Справа № 503/1785/24
Провадження №1-в/503/1/26
УХВАЛА

09 січня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Кодимського районного суду Одеської області від 09 січня 2025 року, який набрав законної сили 10 лютого 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбачені пробаційною програмою "Подолання домашнього насильства".

До суду надійшло клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 02 жовтня 2025 року вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України. Вказані дії, на думку командира військової частини НОМЕР_1 , свідчать про порушення покладених на нього обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки воно є необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 163 КВК України визначено, що нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

До суду не було надано доказів, що ОСОБА_4 не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє адміністративні правопорушення. Також у суду відсутні відомості, що до ОСОБА_4 застосовувалось письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання, у випадку невиконання покладеного на нього обов`язку чи вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість, як підставу для скасування звільнення від відбування покарання, командиром військової частини НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, самовільно залишивши військову частину.

Однак, таке твердження суперечить положенням ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, згідно яких, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1