Провадження № 1-кп/0203/1283/2026
У Х В А Л А

15.01.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0018593 від 12.09.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, військовослужбовця військової служби за мобілізацією в посаді оператора польової лазні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме: передбачаючи тяжкість майбутнього покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, адже останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання; крім того існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченого ОСОБА_5 , а й характеру та тяжкості злочину, який йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, у зв`язку з чим є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід підзахисному ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду та стійке хронічне захворювання психічного характеру, на підтвердження чого надав відповідну медичну документацію.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, підтримав думку свого захисника та просив змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на те, що він не залишав самовільно військову частину та не збирається ухилятися від суду.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 листопада 2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який збігає 18 січня 2026 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі та передбачаючи можливе покарання, обвинувачений ОСОБА_5 , може переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Суд також приймає до уваги, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Отже на теперішній час не зникли ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Отже, суд при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо можливості обрання розміру застави як альтернативного запобіжного заходу відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховує обставини кримінального правопорушення, а також встановлені ризики перешкоджання кримінальному провадженню, з огляду на що, вважає недоцільним визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, без можливості внесення застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 193 -197, 199, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 березня 2026 року без можливості внесення застави, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1