Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

30 грудня 2025 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого провадження в залі суду в селищі Романів кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця смт. Романів Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2024 року ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем марки ЗАЗ-LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рухаючись вказаним транспортним засобом по автодорозі Дубрівка- Баранівка-Висока Піч, на прямій ділянці дороги, ОСОБА_4 в порушення вимог п.1.10 «Дорожні умови», «Дорожня обстановка», 12.1, 12.6 (ґ) та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 N1306, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху проявив неуважність до дорожніх умов і обстановки, не врахував стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним в результаті чого 29 грудня 2024 року близько 02 години на відрізку с. Залужне - с. Голубин Житомирського району Житомирської області втратив контроль за рухом транспортного засобу та керуючи ним небезпечно, допустив виїзд за межі проїзної частини у кювет, де відбулося зіткнення зі стовбурами дерев.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажири вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді комбінованого нестабільного перелому тазу праворуч із пошкодженням верхньої та нижньої гілок лобкової кістки, розходження правого клубово-крижового зчленування, перелому лівої кульшової западини через передню та задню колони із поширенням на нижню гілку лівої сідничної кістки, забою лівої нирки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але викликали тривалий розлад здоров`я. Пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівого стегна зі зміщенням, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але викликало тривалий розлад здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів п. 1.10 «Дорожні умови», «Дорожня обстановка», п. 12.1, 12,6 (ґ) та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 N1306, знаходиться у прямому причинному зв?язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною 1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого судового провадження потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого в зв`язку із їх примиренням, посилаючись на те, що їм повністю відшкодовано заподіяну шкоду.

Обвинувачений підтвердив факт примирення з потерпілими і відшкодування завданої шкоди та не заперечував проти закриття провадження на підставі положень статті 46 КК України.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив і висловив думку про наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке з урахуванням положень статей 12, 23, 25 КК України відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів, під час вчинення правопорушення в стані сп`яніння не перебував, примирився з потерпілими і завдана правопорушенням шкода відшкодована.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 статті 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Розглянувши клопотання та вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілими.

Згідно вимог статті 100 КПК України визнаний речовим доказом автомобіль марки ЗАЗ-LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили, слід повернути законному володільцю.

В силу вимог статті 174 КПК України арешт, накладений на зазначений речовий доказ, підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.

Статтею 126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

А тому, звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими, суд стягує з нього процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, в сумі 16077,45 грн.

Керуючись статтею 46 КК України, статтями 100, 124, 126, 174, 284, 286, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 286 КК України, на підставі статті 46 КК України - в зв`язку з примиренням з потерпілими.

Кримінальне провадження закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 16077 (шістнадцять тисяч сімдесят сім) грн. 45 коп.

Речовий доказ автомобіль марки ЗАЗ-LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігається у Відділенні поліції № 2 Житомирського районного управління поліції № 1 ГУНП в Житомирській області, після набрання ухвалою законної сили - повернути законному володільцю.

Арешт, що згідно ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 02.01.2025 року накладений на зазначений транспортний засіб скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Романівський районний суд Житомирської області.

Головуючий ОСОБА_1