Справа № 369/745/26
Провадження №1-кс/369/140/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 25 грудня 2025 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 19.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 25 грудня 2025 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 19.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга обґрунтована тим, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 від 19.10.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Провадження було розпочато за заявою ОСОБА_4 щодо факту підробки ОСОБА_5 документів, а саме лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_6 та незаконного отримання виплат на поховання.

25грудня 2025 року старшим дізнавачем ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Представник скаржника вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому через канцелярію суду подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5ст. 40 КПК Українислідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цьогоКодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положеньГлави 24 КПК Україниє формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбаченихст. 2 КПК України, прийняттю дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченомуКПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2ст. 223 КПК Українислідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК Українипідлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2ст. 84 КПК Україниє показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Слідчим суддею встановлено що СД ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000265 від 19.10.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Як вбачається зі скарги , що 25грудня 2025 року старшим дізнавачем ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Частиною 3статті 110 КПК Українирішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбаченихКримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 5ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цьогоКодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу положеньст.110 КПК Українивбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до п. 18 ч. 1ст. 3 КПК Українина слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудн2000 року).

При дослідженні постанови про закриття кримінального провадження №0000265 від 19.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що старший дізнавач, після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, дійшов правильних висновків у кримінальному провадженні, а тому постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 25 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 19.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8