Справа №766/8092/25
н/п 1-кп/766/3806/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості, укладеною під час досудового розслідування, внесене до ЄРДР під №0000591 від 04.03.2025 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишани, Білозерського р-ну, Херсонської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 26.03.2018 Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 309 КК України - позбавлення волі строком на 3 років, 09.10.2021 звільненого на підставі Указу Президента «Про помилування засудженого», у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 наприкінці листопада 2024 року (більш точної дати у ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе) у порушення вимог ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст.ст. 53, 54, 112, 150 Земельного кодексу України, достовірно знаючи про наявність у межах земельної ділянки приватної форми власності із кадастровим номером :05:015:0010 площею 7,91 га, яка належить ОСОБА_6 , що розташована за межами населеного пункту села Микільського Дар?ївської об?єднаної територіальної громади Херсонського району Херсонської області, «Курганна група» з висотою 0,9 м і 0,5 м та діаметром 35 м і 30 м відповідно, які являють собою кургану групу із визначеними межами, які згідно розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації №840 від 05.11.2021 року взято на державний облік пам?яток археології, історії та монументального мистецтва місцевого значення Херсонської області та із встановленими відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської обласної ради народних депутатів №633/22 від 16.11.1979 для курганної групи границями охоронної зони - 50 метрів від краю насипу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою культивування більшої площі земельної ділянки та отримання у подальшому його роботодавцем більшого прибутку, за допомогою сільськогосподарської техніки, а саме трактора марки «MТ3-80» та дискової борони «АГД 2.4», незаконно та самовільно зайняв земельні ділянки державної форми власності історико-культурного призначення (курганна група), які в силу ст. 53 і ст. 150 Земельного кодексу України є землями історико-культурного призначення та мають статус особливо цінних земель, шляхом проведення агротехнічного обробітку ґрунту провів культивування, спричинивши своїми діями відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель порушення режиму нормативів і правил їх використання», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 року матеріальні збитки державі в особі Дар`ївської селищної ради Херсонського району Херсонської області на загальну суму 3356,42 грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

22.05.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 , та прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000591 від 04.03.2025 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленого йому обвинувачення у судовому провадженні. Окрім цього, між сторонами було визначено наступну міру покарання: за ч.2 ст.197-1 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладені були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального кодексів України, кримінальне провадження, кримінальні правопорушення вчинені без співучасті.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просили угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене її сторонами покарання. При цьому ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.197-1 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, підтвердивши добровільність укладення угоди.

Від представника потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява, якою вона просить підготовче засідання та подальший судовий розгляд здійснювати без її участі, обвинувачення підтримала в повному обсязі, щодо укладання угоди про визнання винуватості не заперечувала.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України, а також відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліках у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, свою вину визнав повністю.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що дійсно ОСОБА_5 була заподіяна матеріальна шкода, встановлена особа, яка спричинила шкоду, встановлено протиправний характер дій ОСОБА_5 , а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням обвинуваченого, а отже цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 124, 373, 374, 468, 469, 473- 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.05.2025 по кримінальному провадженню за №0000591 від 04.03.2025 за ч.2 ст. 197-1 КК України, укладену між прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позовну заяву Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області до ОСОБА_5 - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави, в особі Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області (, Херсонська область, Херсонський район, с. Дар`ївка, 68-а) майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 3356 (три тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 42 (сорок дві) копійки.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1