Справа № 517/782/25
Провадження № 1-кп/517/7/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 рокусмт. Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжнього заходу у виді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження №0000363 від 06 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Захарівського районного суду Одеської області перебувають вищезазначені матеріали кримінального провадження. Ухвалою судді від 12.08.2025 провадження по справі було зупинено до вирішення питання про екстрадицію та доставку обвинуваченого ОСОБА_3 до України. 15.01.2026 до суду від прокурора Роздільнянської окружної прокуратури надійшло повідомлення про доставку обвинуваченого до України та поміщення його до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

В цей же час, прокурор подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що на даний час є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може знов переховуватися від суду з метою уникнення від відповідальності, оскільки вже переховувався від суду у даному кримінальному провадженні та був оголошений у міжнародний розшук, а отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є повністю підтвердженим. Також, обвинувачений має можливість незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження. Крім того, зазначено, що обвинувачений не має місця роботи, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а отже не має коштів для існування та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дають достатні підстави припускати, що останній, який на теперішній час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може знов здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити запобіганню спробам переховуватись від суду, вчинити новий злочин, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених. А також, зважаючи на попередні реалізовані наміри ОСОБА_3 уникнути покарання, вважає за доцільне не визначити розмір застави. Зазначив, що вищевикладені ризики за час перебування особи у міжнародному розшуку не зменшились, а навпаки збільшились та, з огляду на зазначене, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам. Особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються, за необхідності, доставити її до суду на першу про те вимогу. Застава не здатна забезпечити належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів.Крім того, застосовувати запобіжний захід відносно обвинуваченого - домашній арешт недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження не зможе забезпечити ОСОБА_3 дотримання ним обов`язків обвинуваченого.Тобто, застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.При цьому, просить суд оцінити суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_3 та визнати за реальну небезпеку можливість його повторного ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Ухвалою суду від 16.01.2026 провадження по справі було відновлено, призначено до підготовчого судового засідання і вирішено провести розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в режимі відеоконфенції за допомогою системи ВКЗ з ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» з участю обвинуваченого ОСОБА_3 ..

В підготовчому судовому засідання прокурор підтримав вищезазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засідані заперечув щодо задоволення клопотання прокурора та просив суд застосувати більш м`який запобіжній захід до ОСОБА_3 у виді домашнього арешту.

Обвинувачений в судовому засіданні, свою вину не визнав та підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Під час досудового розслідування обвинуваченого ОСОБА_3 було оголошено в міжнародний розшук та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2023 (справа № 757/41511/23) обрано запобіжній захід у виді тримання під вартою (заочно), так як досудове розслідування здійснювалося у вигляді спеціального досудового розслідування.

Обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000363 від 06 травня 2022 року надійшов до Захарівського районного суду Одеської області 19.03.2024 та на підставі ухвали від 09.05.2024 вирішено розгляд справи здійснювати за відсутності обвинуваченого в порядку спеціального судового провадження (іn absentia). 06.01.2026 та 09.01.2026 від Міністерства юстиції України надійшли листи з інформацією, що за повідомленням НЦБ Інтерполу, обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано на території Румунії.

За рішенням компетентних органів ОСОБА_3 було екстрадовано з держави Румунія до держави України та 15.01.2026 об 11:32 год. було затримано компетентними органами України, що підтверджується протоколом затримання особи від 15.01.2026.

Обвинуваченого ОСОБА_3 було поміщено до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

При вирішенні питання щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначено стороною обвинувачення у клопотанні, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого.

Наявність високого ризику переховування підтверджується поведінкою обвинуваченого під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження судом: обвинувачений у статусі підозрюваного не з`явився в судове засідання під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, неодноразово не з`являвся у судові засідання. Під час досудового розслідування ОСОБА_3 був оголошений у міжнародний розшук, досудове та судове слідство здійснювалось за відсутності обвинуваченого. Більш того, ОСОБА_3 перетнув державний кордон та тривалий час перебував в іншій країні.

Надаючи оцінку ризику незаконного впливу на свідків, суд враховує що судовий розгляд хоча і розпочатий, однак свідки безпосередньо судом не буди допитані. З огляду на ці обставини, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є високим.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, суд розцінює як низький, адже органом досудового розслідування зібрані всі докази по справі, що підтверджує направлення обвинувального акту до суду.

Недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою доводиться тим, що обвинувачений стійких соціальних зв`язків не має, переховувався від органів досудового розслідування та суду, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд вважає, що підстави для застосування іншого запобіжного заходу відсутні, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, тому наявна необхідність у обранні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в повній мірі буде відповідати меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів.

Керуючись 177, 178, 179, 183, 194, 217, 314-316 КПК України суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 - задовольнити. Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на шістдесят діб - до 17 березня 2026 року включно. Копію ухвали для виконання в частині застосування запобіжного заходу - тримання під вартою направити начальнику ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії. Повний текст ухвали проголошено 19 січня 2026 року об 11:30 год..

Суддя: ОСОБА_1