Справа №127/570/26
Провадження №1-кс/127/245/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000752 від 24.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000752 від 24.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдата ОСОБА_6 наказом командира зараховано до списків особового складу військової частини на посаду кулеметника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, ОСОБА_6 , маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, але не пізніше 24.09.2025, незаконно придбав 1 патрон калібру 5,45х39 мм, 64 патронів калібру 7,62х39 мм, предмет зовні схожий на гранату типу «RGD-5» та 3 предмети зовні схожий на елемент динамічної броні від броньованої техніки 4С20, які в подальшому помістив до належної йому сумки окрашену в кольори типу «піксель».

Після чого усвідомлюючи, що вказані патрони, предмет зовні схожий на гранату типу «RGD-5» та 3 предмети зовні схожий на елемент динамічної броні від броньованої техніки 4С20 являються бойовими припасами та вибуховими речовинами, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_6 почав зберігати їх, у зазначеній сумці серед належних йому речей без передбаченого законом дозволу, яку надалі переніс до камери схову Залізничного вокзалу міста Вінниці, що за адресою: м. Вінниця, пл. Привокзальна, буд. 1 де її і залишив.

Крім того, ОСОБА_6 перебуваючи на Залізничному вокзалі міста Вінниці разом із ОСОБА_8 маючи при собі предмет зовні схожий на гранату типу «RGD-5» передав останньому даний предмет. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», з метою перевірки було зупинено працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, та на запитання яких про наявність в осіб заборонених в обігу речей ОСОБА_8 повідомив, що має при собі предмет зовні схожий на гранату типу «RGD-5», яку йому передав ОСОБА_6 та яку ОСОБА_8 надалі добровільно видав працівникам поліції.

В подальшому, 24.09.2025 у період часу з 14 год. 54 хв. по 15 год. 43 хв. працівниками відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, у присутності ОСОБА_6 було проведено огляд місця події на території Залізничного вокзалу міста Вінниці. Під час проведення огляду в камері схову вище вказаного Залізничного вокзалу, у комірці №30, в якій попередньо ОСОБА_6 залишив належну йому сумку окрашену в кольори типу «піксель», де серед належних останньому речей було виявлено та вилучено 65 предметів зовні схожих на набої та 3 предмети зовні схожий на елемент динамічної броні від броньованої техніки 4С20.

Згідно висновку судової експертизи зброї 65 (шістдесят п`ять) патронів, які були надані на дослідження, являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї: 1 (один) патрон є проміжним патроном калібру 5,45х39 мм, призначений для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»), 64 (шістдесят чотири) патрона є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, призначений для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС).

Дані патрони придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність.

Згідно акту перевірки об`єкту на наявність вибухових матеріалів №400 від 24.09.2025 3 предмети зовні схожий на елемент динамічної броні від броньованої техніки 4С20 є металевими пластинами з вибуховою речовиною в середині. Дані пластини являються динамічним захистом танку.

Згідно висновку експерта матеріалів, речовин та виробів надані на експертизу, а саме:

- полімерний предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «Dunarit RGD-5 RDX 117 16» є корпусом (без кришки) ручної наступальної гранати RGD-5 виробництва Болгарії промислового виготовлення військового призначення, який споряджений пластичною сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, до складу якої входять нафтова олива та поліізобутилен;

- предмет складної форми з вигнутою пластиною із маркувальними позначеннями «ДВМ» та «6-16 » є підривачем ДВМ виробництва Болгарії промислового виготовлення військового призначення;

- полімерна кришка зеленого кольору є кришкою від корпусу ручної наступальної гранати RGD-5 виробництва Болгарії,

- полімерний предмет еліпзоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «Dunarit RGD-5 RDX 117 16» в конструктивному поєднанні з полімерною кришкою зеленого кольору і предметом складної форми з вигнутою пластиною із маркувальними позначеннями «ДВМ» та «6-16-22» - є ручною наступальною гранатою RGD-5 виробництва Болгарії, яка відноситься до бойового припасу.

30 вересня 2025 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, повідомлено: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хабаровськ, російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

01.10.2025 ОСОБА_6 було вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особисто зобов`язання, після чого клопотання було подано до Вінницького міського суду. Розгляд даного клопотання було призначено на 02.10.2025, однак розгляд не відбувся у зв`язку із тим, що гр. ОСОБА_9 не прибув на судове засідання, після чого розгляд клопотання було перенесено на 10.10.2025, однак ОСОБА_6 не прибув на судове засідання у зв`язку із чим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання було залишено без розгляду.

Також, слідчим неодноразово було здійснено дзвінки на мобільний телефон ОСОБА_6 , однак останній не відповідав, про що доповідалось відповідними рапортами.

25 жовтня 2025 року отримано відповідь від командира військової частини НОМЕР_2 про те, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був відібраний для проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 як військовослужбовець із числа самовільно залишивших частину з іншого військового формування 21 жовтня 2025 року та на службу ОСОБА_6 до військової частини не прибув, місце знаходження невідоме.

У зв`язку із вказаним, 03.11.2025 підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

08.12.2025 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької було винесено ухвалу про затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу до Вінницького міського суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07.01.2026 працівниками СКП відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було встановлено місцезнаходження гр. ОСОБА_6 та того ж дня, о 08 год. 00 хв. останнього на підставі вище вказаної ухвали було затримано.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 24.09.2025;

- Протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_10 від 24.03.2025;

- Протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_11 від. 24.09.2025;

- Висновком експерта № СЕ-19/102-25/21179-ВТХ;

- Протоколом огляду місця події від 24.09.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.09.2025;

- Протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_11 від 24.09.2025;

- Висновком експерта № СЕ-19/102-25/21015-БЛ від 26.09.2025;

- Повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 30.09.2025;

- Протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_8 від 30.09.2025;

- іншими доказами.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше переховувався від органів досудового розслідування у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

Крім того, існує ризик незаконного впливу свідків, оскільки, згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 матиме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Також, ОСОБА_6 є особою раніше неодноразово судимою, являється військовослужбовцем, не має стабільного джерела доходу, у зв`язку з цим існує ризик, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, існує необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила застосувати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його адвоката, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000752 від 24.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, тому останній може здійснювати спроби щодо переховування з метою уникнення покарання.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що після вручення підозри ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук та був затриманий на підставі ухвали суду. Також у ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі контактні дані свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, останній може незаконно впливати на них, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, немає постійного джерела доходу, що свідчить про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його характеризуючі дані (військовослужбовець, неодноразово судимий, не працює, відсутні міцні соціальні зв`язки), наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з дня фактичного затримання особи, тобто з 07.01.2026 по 07.02.2026 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя