Справа №463/1291/26
Провадження №1-кс/463/1727/26
УХВАЛА

слідчого судді

17 лютого 2026 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 13.05.2025 про закриття кримінального провадження №0001071 від 27 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,-

встановила:

скаржники звернулися до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001071 від 27 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, просять скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.

Скаргу мотивують тим, що дізнавачами відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001071 від 27 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, за фактом протиправних дій посадових осіб ЛМКП «Львівтеплоенерго». 13.05.2025 старшим дізнавачем відділу дізнання Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Вважать таку постанову передчасною, оскільки дізнавачем та прокурором не перевірено наявності складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України та не витребувано матеріалів із Львіводоканалу. Враховуючи наведене, вважають вказану постанову незаконною та безпідставною, тому просять її скасувати.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду скарги від 11.02.2026 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 11.02.2026 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та призначено скаргу до розгляду на 13 лютого 2026 року. Зобов`язано надати слідчому судді Личаківського районного суду міста Львова матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001071 від 27.12.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, для дослідження у судовому засіданні. 13.02.2026 у зв`язку із неявкою посадової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова розгляд скарги відкладено на 17.02.2026.

Скаржники в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі. Просили скаргу задовольнити та поновити строк на оскарження. Додатково пояснили, що оскаржують таку постанову із інших відмінних від попереднього разу підстав, а саме те, що така постанова винесена передчасно без витребування слідчим документів від Львівводоканалу та їх аналізу із сукупністю витребуваних документів із Львівтеплоенерго, а також не наведено слідчим у постанові мотивів відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді. Причини неявки не повідомив, клопотань чи заперечень не надіслав. Надіслав до суду матеріали кримінального провадження.

Заслухавши думку скаржників, дослідивши матеріали скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

У відповідності до ч.1ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3ст. 110 КПК).

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Процесуальний порядок закриття кримінального провадження врегульований положеннями ст. 284 та 110 КПК України.

Так, за змістом статті 284 КПК України, суб`єктом уповноваженим закривати кримінальне провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України є, в тому числі, слідчий. Таке рішення про закриття кримінального провадження приймається слідчим у формі постанови.

При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постановою дізнавача Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 від 13 травня 2025 року провадження №0001071 від 27 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 384 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито.

З матеріалів кримінального провадження №0001071 від 27 грудня 2023 року встановлено, що під час досудового розслідування, слідчим було допитано ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , досліджено рішення Личаківського районного суду у справі № 463/9101/23 провадження № 2/463/1857/23 від 13 грудня 2023 року, постанову Львівського апеляційного суду у цивільній справі № 463/1901/23 провадження № 22-ц/811/144/24 від 23 грудня 2024 року від 19 січня 2024 року у справі №463/7460/23, провадження 22-ц/811/3463/23 та інші документи долучені до кримінального провадження.

Слідчим встановлено, що рішенням Личаківського районного суду у справі № 463/9101/23 провадження № 2/463/1857/23, залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду за позовною заявою ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення надмірно сплачених коштів та стягнення моральної шкоди ОСОБА_10 відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вказане рішення набрало законної сили. Аналогічним є рішення і щодо ОСОБА_5 .

Слідчою суддею враховано, що постановою Львівського апеляційного суду від 28.07.2025 року ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 червня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову дізнавача Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про закриття кримінального провадження ОСОБА_8 від 13 травня 2025 року №0001071 від 27 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 384 КК України залишити без змін, а їх апеляційну скаргу - без задоволення.

Такою постановою встановлено, що під час досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в у, обставини вчинення кримінального провадження, не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Разом з тим, при розгляд справи слідчою суддею встановлено, що скаржники зверталися до прокурора зі скаргою у тому числі на кваліфікацію кримінального провадження та просили перевірити останнього версію наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, витребувавши матеріали від Львівводоканалу.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відтак, зважаючи на загальні засади кримінального провадження, слідча суддя дійшла переконання, що слідчим чи прокурором при закритті кримінального провадження необхідно надати аналіз викладеного у скарзі щодо кваліфікації кримінального провадження за ст. 190 КК України та викласти у постанові мотиви прийнятого рішення.

Слідча суддя, не досліджуючи повторно під час судового засідання матеріали кримінального провадження №0001071 від 27 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, оскільки відсутність складу такого порушення встановлено ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова, яка переглянута в апеляційному порядку, та набрала законної сили, встановила, що дізнавач при винесенні такої постанови не надав оцінку доводам скаржників щодо необхідності додаткової кваліфікації кримінального провадження за ст. 190 КК України та не виклав відповідних мотивів у постанові.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на наведене, слідча суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 13.05.2025 підлягає скасуванню.

Разом із тим, вимога скаржника про зобов`язання слідчого внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.384 КК України, задоволенню не підлягає, оскільки як встановлено в судовому засіданні скаржник звертався до прокурора в межах даного кримінального провадження про внесення відомостей за ст. 190 КК України (його перекваліфікацію).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги може, зокрема, скасувати рішення слідчого або зобов`язати вчинити певну дію, однак у межах розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя не підміняє собою орган досудового розслідування та не вирішує наперед питання правової кваліфікації (перекваліфікації) діяння чи наявності підстав для внесення до ЄРДР нових відомостей за іншою статтею КК України, якщо ці питання мають бути предметом перевірки під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, слідча суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга на постанову про закриття кримінального провадження, з наведених мотивів підлягає частковому задоволенню частково.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановила:

Поновити строк на оскарження постанову. Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 13.05.2025 про закриття кримінального провадження №0001071 від 27 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 00 хв. 20 лютого 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_11