Справа № 297/1033/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у режимі відеоконференції кримінальне провадження 11-кп/4806/574/24, за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.09.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одружений, працюючий головним інженером ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », громадянин України, несудимий, визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та виправданий за цим обвинуваченням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, через недоведеність, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, перебуваючи з 21.09.2017 на посаді голови правління ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вжив заходів до збереження переданого в оренду ІНФОРМАЦІЯ_6 частини майна комплексу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та в період з 10.11.2017 по 24.10.2018 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

05.02.2004 між ІНФОРМАЦІЯ_7 (в особі керівника ОСОБА_10 ) та ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код НОМЕР_1 , в особі голови правління ОСОБА_11 ) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № 42 терміном на 5 років (передача у довгострокове платне користування). Згідно акту приймання-передачі державного майна від 05.02.2004 ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » передано основні засоби згідно інвентаризаційних описів в кількості 183 одиниць.

24.05.2006 сторонами укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору оренди державного майна № 42 від 05.02.2004, згідно якої з урахуванням звернення орендаря та наданого бізнес-плану, змінено термін дії договору оренди до 10 років (встановлено строк до 05.02.2014).

10.12.2010 сторонами укладено додаткову угоду № 4 про внесення змін до договору оренди державного майна № 42 від 05.02.2004, згідно якої продовжено дію договору оренди терміном на 5 років - до 05.02.2019 (підстави: ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», лист орендаря № 147 від 08.10.2010 та п. 3.3 договору оренди).

-2-

ОСОБА_6 будучи присутнім 10.11.2017 при проведенні перевірки представникам ІНФОРМАЦІЯ_8 , виконання орендарем умов договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 » запевнив, як голова правління ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », орендодавця шляхом надання 08.11.2017 листа за вихідним номером № 107 про те, що орендоване державне майно не відчужувалось.

Крім того, ОСОБА_6 в період з 10.11.2017 по 24.10.2018, складав та подавав звітність про основні засоби виробництва, у яких вказував про наявність орендованого майна, однак реальних заходів до його збереження не вжив.

У подальшому, у період вересня-жовтня 2018 року на замовлення ІНФОРМАЦІЯ_9 по Закарпатській суб`єктом оціночної діяльності (ПП « ОСОБА_12 », код НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ; керівник ОСОБА_13 ) з метою приватизації майнового комплексу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » шляхом продажу на аукціоні проведено його оцінку з визначенням вартості майна, переданого в оренду та розміром завданих збитків у ході оренди, які могли призвести до завдання майнової шкоди державі. Згідно висновку ПП « ОСОБА_12 », вартість об`єкта, що підлягає приватизації становить 9327000 грн (без ПДВ).

Також, 24.10.2018 на виконання листів ІНФОРМАЦІЯ_10 (№ 58/8-2014 від 10.10.2018 та № 58/8-2097 від 19.10.2018) під час комісійної перевірки (за участю працівників ІНФОРМАЦІЯ_10 ) виконання орендодавцем ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » умов договору оренди державного майна № 42 від 05.02.2004 (зі змінами і доповненнями), зокрема, цілісного майнового комплексу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ), встановлено факт відсутності дробарки конусної «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строммашина», заводський № 4326 (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № 288476, вартість якої згідно висновку судово-економічної експертизи № 136/7 від 26.11.2019 становить 405000 грн.

Даний факт підтверджено також оглядом місця події від 04.03.2020, який проведено за клопотанням сторони захисту та за участі в тому числі представника ІНФОРМАЦІЯ_11 , а також оглядами місця події від 29.03.2023 та 26.09.2023, який проведено за клопотанням прокурора під час судового розгляду.

За таких обставин ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, тобто у службовій недбалості, а саме неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

За цим обвинуваченням ОСОБА_6 виправданий, у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Виправдовуючи ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, суд першої інстанції вказав на те, що стороною обвинувачення не було зібрано та надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та наявність в його діях об`єктивної сторони службової недбалості. Судом констатовано, що за викладених в обвинуваченні обставин взагалі не вказано місце, час, спосіб, інші обставини нібито вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а лише зазначено, що у період вересня - жовтня 2018 року, зокрема 24.10.2018 під час комісійної перевірки (за участю працівників ІНФОРМАЦІЯ_10 ), виявлено

