вересня 2025 року винесено постанову, якою автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом. Зважаючи на це, орган досудового розслідування вважає за необхідне на підставі ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України, накласти арешт на тимчасово вилучене майно, оскільки за наслідками проведених слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказаний автомобіль має значення речового доказу для кримінального провадження, зберіг на собі його сліди, та є необхідним для проведення у подальшому ряду трасологічних та автотехнічних судових експертиз з метою встановлення усіх обставин події.

В судове засідання слідчий не з`явився, в клопотанні просив Розглянути дане клопотання без участі слідчого та прокурора, які клопотання підтримують в повному обсязі.

Власник майна, що належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання також не з`явився, неприбуття такого у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003493 від 26 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, розпочатого за фактом ДТП, що відбулося що 26 вересня 2025 року близько 08:00 год., на автодорозі «Львів-Жовква-Ковель» 133 км., між населеними пунктами с. Сілець та м. Великі Мости, Шептицького району, Львівської області, за участі водія ОСОБА_5 , який керуючи автомобілем марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним в напрямку м. Шептицький, здійснив наїзд на дику тварину (Лося), який перебігав дорогу, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 загинув на місці пригоди.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 вересня 2025 року, під час проведення такого було вилучено автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 , який в подальшому розміщено на арешт майданчик у м. Львів, вул. Конюшинна.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 26 вересня 2025 року автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003493 від 26 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відтак сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в тому числі задля проведення судових експертиз.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речового доказу.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню вказаного речового доказу, який може бути знищений або відчужений, а також може привести до знищення слідів вчинення кримінального правопорушення на даному речовому доказі у разі проведення ремонтно-відновлюваних робіт такого власником.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речового доказу, який може бути знищений чи відчужений, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль, а саме заборони користування таким, розпоряджання ним, в тому числі проведення обліково-реєстраційних операцій.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження на автомобіль марки «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1