Справа № 487/732/19
Провадження № 1-кп/487/57/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1-3 ст. 185 КК України, до ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 298, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України, до ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручити експерту Дніпровської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На вирішення експерта поставити такі питання: 1. Чи страждає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням в період розгляду кримінальних проваджень в суді (починаючи з 25.01.2019), та чи може він усвідомлювати свої дії в цей період часу (починаючи з 25.01.2019) ? 2. Якщо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає психічним захворюванням, то які заходи медичного характеру до нього слід застосувати з урахуванням ч. 1 ст. 94 КК України ?

Сторони в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 06.05.2025 відмовлено в застосуванні примусових заходів медичного характеру за епізодами від 03.04.2019 (потерпілий ОСОБА_8 ), 24.04.2019 (потерпілий ОСОБА_9 ), 27.05.2019 (потерпілий ОСОБА_10 ) за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна відповідальність.

Отже, на даний час судом розглядається кримінальне провадження за наступними епізодами, що підпадають під ознаки суспільно-небезпечних діянь, викладеними таким чином у клопотанні прокурора.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 15.09.2018 на 16.09.2018, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 , маючи злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де у приміщенні сараю знаходився мотоцикл «Мінськ» червоного кольору, марки М-111, 1976 року випуску, номер рами НОМЕР_1 , у неробочому стані, вартістю 2 100 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, з метою свого незаконного збагачення, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, скориставшись відсутністю уваги потерпілої та сторонніх осіб, шляхом зламу петлі на замку, проник до приміщення сараю, діючи таємно, викотив зазначений мотоцикл «Мінськ» червоного кольору, за межі домоволодіння АДРЕСА_1 та в подальшому завантажив мотоцикл «Мінськ» до іншого невстановленого транспортного засобу, на якому залишив місце скоєння злочину та розпорядився мотоциклом «Мінськ» на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із проникненням у приміщення.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2018, у вечірній час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 із дозволу власника квартири ОСОБА_12 перебував у приміщені квартири АДРЕСА_2 . Побачивши комод, де потерпілий ОСОБА_12 зберігає ювелірні вироби, у ОСОБА_7 виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: двох золотих обручок, оздоблених діамантами, вартістю 19600 грн, які належать ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, скориставшись відсутністю уваги потерпілого, таємно викрав дві золоті обручки, оздоблені діамантами, вартістю 19 600 грн, які належать ОСОБА_12 . Після чого, утримуюче викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також, 18.09.2018, близько 17:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 перебував на вул. Б. Фармаковського (Куйбишева) у Великій Коренисі в м. Миколаєві, де йому на зустріч йшов потерпілий ОСОБА_12 . Наблизившись до останнього, ОСОБА_7 побачив у нього на шиї срібний ланцюжок із кулоном, та у нього повторно раптово виник злочинний корисливий умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_12 та зірвав із його шиї срібний ланцюжок із кулоном, вартістю 1 792 грн, після чого побіг із викраденим майном у невідомому напрямку, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Також у листопаді 2018 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 перебував на вул. Піщаній у Великій Коренисі в м. Миколаєві, проходячи повз будинок № 1 у нього раптово повторно виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до іншого володіння особи.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_7 незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав циркулярну пилку, вартістю 1 143 грн, яка належить потерпілому ОСОБА_13 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до іншого володіння особи, вчинена повторно.

Також у листопаді 2018 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 , перебував на вул. Піщаній у Великій Коренисі в м. Миколаєві, проходячи повз будинок № 1 у нього повторно, раптово виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого володіння особи.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_7 незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав 12 бронзових 20-ти дюймових кранів, вартістю 720 грн, які належать потерпілому ОСОБА_13 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до житла, вчинена повторно.

Також 13.01.2019, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 перебував на вул. Новій у Великій Коренисі в м. Миколаєві, проходячи повз територію ТОВ «Дорога-Сервіс» по вул. Новій № 1Б, у нього повторно раптово виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого володіння особи.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю уваги охоронців та сторонніх осіб, незаконно проник на територію ТОВ «Дорога-Сервіс» по вул. Новій № 1Б у Великій Коренисі в м. Миколаєві, звідки таємно викрав металеву драбину, вартістю 246 гривень 48 копійок, яка належить ТОВ «Дорога-Сервіс». Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до іншого володіння особи, вчинена повторно.