-3-

факт відсутності та неспівпадіння за ідентифікаційними ознаками (реєстраційними даними, паспортними відомостями, технічними характеристиками, тощо) 21 одиниці державного майна. Не вказано та жодним чином не встановлено в суді, яке відношення до цього має ОСОБА_6 , його форма вини, мотив та мета нібито вчинення ним злочину. Завдана ОСОБА_6 матеріальна шкода внаслідок встановленої нестачі державного майна у розмірі 2711639 грн нібито підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 136/7 від 26.11.2019. В ході судового розгляду під час перегляду відеоматеріалів, було виявлено неспівпадіння даних у новому обвинувальному акті з фактичними даними на табличці та ідентифікаційними ознаками цього ж обвинувального акту. На сторінці 5 обвинувального акту, вказано, що на агрегаті наявна табличка з позначенням «СМ 539 № 4326» рік випуску 1975, що є помилкою, фактичний напис на табличці з фото- відеоматеріалів судового слідства - «ДРО СМ 739 № 4326, рік випуску 1975», тобто є похибка у марці «СМ 539» замість «7» стоїть «5». В обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_6 реальних заходів до збереження майна не вжив. При цьому не зазначено, які заходи ОСОБА_6 повинен був вжити, які обов`язки мав щодо вжиття заходів, яких саме реальних, заходів на нього було покладено, чим такі обов`язки визначено. Жодне майно при вступі ОСОБА_6 на посаду керівника підприємства на відповідальне зберігання не передавалось та не описувалось, фізичний стан орендованого майна нічим не зафіксовано. В усіх щорічних актах перевірки наявності майна зазначено, що воно фізично та морально зношене. Охорона підприємства була і є належним чином організована та здійснюється цілодобово. Під час судового розгляду, сторона обвинувачення, також стверджувала, що дробарка з інвентарним номером 153 видається за дробарку з інвентарним номером 115. Надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вини обвинуваченого - спростовуються, як показаннями самого обвинуваченого, які узгоджуються між собою, та є послідовними. Крім того, сторона обвинувачення посилається на акт комісійної перевірки від 24.10.2018, невідповідність фактичним обставинам якого встановлена в ході попереднього судового розгляду і яким встановлено відсутність дробарки конусної «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строммашина», заводський № 4326 (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № НОМЕР_3 , 19), вартість якої становить 405000 грн. За твердженням сторони обвинувачення, цим же актом було встановлено відсутність двадцяти одиниць техніки, наявність яких в подальшому була встановлена при проведенні оглядів від 29.03.2023 та 26.09.2023. Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ствердили, що з 2017 з території техніка не вивозилися і та сама техніка яка була передана в оренду і знаходилась на території до призначення ОСОБА_6 , стоїть там і понині. Крім того, судом констатовано, що аналізом досліджених документів по передачі майна в оренду за 2003 - 2004 роки, встановлено, що вони не містять ідентифікуючих ознак техніки та обладнання, крім назви, марки, подекуди дати випуску, а подекуди дати введення в експлуатацію, містять численні неспівпадіння та неточності, не встановлено за якими ознаками орендована техніка підлягає ідентифікації. Не відображено джерела та не зафіксовано яка техніка і за якими ідентифікаційними ознаками встановлювалась при проведенні щорічних перевірок наявності орендованого майна. Вказані документи не містять відомостей щодо технічного стану техніки та обладнання, яке передається в оренду. В щорічних актах перевірки наявності орендованого майна від 18.11.2013, 20.04.2016, 10.11.2017 зазначено, що наявне майно фізично зношене. Крім того, представник потерпілого ОСОБА_17 ствердив, що в 2004 році ФДМУ було передано майно в оренду, у тому числі технічні засоби, які на даний час не ідентифіковані. Працівниками Фонду проводились щорічні візуальні перевірки. За ідентифікаційними номерами не перевіряли щороку, бо це було б втручання в діяльність. Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 ствердили, що при проведенні

