Справа № 203/7752/25
Провадження № 1-кс/0203/4748/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

29 жовтня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Східного регіону ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 25 жовтня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0023556 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання, складене слідчим, погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0023556, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» з номерним знаком НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на праві власності за військовою частиною НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , в обґрунтування якого слідчий зазначає, що арешт майна на вказане є необхідною умовою для досягнення дієвості цього кримінального провадження, адже автомобіль є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберіг на собі його сліди вчинення та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і необхідний у незмінному стані для проведення відповідних експертиз, а застосування заборони користування, розпорядження та відчуження майном виправдані тим, що існують об`єктивні підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, 27 жовтня 2025 року подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що за ч. 1 ст. 172 ст. КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у відсутності слідчого.

Представник власника майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, 29 жовтня 2025 року на електронну пошту суду від заступника командира роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності уповноваженого представника зазначеної військової частини, а також зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання слідчого, що за ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання за відсутності представника власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить наступного висновку.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що 25 жовтня 2025 приблизно о 02:15 год водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_3 , солдат) керуючи транспортною машиною - військовим автомобілем «MITSUBISHI Pajero» з номерним знаком НОМЕР_1 (перебуває на обліку у в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ), рухаючись по трасі М-30, між н.п. Бажани-Дмитрівка Синельниківського району, зі сторони м. Павлоград в бік м. Покровськ в Дніпропетровській області, на заокругленій ділянці дорого ліворуч, діючи зі злочинною недбалістю, в порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, не обрав безпечної швидкості, виїхав за межі проїзної частини, втратив контроль над транспортним засобом та допустив перекидання транспортного за межі проїзної частини, внаслідок чого пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинула від отриманих травм, а водія ОСОБА_6 було госпіталізовано до КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР без свідомості з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку, СГМ.

25 жовтня 2025 року під час огляду було виявлено та вилучено автомобіль «MITSUBISHI Pajero» з номерним знаком НОМЕР_1 , який зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності за військовою частиною НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 від 25 жовтня 2025 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0023556 від 25 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що автомобіль «MITSUBISHI Pajero» з номерним знаком НОМЕР_1 , 2005 року випуску, зареєстрований на праві власності за військовою частиною НОМЕР_3 м. Чернігів

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 25 травня 2025 року майно, а саме автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» з номерним знаком НОМЕР_1 , а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім цього, зважаючи на те, що вилучений в ході проведення огляду місця події транспортний засіб - автомобіль «MITSUBISHI Pajero» зберіг на собі сліди злочину (має пошкодження) та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являється доказом злочину, то слідчим обґрунтовано заявлено про застосування заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, адже невжиття таких заходів може призвести до пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення транспортного засобу порівняно зі станом транспортного засобу під час його вилучення в результаті ДТП, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт з забороною відчуження, розпорядження та/або користування вказаним автомобілем, будь-яким особам у будь-який спосіб, окрім здійснення слідчих процесуальних дій, спрямованих на досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Східного регіону ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 25 жовтня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0023556 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном на вилучений 25 жовтня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» з номерним знаком НОМЕР_1 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності за військовою частиною НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 та прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Східного регіону ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1