Також 30.01.2019 у період часу з 16:00 по 17:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 , перебував на пр. Центральному в м. Миколаєві, проходячи повз будинок № 7, побачив сплячого на лавці потерпілого ОСОБА_14 , у якого із кишені було видно корпус мобільного телефону. У цей час у ОСОБА_7 повторно, раптово виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю уваги потерпілого та сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон Samsung GalaxyS8+, вартістю 2 100 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_14 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2019 близько 07:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 знаходився на вул. 8 Березня у Великій Коренисі в м. Миколаєві, де, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , через паркан побачив у дворі металеву одноколісну тачку, яка належить ОСОБА_15 , вартістю 239 грн. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: металевої одноколісної тачки, яка належить ОСОБА_15 , вартістю 239 грн.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, скориставшись відсутністю уваги потерпілого та сторонніх осіб, відкрив вхідні двері, які ведуть на подвір`я потерпілого та, проникнувши на зазначену територію, таємно викрав металеву одноколісну тачку, яка належить ОСОБА_15 , вартістю 239 грн. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до огороджуваної чужої території, яка належить іншій особі.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 340 від 21.12.2018 ОСОБА_7 , 1997 року народження, на момент інкримінованого діяння та на даний час страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію паранойдної форми, безперервно-прогредієнтного перебігу, зі змішаним типом дефекту (псевдоорганічним, психопатоподібним). Дане захворювання позбавляє його здатності усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними. З огляду на психічний стан підекспертного та наявність в нього ремісії внаслідок проведеного поточного лікування, відсутність комплайенсу, йому можуть бути рекомендовані примусові заходи медичного характеру в установі зі звичайним режимом нагляду.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 79 від 20.03.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент інкримінованого діяння та на даний час страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію параноїдної форми, безперервно-прогредієнтного перебігу, зі змішаним типом дефекту (псевдоорганічним, психопатоподібним). Дане захворювання позбавляє його здатності віддавати звіт своїм діям та керувати ними (в тому числі і в суді). З огляду на психічний стан підекспертного, йому можуть бути рекомендовані примусові заходи медичного характеру в установі зі звичайним режимом нагляду.

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 106/2025 ОСОБА_7 , повний діагноз: параноїдна шизофренія, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний тип перебігу, ремісія "С", виражений змішаний тип дефекту F 20.00. ОСОБА_7 перебуває у Дніпровській філії "Спеціальний заклад надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії" (ДФ "СЗНПД" ДУ "ІСП МОЗ України") на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2024 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, був госпітолізовнаий до ДФ "СЗНПД" ДУ "ІСП МОЗ України" 14.03.2025. Ухвалою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 25.09.2025 змінено вид ПЗМХ з посиленим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. З 07.10.2025 знаходиться на лікуванні у відділенні зі звичайним наглядом.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ст. 19 КК України).

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання (ст. 93 КК України).

Метою примусових заходів медичного характеру є обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та запобігання вчиненню нею інших суспільно небезпечних діянь. Сутність примусових заходів медичного характеру полягає у тому, щоб забезпечити безпеку психічно хворій особі та захистити від неї суспільство.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб. При визначенні ступеня небезпечності психічно хворого судом має бути надана оцінка у тому числі психічного стану особи на момент розгляду справи і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Встановлення неосудності (обмеженої осудності) особи здійснюється судом на підставі висновків психіатричної експертизи. У той же час положеннями ч. 4 ст. 513 КПК передбачено, що якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Також ст. 95 КК передбачено, що огляд зазначених осіб для вирішення питання про наявність підстав для припинення або зміни застосування таких заходів здійснюється комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців.

Аналіз наведених норм свідчить, що стан здоров`я особи та необхідність у застосуванні того чи іншого примусового заходу має бути встановлено саме на момент судового розгляду. Потім доцільність у їх застосуванні перевіряється через кожні 6 місяців.

Такого висновку дійшов Верховний суд України у справі № 285/1934/16-к (постанова від 31 липня 2025 року).

Вищезазначені експертизи були проведені у 2018, 2019 роках, що не дозволяє дійти обґрунтованого висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру та визначення їх виду з урахуванням його дійсного стану здоров`я на момент розгляду кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, в томучислі, для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Отже, оскільки вирішення викладених у клопотанні питань пов`язано із з`ясуванням обставин, що мають значення для кримінального провадження, та для їх вирішення необхідні спеціальні знання, суд вважає заявлене клопотання таким, що підлягає задоволенню.

За змістом ч. 4 ст. 332 КПК України, після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи у розпорядження експерта необхідно надати матеріали кримінального провадження, беручи до уваги, що для проведення експертного дослідження потрібній значний проміжок часу, а за відсутності матеріалів провадження його розгляд є неможливим, на час проведення експертизи кримінальне провадження слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 242, 332 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Призначити за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1-3 ст. 185 КК України, судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи страждав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням в період з серпня 2018 року по січень 2019 року (на час інкримінованих суспільно-небезпечних діянь), а також чи страждає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням на теперішній час (час розгляду справи судом) ?

2. Чи міг ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати свої дії або керувати ними у період з серпня 2018 року по січень 2019 року (на час інкримінованих суспільно-небезпечних діянь) ?

3. Чи може ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати свої дії або керувати ними на теперішній час (час розгляду справи судом) ?

2. Якщо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає психічним захворюванням, то які заходи медичного характеру до нього слід застосувати з урахуванням ч. 1 ст. 94 КК України ?

Проведення експертизи доручити експертам Дніпровській філії "Спеціальний заклад надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії" (ДФ "СЗНПД" ДУ "ІСП МОЗ України"), (місто Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Надати для проведення експертизи кримінальну справу № 487/732/19 (провадження № 1-кп/487/362/24).

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала осарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1