-4-

попередніх щорічних перевірок наявності орендованого майна, ними перевірялась лише кількість техніки без перевірки та встановлення ідентифікуючих номерів та інших ознак. У жовтні 2018 року вони проводили перевірку і ідентифікацію проводили згідно з переліком переданого в оренду майна. Жоден з них немає технічної освіти з ідентифікації техніки. Викладене свідчить про те, що вказаний акт перевірки складено співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_10 , які не мають профільної спеціальної технічної освіти для встановлення ідентифікуючих ознак спеціальної техніки. Акт складено через 14 років після передачі майна в оренду, через 57 - 29 років після випуску та початку експлуатації техніки, яку нібито неможливо ідентифікувати, в умовах кар`єру, у тому числі на відкритому повітрі, при значній вологості та постійній дії зовнішніх природних факторів. Некомпетентність, службових осіб, які проводили вище вказану перевірку та складали акт, підтверджується протоколами огляду місця події від 04.03.2020 та від 29.03.2023. На переконання суду всі показання свідків спростовують твердження сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 стверджується, що дробарка марки СМ-739, заводський номер № 4326, 1975 року, до складу якої входить щокова дробарка СМД-28 (СМ-741) - перебуває на підприємстві. Суд дослідив, за результатами аналізу фото та відео матеріалів, встановив, що дробарка інв. № 153 та дробарка інв. № 115, мають автомобільні рами, що є рознесеними у просторі, тобто є окремими агрегатами. Окрім того ці рами мають різні таблички: «СМ740 № 4326» та «СМ739 № 4326» відповідно . Згідно з обвинувальним актом, в якому сторона обвинувачення посилається на оцінку майна від 2010 року, ідентифікуючими ознаками дробарки з ідентифікаційним номером № 115 є: назва - дробарка конусна «ДКТ 1750*100» - інвентарний номер - 115, марка - СМ 739, рік випуску -1965 рік випуску, виробник - «Костромський завод «Строммашина», заводський № - 4326, комплектність в комплекті з пластинчатим живильником, габарити 10900*3000*2500 мм, маса 22750 кг. Згідно з паспортом дробарки СМД-27Б марка СМ740, який був наданий суду та міститься у матеріалах справи, пластинчастий живильник, який є однією з ідентифікуючих ознак, згідно оцінки майна, у складі дробарки з інвентарним номером СМД-27Б інвентарний номер № 153 марки СМ740 відсутній. Натомість, згідно наданих суду, обвинувачуваним ОСОБА_6 , показів та літературних матеріалів, свідчить, що дробарка марки СМ739, має ідентичні, ідентифікуючі ознаки з наведеними у оцінці майна від 2010 року, сторінка 86, а саме: габарити 10900*3000*2500 мм, вага 22750 кг, у своєму складі містить пластинчатий живильник. Аналіз ідентифікуючих ознак, дробарки з інвентарним номером 153, вказує на ідентифікуючі ознаки, наведеними в оцінці майна від 2010 року, сторінка 86, щодо габаритів, а саме 1562*1330*1365 мм, вага 3663 кг. Це свідчить про невідповідність, твердження сторони обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_6 , видає дробарку з інвентарним номером 153 за дробарку з інвентарним номером 115, тому що судом, з відеоматеріалів встановлено, що габаритні розміри та вага, виявленої конструкції з табличкою «ДРО СМ-739 4326, 1975 року», не співпадають з ідентифікаційними ознаками: 1562*1330*1365 мм, вага 3663 кг дробарки з інвентарним номером 153. Також, згідно інформації дробарки марок СМ-739 та СМ-740, мають окремі ідентифікатори в радянських каталогах: СМ-015, СМ-015. Окрім того суд звернув увагу на документ «Перелік та вартість майна, що передається в оренду», від 26.01.2004. Згідно наведеного документу, який є додатком до договору оренди, вказані тільки дати введення в експлуатацію, дати виготовлення обладнання, яке передається в оренду відсутні, що ставить під сумнів достовірність дати виготовлення дробарки з інвентарним номером 115 - 1965 рік, вказаної в оцінці майна від 2010 року. Згідно з літературними джерелами,

