Справа № 524/3505/23
Провадження № 1-кп/524/125/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000971 від 19.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, малолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.01.2002 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960) до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений: 09.03.2005 по відбуттю покарання;

- 10.11.2005 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

- 11.03.2009 Комсомольським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 390 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України невідбуте покарання приєднане до вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.11.2005 до 2 років позбавлення волі. Звільнений: 22.11.2010 по відбуттю покарання;

- 06.02.2012 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 років 3 місяців. Звільнений 04.02.2016 по відбуттю покарання;

- 11.07.2018 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 06.02.2023 по відбуттю покарання;

- 06.04.2023 Олександрійським відділом поліції ГУНП в Кіровоградській області за ч. 4 ст. 185 КК України направлено до суду обвинувальний акт;

- 22.01.2025 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 8 років;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.04.2023 приблизно о 18:00 годині, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , йшов стежкою повз колишніх «Арт-складів» у м. Кременчук, в напрямку вулиці Недогарської, та помітив, як попереду йшов невідомий йому чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , те, що з власної необережності, через нерівну поверхню стежки, цей чоловік оступився та впав на землю, при цьому з його плеча злетіла чоловіча сумка чорного кольору. У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаної чоловічої сумочки чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим умислом, будучи впевненим, що його дії непомітні для оточуючих, ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який продовжено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16.11.2022 № 2738-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, підійшов ззаду до лежачого на землі чоловіка, підняв з землі чоловічу сумочку чорного кольору марки «POLO», у якій знаходився гаманець з грошовими коштами у сумі 2000 гривень та 31 долар США (у відповідності до курсу НБУ станом на 17.04.2023 становить 36,56 гривень), ключі на зв`язках, особисті речі ОСОБА_5 , та швидко з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 3133 гривень 36 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Він же, 17.04.2023, точного часу досудовим слідством не встановлено, викравши чоловічу сумку марки «POLO», яка належить ОСОБА_5 , виявив у гаманці платіжні банківські картки, відкриті в АТ «Райффайзен Банк Аваль» рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , у АКБ «Приватбанк» з рахунком НОМЕР_2 , та АКБ «Приватбанк» з рахунком НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 . У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення офіційного документа, а саме вищевказаних платіжних банківських карток, які належать ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, привласнив індивідуальну пластикову платіжну картку АТ «Райффайзен Банк Аваль» рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , індивідуальну пластикову платіжну картку АКБ «Приватбанк» з рахунком НОМЕР_2 , індивідуальну пластикову платіжну картку АКБ «Приватбанк» з рахунком НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , що згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив привласнення офіційного документа з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 4 КК України, визнав повністю та детально показав про обставини їх вчинення. Згідно з його показаннями, він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, шляхом таємного викрадення, у чоловіка, який лежав на землі, заволодів його чорною сумкою з грошима та особистими речами, а також привласнив знайдені у ній гроші та банківські картки, якими розпорядився на власний розсуд, а грошові кошти витратив. Обвинувачений повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення правопорушень, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, переліком викраденого, просить суворо не карати.

Під час судового розгляду судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_4 у судовому засіданні, він дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінальних правопорушень за ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 4 КК України. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням характеризуючих матеріалів, оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 4 КК України та їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуті ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта за ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 4 КК України, визнаються судом доведеними, вони ніким не оспорюються, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 :

за епізодом привласнення платіжних банківських карток, які належать ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документа з корисливих мотивів; за епізодом крадіжки грошових коштів ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок та тяжкий злочин, офіційно не працює, характеризується посередньо, неодружений, на обліку в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, осудний, раніше судимий, шкода потерпілому не відшкодована.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисні закінчені кримінальний проступок та тяжкий злочин, раніше судимий, суд вважає за можливе призначення йому покарання в межах санкцій ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 4 КК України. Підстави до застосування положень ст. 69,75 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Оскільки судом призначається покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи обставини та підстави визначені ст.178, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду і ухилення від правосуддя неможливе у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд не стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, оскільки такі витрати не були понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 357 ч. 1, 185 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.01.2025 року, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 22.09.2023 року.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази:

-чоловічу сумочку чорного кольору та гаманець чорного кольору, які повернуті під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю;

-роздруківки руху коштів з ПАТ КБ «ПриватБанк» карткового рахунку НОМЕР_2 та карткового рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , за 17.04.2023 рік, та роздруківка руху коштів по картковому рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , за 17.04.2023 рік, у паперовому вигляді, накопичувальні диски з записами з відеокамер спостереження продуктового магазину «Оптовичок», магазину «Хата-плюс», продуктового магазину «АТБ-маркет», продуктового магазину «Маркет-Опт» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_6