Справа № 500/6814/17
Провадження № 1-р/946/12/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2026 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з заявою, якою вона просить роз`яснити ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року, прийняту за розглядом клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей, зокрема просить роз`яснити:

1.Чи був станом на момент судового розгляду суддя ОСОБА_1 проінформований про підроблення документів на ім`я ОСОБА_4 на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »»? Якщо так, то чому суддя ОСОБА_1 не відобразив це в ухвалі? Якщо так, то чому суддя ОСОБА_1 не проінформував про це органи правопорядку? Якщо так, то чому суддя ОСОБА_1 фактично ухвалив ухвалу на користь ОСОБА_4 .?

2.Чи був станом на момент ухвалення судового рішення суддя ОСОБА_1 проінформований про підроблення документів на ім`я ОСОБА_4 на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »»? Якщо так, то чому суддя ОСОБА_1 не відобразив це в ухвалі? Якщо так, то чому суддя ОСОБА_1 не проінформував про це органи правопорядку? Якщо так, то чому суддя ОСОБА_1 фактично ухвалив ухвалу на користь ОСОБА_4 .?

3.На якій підставі суддя ОСОБА_1 встановив, що 13.10.2017 р. ОСОБА_4 «офіційно став власником порому»?

4.На якій підставі суддя ОСОБА_1 встановив, що 28.10.2017 р. ОСОБА_4 «прибув до порому»?

5.На якій підставі суддя ОСОБА_1 встановив, що 28.10.2017 р. ОСОБА_4 «повідомив поромника ОСОБА_5 про зміну власника»?

6.На якій підставі суддя ОСОБА_1 встановив, що 28.10.2017 р. ОСОБА_4 «почав користуватись поромом»?

7.Чи дійсно суддя ОСОБА_1 встановив у судовому засіданні, що « ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про тимчасовий доступ, огляд та вилучення порому»?

8.Яка особа була визначена як зберігач майна?

9.На підставі чого суддею ОСОБА_1 було встановлено, що «в ході досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_6 перебуває пором ВИЛ-0224-К»?

10.На підставі чого суддею ОСОБА_1 за ОСОБА_4 було встановлено статус «власника майна»? Чи був суддя ОСОБА_1 , встановлюючи за ОСОБА_4 статус «власника майна», проінформований про підроблення документів ОСОБА_4 на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »»?

11.Чи отримував суддя ОСОБА_1 від ОСОБА_4 або будь-якої іншої особи неправомірну вигоду за ухвалення цього рішення саме у такій редакції?

12.З яких підстав та причин суддя ОСОБА_1 при ухваленні цієї ухвали не врахував позиції потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_6 і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »?

13.Чи досліджував суддя ОСОБА_1 документи ОСОБА_4 на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» перед ухвалення цього судового рішення?

14.Чи був проінформований суддя ОСОБА_1 про конкретних осіб, які виготовили підроблені документи ОСОБА_4 на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »»?

10 лютого 2026 року дана заява в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, слідчий суддя доходить наступного висновку.

05 грудня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей, в якому зазначив, що Ізмаїльською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 07 грудня 2017 року (справа №500/6814/17, провадження №1-кс/946/2123/17) було надано процесуальному керівнику прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури юристу 1 класу ОСОБА_3 , іншим працівникам прокуратури чи слідчих органів Національної поліції України за дорученням процесуального керівника прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 тимчасовий доступ та можливість провести огляд місця події порому з бортовим номером ВИЛ 0224 та з бортовим написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також можливість вилучити вказаний пором.

09 лютого 2026 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з заявою, якою вона просить роз`яснити вищезазначену ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07 грудня 2017 року, прийняту за розглядом клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей (справа №500/6814/17, провадження №1-р/946/12/26).

Разом з тим, 05 лютого 2026 року під час проведення співбесіди у приміщенні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яке транслювалось онлайн на інтернет-платформі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », суддя ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 надавав пояснення по деяким питанням, які ОСОБА_2 просила роз`яснити у заяві від 09.02.2026 року.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, враховуючи, що відомості та обставини справи стали відомі до розгляду заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення, суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 надавав пояснення по деяким питанням, які ОСОБА_2 просила роз`яснити у заяві від 09.02.2026 року та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної заяви, суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даної заяви слідчим суддею ОСОБА_1 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності слідчого судді ОСОБА_1 , вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 35, 75-82 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 10 лютого 2026 року слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Справу № 500/6814/17 (провадження № 1-р/946/12/26) за заявою ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року, прийнятої за розглядом клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей, направити до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1