Справа № 734/1105/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/168/26
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 19 серпня 2017 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадження виконувача обов`язків керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000109, відомості про яке 19 серпня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, оскільки у нього наявні недоліки, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд, а також органом досудового розслідування та прокурором допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 4 ст. 395 КПК України встановлений виключний перелік дій, які можуть вчинятися під час оскарження судового рішення, а тому слідчий і прокурор у період, коли ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.03.2018 не набула чинності та строк її апеляційного оскарження не закінчився, не мали повноважень проводити жодні слідчі та процесуальні дії, складати і затверджувати обвинувальний акт, що призвело до істотного порушення норм кримінального процесуального закону.

У провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області у період із 10 квітня 2018 року до 20 квітня 2018 року включно перебували одночасно два обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0000109, відомості про яке 19 серпня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (два обвинувальні акти складені відповідно 15 березня 2018 року і 04 квітня 2018 року). Після виконання вказівок, що зазначені у змісті ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 березня 2018 року про повернення обвинувального акту, прокурор мав звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що після отримання повного тексту ухвали про повернення обвинувального акта сторона обвинувачення, погодившись з цим рішенням, проводила слідчі (розшукові) дії та приймала процесуальні рішення, які вважала необхідними для приведення цього акту у відповідність до вимог КПК України та подальшого звернення з ними до суду у розумний строк, зокрема: 03.04.2018 слідчою проведено повторний допит свідка, прокурором надано слідчій доручення про виконання вимог ст. 290 КПК України, слідчою складено потерпілому та підозрюваному повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів судового провадження, 04.04.2018 складено та затверджено обвинувальний акт, долучено довідки військової частини від 04.04.2018, 05.04.2018 прокурором надано слідчій доручення на виконання вимог ст. 293 КПК України, слідчою надано доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування та речових доказів та 05.04.2018 вручено обвинувальний акт, який надійшов до суду 10.04.2018. Вказує, що складання і затвердження виправленого обвинувального акта до закінчення строків оскарження ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.03.2018 про повернення обвинувального акта прокурору, не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та свідчить лише про згоду сторони обвинувачення з прийнятим судом рішенням, і є дотримання однієї з загальних засад кримінального провадження розумних строків. При цьому, оцінка проведених стороною обвинувачення процесуальних дій для приведення у відповідність до вимог КПК України обвинувального акта та отриманих у кримінальному провадженні за результатами здійснення таких дій доказів повинна надаватися судом під час судового розгляду, та за наявності підстав визнаватись недопустимими, які отримані після закінчення досудового розслідування, проте суд першої інстанції надав таку оцінку під час підготовчого судового засідання. Крім того, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор, а тому висновки суду щодо відсутності конкретного формулювання обвинувачення є безпідставними. Питання про повноту пред`явленого обвинувачення, відповідність викладених фактичних обставин справи формулюванню обвинувачення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не досліджував фактичні обставини справи. Крім того, суд першої інстанції не вказав на недоліки виправленого обвинувального акта та в чому полягає невідповідність цього акта вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України.

Обвинувачений в свою чергу заперечив проти апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, про що зазначив в своїх запереченнях.

Заслухавши доповідача, прокурора та представника потерпілого, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, оскільки зазначені судом підстави для повернення обвинувального акта суперечать положенням кримінального процесуального законодавства, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначений у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального Закону.

Згідно вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого. Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, забраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. В подальшому, обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.03.2018 обвинувальний акт повернуто прокурору через неконкретність обвинувачення та невідповідність вимогам KПK України щодо визнання потерпілого, а також через те, що обвинувальний акт не містив дати складення та підписання його слідчим. Повний текст цієї ухвали оголошено судом 03.04.2018 та цього ж дня отримано прокурором.

Після отримання повного тексту ухвали про повернення обвинувального акта сторона обвинувачення, погодившись із цим рішенням, проводила слідчі (розшукові)дії та приймала процесуальні рішення, які вважала необхідними для приведення цього акта у відповідність до вимог КПК України та подальшого звернення з ними до суду у розумний строк, зокрема: 03.04.2028 року слідчою проведено повторний допит свідка, прокурором надано слідчій доручення про виконання вимог ст. 290 КПК України, слідчою складено потерпілому та підозрюваному повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів судового провадження, 04.04.2018 складено та затверджено обвинувальний акт, долучено довідки військової частини від 04.04.2018, 05.04.2018 прокурором надано слідчій доручення на виконання вимог ст. 293 KПK України, слідчою надано доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування та речових доказів та 05.04.2018 вручено обвинувальний акт, який надійшов до суду 10.04.2018.

Хоча KПK України не містить положення, яке б визначало строк, протягом якого прокурор має повторно направити до суду обвинувальний акт, який був повернутий судом зі стадії підготовчого провадження в порядку ст. 314 КГІК України, та відсутня вказівка щодо встановлення судом строку, необхідного для усунення таких порушень, однак сторона обвинувачення має виправити недоліки обвинувального акта i повторно звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом у розумні строки, без затримки, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія має бути виконана без невиправданої затримки та в розумні строки.