-5-

вказані вище дробарки мають різне призначення: СМ-739 агрегат середнього дроблення, СМ-740 агрегат дрібного дроблення та сортування, тобто призначення цих агрегатів різне. Провівши оцінку наведених фактів, суд прийшов до висновку, що дробарка № 115 (з табличкою «ДРО СМ-739 № 4326, 1975 року») наявна на підприємстві, що підтверджується фото та відео фіксацією, а також співпадінням ідентифікуючих ознак з обвинувальним актом, а саме табличка з номером: «ДРО СМ-739 №4326, 1975 року» та складом обладнання, ваго-габаритними параметрами. Тобто, твердження сторони обвинувачення, спростовуються наведеними, стороною захисту фактами. Крім того, судом відхилено досліджені в судовому засіданні протоколи про результати НСРД як неспроможні, оскільки такі не доводять обставини зміненого обвинувачення відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду від 05.09.2024 скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що ОСОБА_6 інкримінується лише одна одиниця державного майна, а саме дробарка конусна «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строймашина», (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № 288476, вартість якої згідно висновку судово-економічної експертизи № 136/7 від 26.11.2019 становить 405000 грн. Суд безпідставно вважає, що стороною обвинувачення не вірно вказано марку та рік випуску дробарки конусної ДКТ 1750*100 і чомусь вважає, що там має бути замість цифри 5 цифра 7. Під час судового розгляду, на підставі ухвали суду, стороною обвинувачення за участю спеціаліста та самого обвинуваченого, 29.03.2023 проводився огляд майна колишнього ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке орендувалось ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » і дробарка конусна «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строймашина», (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № НОМЕР_3 , знайдена не була. Крім того, під час досудового розслідування, а також 04.03.2024 проводились огляди майна колишнього ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке орендувалось ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » і дробарка конусна «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строймашина», (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № НОМЕР_3 , також не була знайдена. З проведеними оглядами від 04.03.2020 та 29.03.2023 сторона захисту погодилась. Крім того, суд посилається на огляд від 26.09.2023 як на доказ віднайдення 20 одиниць техніки, хоча цим оглядом оглядалась лише одна металева конструкція. Суд не взяв до уваги те, що оглядами майна колишнього ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке орендувалось ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 26.09.2023 та 29.03.2023 встановлено, що на предметі, на який обвинувачений вказує 26.09.2023 як на зниклу дробарку наявний інвентарний № 153, тобто це і є дробарка «СМД 26/27 Б/В» -, марка СМ 561 А, 1975 року випуску (згідно паспорту обладнання), виробник «Костромський завод «Строммашина» (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), виробник « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (згідно паспорту), заводський № НОМЕР_4 (згідно паспорту), зникнення якої ОСОБА_6 не інкримінується згідного зміненого обвинувального акту. Обвинувачений ОСОБА_6 безпідставно заявляє, що нібито зниклою дробаркою вартістю 400000 грн та вагою понад 47 тон і є два шматки ржавого швелеру приєднані заводським виконанням до дробарки «СМД 26/27 Б/В» -, марка СМ 561 А, 1975 року випуску з інвентарним номером 153. Також, у вироку не зазначено чому саме суд відкинув як доказ паспорт на устаткування дробарки конусної «ДКТ 1750*100», згідно якого дане устаткування не має відомостей

