УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

24 грудня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003622 від 31.12.2024 року

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 31.12.2024, приблизно з 14 год. 30 хв., на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебували ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вживали алкогольні напої.

Близько 15 год. 30 хв., у стані алкогольного сп`яніння, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт через заборгованість 500 грн. Після цього у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 .

Реалізуючи умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер дій, передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, схопив ніж, що був з ними для нарізання продуктів, та наніс один удар у ділянку грудної клітки поруч серця. Внаслідок отриманого ушкодження ОСОБА_6 помер на місці.

Смерть ОСОБА_6 , 1990 р.н., настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота з ушкодженням серця та печінки, крововтратою та шоком.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2025 р. включно.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний, за наявності належно оформленого клопотання, не пізніше спливу двомісячного строку з моменту застосування запобіжного заходу, перевіряти правові підстави та процесуальну доцільність його подальшого продовження. Такий контроль забезпечує дотримання гарантій ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і спрямований на баланс приватного інтересу та публічних завдань правосуддя.

Прокурор подала вмотивоване клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на актуальність ризиків ст. 177 КПК України: можливість ухилення від суду у зв`язку з перспективою суворого покарання, незаконний вплив на свідків та інших учасників провадження, а також імовірність вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений і захисник заперечили, вказуючи на припущення та загальність доводів клопотання, відсутність на цій стадії переконливих доказів вини та належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , зокрема взаємодію з правоохоронними органами й ініціювання виклику поліції та екстреної медичної допомоги. Захист просив застосувати домашній арешт із покладенням процесуальних обов`язків.

Суд, дослідивши матеріали, вислухавши сторони та оцінивши докази у сукупності, дійшов висновків, необхідних для вирішення питання відповідно до ст. 178, 194, 331 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли більш м`які заходи не здатні усунути ризики та забезпечити мету провадження. Цей підхід узгоджується з практикою ЄСПЛ, яка вимагає, щоб продовження тримання під вартою ґрунтувалося на конкретних фактичних даних.

Інкриміноване ОСОБА_5 діяння належить до особливо тяжких насильницьких злочинів, а санкція передбачає тривале позбавлення волі, що підсилює ризик ухилення від суду, передбачений п.1, ч.1, ст. 177 КПК України. Також суд враховує відсутність у обвинуваченого офіційного житла, працевлаштування та стабільного легального доходу, що у поєднанні з характером обвинувачення посилює ризик вчинення нових правопорушень за п.5, ч.1, ст. 177 КПК України.

Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

На той факт, що обвинувачений може переховуватись від суду вказує те, що санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі (особливо тяжкий злочин). Тобто, перебуваючи на волі обвинувачений може зникнути від суду, усвідомивши яка міра покарання (позбавлення волі) загрожує йому в разі визнання судом його винним у вчиненні відповідного злочину.

На той факт, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, наразі не працює та немає джерела доходу, а тому може вчиняти інші злочини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зазначені ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Дані обставини на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Виходячи із зазначеного, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - по 21 лютого 2026 р. включно.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 29 грудня 2025 р.

Суддя ОСОБА_1