Справа № 273/252/24
Провадження № 1-кп/273/36/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000026 від 20.01.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с.Табори Баранівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Дубрівка Баранівського району Житомирської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, вдови,проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2023 близько 16 год. ОСОБА_4 , перебуваючи разом з ОСОБА_5 поблизу будинку N АДРЕСА_3 , дізнавшись , що власник будинку ОСОБА_6 відсутня за місцем проживання, вирішили порушити недоторканість її житла та незаконно проникнути в житловий будинок за адресою : АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, без розриву в часі ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , зайшли на територію домогосподарства ОСОБА_6 , де умисно, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, проти волі власника, ОСОБА_4 знайшов металевого прута , яким пошкодив скобу навісного замка на вхідних дверях будинку, відчинив двері та разом із ОСОБА_5 проникли в середину будинку.

Перебуваючи у кухні будинку, при відсутності господаря, ОСОБА_7 дістав із холодильника продукти харчування та випивку і разом із ОСОБА_5 їх вжили, після чого перейшли у спальню кімнату та лягли відпочивати на одне із ліжок, де їх через деякий час виявила власник будинку ОСОБА_6 , що повернулась додому разом із знайомими.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, пояснив про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що прийшов з ОСОБА_5 в Кашперівку до будинку його дочки, вирвав замка, зайшли в будинок, випили по 100 грам і з`їли продукти. Щиро розкаюється у вчиненому, зробив для себе належні висновки, просив суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнала в повному обсязі, пояснила про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, пояснив про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Додатково пояснила, що пішли з ОСОБА_4 в Кашперівку, ОСОБА_4 зірвав з дверей замок, зайшли до будинку, випили алкоголь і з`їли холодець. Щиро розкаюється у вчиненому, зробила для себе належні висновки, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, цивільний позов не заявлено.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності іх позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , обвинуваченій ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як умисне незаконне проникнення до житла.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як умисне незаконне проникнення до житла.

Суд при призначенні покарання має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, є пенсіонером, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, виключений з військового обліку, не перебуває на обліку як отримувач соціальних допомог, не перебуває не обліку в органах пробації.

Враховуючи вищевикладене, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не судимої, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не перебуває на обліку як отримувач соціальних допомог, не перебуває не обліку в органах пробації.

Враховуючи вищевикладене, суд обвинуваченій ОСОБА_5 призначає покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України , звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, який буде для неї оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею в подальшому інших злочинів з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався, речові докази відсутні.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370,371,373,374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1