Так, згідно з висновками, наведеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.04.2024 у справі № 753/25892/21 (провадження № 51-3076кмо23), а саме сторона обвинувачення після постановлення судом ухвали про повернення прокурору обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного a6o виховного характеру i до звернення до суду з обвинувальним актом чи клопотанням, які приведено у відповідність до вимог КПК України, має право виконати лише ту сукупність процесуальних дій, які є необхідними для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК України та забезпечення виконання ухвали суду.

Якщо сторона обвинувачення після повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру проводила слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії та/або приймала процесуальні рішення, які не є необхідними для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК України та забезпечення виконання ухвали суду, то отримані у кримінальному провадженні за результатами здійснення таких дій докази повинні визнаватись недопустимими, як отримані після закінчення досудового розслідування.

Прокурор може повторно звернутися до суду із обвинувальним актом чи клопотанням в межах розумного строку, без невиправданих затримок у часі, після закінчення виконання процесуальних дій, які були необхідними на виконання ухвали суду для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК i подальшого звернення з ними до суду.

Таким чином, складення та затвердження виправленого обвинувального акта до закінчення строків оскарження ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.03.2018 про повернення обвинувального акта прокурору, не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки це є його процесуальним обов`язком для усунення недоліків, що дозволяє кримінальному провадженню рухатися далі та свідчить лише про згоду сторони обвинувачення з прийнятим судом рішенням та є дотриманням однієї з загальних засад кримінального провадження розумних строків. При цьому, оцінка проведених стороною обвинувачення процесуальних дій для приведення у відповідність до вимог КПК України обвинувального акта та отриманих у кримінальному провадженні за результатами здійснення таких дій доказів повинна надаватися судом під час судового розгляду, та за наявності підстав визнаватись недопустимими, як отримані після закінчення досудового розслідування, проте суд першої інстанції надав таку оцінку під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення i яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 KITK України.

Положеннями ст. 291 KПK України законодавець встановив процесуальний порядок складання обвинувального акта у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що ix має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акта. Будь - яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.

У листі Вищого спеціалізованого суду України від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі лист Вищого спеціалізованого суду України) зазначено, що суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні одне з таких рішень, а саме на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному, у документах заведено недопустиму натуралізацію опису злочину, вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав ix самостійно) чи не затверджені прокурором, до них не долучено передбачені законом додатки.

Так, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України усі необхідні реквізити обвинувального акта, зазначені у його тексті слідчим та прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які встановлені під час досудового розслідування, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону i статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання самого обвинувачення.

Суд першої інстанції в даному випадку вдався до оцінки доказів та дослідження матеріалів справи. При цьому зауваження ж суду першої інстанції на цю обставину як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів не вважає такою, що перешкоджала суду призначити судовий розгляд, оскільки питання про повноту пред`явленого обвинувачення , відповідність викладених фактичних обставин справи формулюванню обвинувачення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні та з`ясовуються і встановлюються на іншій стадії судового розгляду.

Таким чином, повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції, всупереч ст. 314 КПК України фактично вийшов за межі судового розгляду, оскільки зазначені ним підстави для повернення обвинувального акту, є предметом дослідження безпосередньо під час судового розгляду, а не на стадії підготовчого судового засідання, як було зроблено судом першої інстанції.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції обмежений виключно тими документами, які визначені ст. 291 КПК України, а тому об`єктивно позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленої підозри, правильність кваліфікації дій, доведеність чи обґрунтованість всіх елементів кримінальних правопорушень, встановлення часу, місця, способу та обставин, за яких інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення було ним вчинено.

Всі ці відомості містяться в обвинувальному акті, який наявний у матеріалах кримінального провадження. Незгода суду з обсягом викладу визначених законодавцем обставин, не може вважатись тим недоліком, який може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, суд першої інстанції не вказав на недоліки виправленого обвинувального акта та у чому полягає невідповідність цього акта вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України.

До того ж, безпідставне повернення обвинувального акта прокурору призведе до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження.

Виходячи зі змісту та трактування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, остання гарантує винесення судового рішення протягом розумного терміну, встановивши тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа через пред`явлення їй кримінального обвинувачування. Кінцевим моментом стану невизначеності є момент вступу вироку чи рішення у законну силу чи зняття обвинувачення (закриття кримінальної справи).

Таким чином, вказані судом підстави для повернення обвинувального акта прокурору, не можуть вважатись недоліками, які перешкодили призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки вони є предметом розгляду під час здійснення судового провадження та мають бути вирішені під час ухвалення остаточного судового рішення в даному провадженні, коли суд у нарадчій кімнаті надасть оцінку всім зібраним доказам та буде вирішувати питання про їх належність і допустимість.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження виконувача обов`язків керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 задовольнити, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України повернуто прокурору скасувати і призначити його новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_10