Провадження № 3/712/504/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001184 від 26.11.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рецюківщина, Драбівського району, Черкаської області, Україна, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово непрацюючого, учасика бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.02.2022 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 19.05.2023 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч.1 ст.309, 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.05.2024, залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.07.2024, скасовано звільнення від відбування покарання у виді 1 року обмеження волі, та направлено для відбування покарання за вироком суду;

- 29.10.2024 вироком Драбівського районного суду Черкаської області за ч.1 ст.164, 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць; 22.08.2025 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 27 днів, за ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.08.2025,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в невстановлений під час досудового розслідування дату та період часу, перебуваючи в м.Черкаси, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання, зайшов в невстановлений досудовим розслідуванням телеграм канал, та придбав один згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору з кристалічною речовиною, яку залишив зберігати при собі з метою власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 26.11.2025 близько 11 год. 46 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м.Черкаси, вул.Соснівська, 2, був зупинений працівниками поліції, яким під час спілкування повідомив, що має при собі заборонені до обігу речовини, та по прибуттю працівників слідчо-оперативної групи Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, у присутності двох понятих, в ході проведення затримання в порядку ст.298-2 КПК України, самостійно та добровільно видав працівникам поліції, діставши з внутрішньої лівої кишені куртки згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору, в якому знаходився один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-25/17252-НЗПРАП від 28.11.2025, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0.752 г. Вказану речовину ОСОБА_4 знайшов та зберігав длявласного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_4 показав, що в листопаді 2025 року через телеграм канал він придбав для власного вживання без мети збуту психотропну речовину PVP. У заздалегідь визначеному місці він забрав один згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору з кристалічною речовиною, та помістив його до лівої внутрішньої кишені куртки. Після цього, в той же день, коли ОСОБА_4 зустрів працівників поліції, він повідомив їм, що має при собі забороні в обігу речовини, та під час затримання видав їх слідчо-оперативній групі. ОСОБА_4 щиро розкаювався у вчиненому, шкодує про те, що трапилось. Додатково, він повідомив, що є учасником бойових дій, близько п`яти років проходив військову службу, та у 2022 році після отримання поранення, був звільнений у запас. Нині ОСОБА_4 має тимчасові підробітки, проживає з батьками.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК Українисуд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК Українироз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК Українисуд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання»(із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК Українипокарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тимчасово не працює, є учасником бойових дій, розлучений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкцією ч.1 ст.309 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.

Крім того, вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 29.10.2024 у справі №692/270/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №695/1744/23 від 19.05.2023, та визначено остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.08.2025, засудженого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 29.10.2024 на 05 місяців 27 днів.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч.4 ст.71 КК України).

Оскільки в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування, протягом невідбутої частини покарання 26.11.2025 вчинив нове кримінальне правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд на підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 29.10.2024, та визначає ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/124-25/17252-НЗПРАП від 28.11.2025 в сумі 1782 грн. 80 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 29.10.2024, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі після набрання вироком законної сили.

Направлення засудженого ОСОБА_4 до місця подальшого відбування покарання здійснювати в порядку, передбаченому ч.1 ст.57 КВК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- порожній полімерний пакет та фольгований згорток з кристалічною речовиною, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0.752 г, що передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1