-6-

про заводський № 4326 та рік випуску 1975. Також судом не зазначено, чому ним відкинуто як доказ паспорт на устаткування дробарки щокової СМД 26/27 Б/В» -, марки СМ 561 А, 1975 року випуску з інвентарним номером 153, де наявні всі ознаки. Також судом не зазначено, чому відкинуто як доказ Звіт про оцінку майна від 2018, згідно якого при ідентифікації майна та його оцінці зазначено, що на 2017 рік дробарка конусна «ДКТ 1750*100» з інвентарним номером 115 є та потребує ремонту вже у 2018 році таку не ідентифіковано, тобто вона відсутня. Не дивлячись на висновок експерта, який попереджений про кримінальну відповідальність, не дивлячись на аудіо-, відеофіксацію оглядів місця події від 29.03.2023 та від 04.03.2024, а також паспорту на дробарку «ДКТ 1750*100» з інвентарним номером 115 вагою понад 47 тон, суд без наведення конкретних підстав, надав перевагу показам обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що два шматки ржавого швелеру приєднані заводським виконанням до дробарки «СМД 26/27 Б/В» -, марка СМ 561 А, 1975 року випуску з інвентарним номером 153, на яких є відмітки про заводський номер цієї ж дробарки, а саме 4326 замість № 4-4716-008, є саме тією дробаркою, втрата якої інкримінується у вину обвинуваченому. Суд безпідставно надав перевагу показанням обвинуваченого які до того ж продубльовані з його письмових пояснень та які поклав в основу виправдувального вироку навіть не перевіривши посилання на електронну сторінку, яка не відкривається та розміщена на серверах країни агресора. Суд безпідставно вважає, що не потрібно бути фахівцем в галузі гірничо добувного, дробильного та збагачувального обладнання, не потрібен висновок експерта від 2018 року, не потрібен реальний паспорт обладнання під інвентарним номером «115» (том 7 аркуш 197), не потрібно зважати, що на обладнанні наявний інвентарний номер «153» з ідентифікуючими його ознаками заводський номер 4326, рік випуску 1975, а досить повірити в показання обвинуваченого, що два ржаві швелери без мотору, без системи дроблення, без живильника і є саме тією дробаркою, про яку говорить обвинувачений вагою, яка згідно паспортних даних має 47 тон, вартість якої становить 400000 грн, заводський номер 4-4716-008, 1965 року випуску. Також, судом не взято до уваги, що 04.02.2021 захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_21 з метою підтвердження факту законного вибуття дробарки з державного підприємства звертався до суду з клопотання про тимчасовий доступ до документів ІНФОРМАЦІЯ_13 про передачу ІНФОРМАЦІЯ_14 матеріалів від ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » чи ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в користування чи у власність дробарки «ДКТ 1750*100». Дане клопотання судом задоволено, проте таких відомостей не отримано. Крім того, без наведення будь-яких обґрунтувань, суд взяв до уваги показання найманих ОСОБА_6 працівників ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 про те, що жодне майно з території підприємства не вивозилось і поза межами території не перебуває. ?????Однак судом, не взято до уваги те, що за участі обвинуваченого 29.03.2023 проводився огляд майна колишнього ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке орендувалось ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » і виявлено, що ємність № 1 для ПММ (цистерна об`ємом 3,5 м3, інвентарний № 461 яка до зміни обвинувачення інкримінувалась ОСОБА_6 перебуває за межами підприємства і передана обвинуваченим в оренду іншому підприємств на підставі договору, примірник якого сам ОСОБА_6 надав суду. Крім цього, трактор «Т-330 б/в», який до зміни обвинувачення інкримінувалась ОСОБА_6 перебуває за межами підприємства на відстані 5 кілометрів від підприємства в с. Кідьош Берегівського району на території приватного господарства. Посилання суду на те, що при акті прийому-передачі цілісного майнового комплексу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в оренду ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутні відомості, які дозволяють ідентифікувати майно, не можуть бути взяті за доказ невірного зазначення відомостей майна в обвинувальному акті, так як під час передачі майна проведено експертизу його

-7-

вартості кожного об`єкта окремо, де зазначені ідентифікуючі ознаки. Посилання суду на те, що показами свідків спростовується твердження сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення є абсолютно невірними. Жоден свідок не заявив, що ними виявлено зниклу до цього дробарку. Вони були присутні на огляді і 04.03.2020, 29.03.2023 і 26.09.2023. Також судом допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що під час судового розгляду прокурором змінено обвинувачення ОСОБА_6 з ч. 5 ст. 191 КК України (особливо тяжкий злочин) на ч. 2 ст. 367 КК України (нетяжкий злочин), проте судом не постановлено ухвалу про складання досудової доповіді. Крім того, всупереч вимог ч.3 ст.338 КПК України, судом не роз`яснено представнику потерпілого його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, це також є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 56 КПК України. просить вирок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.09.2024 щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_6 вказує на її безпідставність й необґрунтованість, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не було зібрано та надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та наявність в його діях об`єктивної сторони службової недбалості. Просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати з призначенням кримінального провадження до нового розгляду в суді першої інстанції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За результатами апеляційного перегляду оскарженого вироку колегією суддів встановлені істотні порушення вимог КПК України, які відповідно до положень ст. 412 КПК України, тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, з огляду на таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під

-8-

час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам вирок суду щодо ОСОБА_6 не відповідає.

У цьому кримінальному провадженні дії ОСОБА_6 первинно були кваліфіковані як розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, вчинене в особливо великих розмірах. Далі прокурором було змінено обвинувачення із наданням кримінально - правової оцінки діям ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України (службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам).

Кримінальний процесуальний закон передбачає можливість зміни обвинувачення прокурором у суді у разі, якщо сторона обвинувачення вбачає підстави для цього. Зокрема відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, прокурор має право змінити обвинувачення.

