cправа №947/7104/26
провадження №1-кп/947/781/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 лютого 2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000044 від 27.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, раніше судимої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. До Київського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000044 від 27.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України.

2. Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом з`ясовано, що органом досудового розслідування були встановлені наступні обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме:

3. Відповідно до вироку Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2025 року по справі №947/10544/25 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та покладено протягом строку пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органа з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу).

4. 28.04.2025 року цей вирок суду набрав законної сили та направлений для виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

5. 19.06.2025 року, ОСОБА_2 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду та покладеними на неї судом обов`язками, а також встановленні дні явки на реєстрацію, а саме: кожен перший понеділок щомісяця.

6. Крім того, того ж дня, ОСОБА_2 ознайомлена під підпис, з наслідками ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме, систематичного невиконання обов`язків, передбачених статтею 49-1 КВК України, або вчинення адміністративних правопорушень, попереджена про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

7. У подальшому, 19.06.2025, 18.12.2025, 08.01.2026 ОСОБА_2 отримала в Київському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області під підпис направлення до Одеського міського центру зайнятості для сприяння у працевлаштуванні або реєстрації її як безробітної, не виконала умови відбуття покарання, а саме не виконання обов`язку працевлаштуватися, ОСОБА_2 попереджена про притягнення його до кримінальної відповідальності з відповідних підстав.

8. Постановами Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2025 року, 14.10.2025 року, 06.10.2025 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні 20.08.2025 року, 19.08.2025 року, 27.08.2025 року відповідно адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП, а постановами Київського районного суду м.Одеси від 09.12.2025 року, 19.01.2026 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні 11.10.2025 року, 19.12.2025 року відповідно адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.184 КУпАП.

9. Відповідно до ч.3 ст.49-3 КВК України, ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених статтею 49-3 цього Кодексу, або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання, створення умисних перешкод для функціонування електронного засобу контролю та нагляду. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків, передбачених статтею 49-1 цього Кодексу, покладених на особу рішенням суду, або вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень.

10. Отже, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

11. Відповідно до заяви обвинуваченої від 11.02.2026, складеної в присутності захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

12. Відповідно до ч.3 ст.389 КК України, кримінальна відповідальність настає за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

13. Згідно з ч.3 ст.49-3 КВК України, ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених статтею 49-1 цього Кодексу, або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання, створення умисних перешкод для функціонування електронного засобу контролю та нагляду. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків, передбачених статтею 49-1 цього Кодексу, покладених на особу рішенням суду, або вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень.

14. Частина 4 ст.49-1 КВК України передбачає, що засуджені до покарання у виді пробаційного нагляду зобов`язані: 1) виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки; 2) з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

15. Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд робить висновок, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України доведена поза розумним сумнівом, а її дії кваліфіковано правильно, оскільки вона будучи засудженою, вчинила ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду за вироком Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2025 року по справі №947/10544/25.

16. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

17. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння судовому розгляду та наявність двох малолітніх дітей.

18. При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

19. ОСОБА_2 відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинила кримінальне правопорушення, яке класифікується як кримінальний проступок, раніше судима. На обліку в медичних установах не перебуває. Має на утриманні двох малолітніх дітей.

20. Відповідно до ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

21. Згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

22. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, з урахуванням положень ч.1 ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.389 КК України, та призначити обвинуваченій за домірне покарання у виді штрафу у розмірі, який є необхідним й достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, оскільки покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.389 КК України, у виді обмеження волі обвинуваченій не може бути призначене через наявність у неї дітей до віком 14 років, а покарання у виді пробаційного нагляду, в силу положень ч.5 ст.59-1 КК України, не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

23. Водночас, при призначенні покарання обвинувачений, суд не застосовує положення ч.1 ст.71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків, оскільки відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

24. Процесуальні витраті, речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження сторонами не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятсот (500) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 (вісім тисячам п`ятсот) гривень.

2. На підставі ч.3 ст.72 КК України, покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 27.03.2025 року у виді пробаційного нагляду на строк один (1) рік, та покарання за цим вироком у виді штрафу у розмірі п`ятсот (500) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 (вісім тисячам п`ятсот) гривень, - виконувати самостійно.

3. Цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, з інших підстав цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього вироку.

4. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1