Проте водночас кримінальний процесуальний закон містить положення, які забезпечують можливість потерпілого підтримувати обвинувачення у попередньому обсязі, тобто за статтею кримінального закону, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 338 КПК України, якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 338 КПК, у разі зміни ступеня тяжкості злочину з тяжкого чи особливо тяжкого на злочин, передбачений частиною другою статті 314-1 цього Кодексу, суд за власною ініціативою або за клопотанням осіб, передбачених частиною п`ятою статті 314 цього Кодексу, постановляє ухвалу про складання досудової доповіді із зазначенням строку її підготовки та відкладає судовий розгляд. Таким чином, кримінальний процесуальний закон уповноважує суд роз`яснити потерпілому можливість підтримання ним обвинувачення у попередньому обсязі.

Крім того, кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд роз`яснити потерпілому можливість підтримання ним обвинувачення у попередньому обсязі.

Водночас з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання вбачається, що після зміни обвинувачення прокурором представнику потерпілого ІНФОРМАЦІЯ_15 , не роз`яснювались вимоги ч. 3 ст. 338 КПК України про можливість підтримання ним обвинувачення у попередньому обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон покладає саме на суд обов`язок роз`яснення потерпілому права на підтримання обвинувачення у первинному обсязі. Таке роз`яснення є гарантією забезпечення прав потерпілого у кримінальному провадженні і забезпечення того, щоб останній був почутий судом. У разі якщо потерпілий прийме рішення підтримувати обвинувачення у первинному обсязі, тобто наполягатиме на притягненні особи до кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину, вочевидь матиме місце різниця у позиції прокурора та потерпілого щодо кримінально-правової оцінки вчиненого.

Саме з тих міркувань, що позиція потерпілого, який може висловити бажання про необхідність підтримання обвинувачення у більшому обсязі, порівняно зі зміненою

-9-

кваліфікацією, яку підтримує прокурор, може не співпадати, закон покладає саме на суд, а не на прокурора обов`язок роз`яснити потерпілому його право, передбачене ч. 3 ст. 338 КПК.

У цьому провадженні суд не вжив достатніх заходів для роз`яснення потерпілому положень ч. 3 ст. 338 КПК України, і це призвело до неналежного забезпечення дотримання прав потерпілого, які визначені кримінальним процесуальним законом.

Водночас суд звертає увагу на те, що й прокурор у цьому провадженні повинен був усвідомлювати те, що при зміні ним кримінально - правової оцінки вчиненого з ч. 5 ст. 191 на ч. 2 ст. 367 КК України, має місце перекваліфікація з умисного злочину на злочин, вчинений з необережності, або у змішаній формі вини.

Само по собі вручення представнику потерпілої особи під час судового розгляду обвинувального акту за зміненим обвинуваченням, не є належним виконанням вимог ч. 3 ст. 338 КПК України і не може замінювати необхідність роз`яснення неупередженим суб`єктом, тобто судом, права потерпілого підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Так само не є належним виконанням вимог цієї статті роз`яснення будь - ким іншим, окрім суду, прав потерпілого на підтримання обвинувачення у первісному обсязі після його зміни прокурором.

Положення ч. 3 ст. 338 КПК України спрямовані на те, щоб забезпечити роз`яснення прав потерпілому незалежним арбітром, яким є суд, оскільки позиція сторони обвинувачення може відрізнятися від позиції потерпілого і останньому процесуальний закон гарантує можливість дотримання і реалізації своїх прав.

Таким чином колегія суддів констатує недотримання судом першої інстанції у цьому провадженні вимог ч. 3 ст. 338 КПК України, що є істотним порушенням вимог КПК і безумовною підставою для скасування судових рішень.

Аналогічну позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 14.01.2025 (справа № 308/12144/15, провадження № 51-2957 км 24).

Щодо інших вимог апеляційної скарги прокурора, в тому числі доводів щодо кримінально-правової оцінки вчиненого, апеляційний суд не висловлює свою позицію, оскільки з урахуванням констатованого порушення ч. 3 ст. 338 КПК України це є передчасним.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів уважає, що під час розгляду цього кримінального провадження має місце істотне порушення вимог процесуального закону, а тому судове рішення у цьому провадженні підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас, згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

-10-

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися принципу законності.

В той же час відповідно до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі.

Тому доводи апеляційної скарги, яку подав прокурор, про незаконність вироку у зв`язку з недотриманням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою та поверховістю при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку із позицією прокурора в суді апеляційної інстанції, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати вирок з направленням кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, підлягають дослідженню та ретельній перевірці у суді першої інстанції при новому розгляді.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Тому, апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.09.2024 щодо ОСОБА_22 - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Судді