ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1660/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представників потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м.Харкова від 15 травня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 14 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000398, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

ВирокомШевченківського районного суду м.Харкова від 15 травня 2025 року ОСОБА_10 засуджено за ч.5 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій на строк 3 роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна у дохід держави.

Прийняте рішення щодо долі речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_10 , будучи призначеним на посаду директора ТОВ «Мідас Оіл», та будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно господарськими функціями відповідно до статуту ТОВ, затвердженого протоколом загальних зборів Товариства від 22 серпня 2014 року, а саме: без довіреності здійснювати дії від імені Товариства; представляти інтереси Товариства у взаємовідносинах з усіма підприємствами, організаціями, громадянами і державними органами без довіреності; укладати угоди та чинити юридичні дії від імені Товариства; у межах компетенції розпоряджатися майном та грошовими коштами Товариства; представляти без довіреності Товариство в його стосунках з юридичними та фізичними особами; керувати поточними справами Товариства; розпоряджатися відповідно до законодавства і Статуту коштами та майном Товариства; організовувати ведення бухгалтерського обліку та статистичної звітності у відповідності до вимог чинного законодавства; користуватися майном та грошовими коштами тільки для ведення підприємницької діяльності Товариства, з врахуванням обмежень, визначених законодавством та Статутом; здійснювати безготівкові та готівкові розрахунки з громадянами та суб`єктами підприємницької діяльності, - тобто здійснюючи керівництво господарською діяльністю підприємства, в тому числі його оборотним майном (газом вуглеводневим скрапленим), у період часу з 01 грудня 2016 року по 08 червня 2017 року, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи у приміщенні офісу ТОВ «Мідас Оіл», розташованому за адресою: м.Харків, вул.Отокара Яроша, 18, та інших невстановлених в ході судового розгляду місцях, діючи за попередньою змовою та в групі з іншим учасником ТОВ (матеріали досудового розслідування стосовно якого виділені в окреме кримінальне провадження №0001223 від 05 липня 2018 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України), та іншим учасником ТОВ (матеріали судового розслідування стосовно якого виділені в окреме кримінальне провадження відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 грудня 2023 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України) маючи єдиний спільний умисел, спрямований на незаконне безоплатне (для ТОВ) витрачання майна (розтрата) ТОВ шляхом його продажу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою спільного незаконного збагачення та вчинення дій, які суперечать інтересам ТОВ, виконуючи усні вказівки (точна кількість в ході судового розгляду не встановлена) одного з учасників ТОВ, будучи підписантом від імені ТОВ «Мідас Оіл» у період часу з 01 грудня 2016 року по 08 червня 2017 року, діючи в межах організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень, однак зловживаючи ними та реалізуючи їх всупереч інтересам ТОВ для незаконного і безоплатного (для ТОВ) відчуження майна, всупереч статуту ТОВ та наказу №1-о від 01 вересня 2014 року «Про облікову політику підприємства ТОВ «Мідас Оіл», виданого ОСОБА_10 , згідно з яким директору ( ОСОБА_10 ) доручено забезпечення ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, тобто будучи відповідальною за ведення обліку товару на підприємстві особою, діючи за вказівками та спільно з іншими учасниками ТОВ, розтратив майно ТОВ «Мідас Оіл», а саме: газ вуглеводневий скраплений, - який зберігався на підставі договорів про надання послуг зберігання газу вуглеводневого скрапленого з ТОВ «Харківрегіонгаз» та ТОВ «Юрате» на їх газонаповнювальних станціях, шляхом відвантаження на підставі виданих ОСОБА_10 заявок доручень до газонаповнювальних станцій ТОВ «Харківрегіонгаз» (газонаповнювальні станції «Безлюдівська», розташована за адресою: м.Харків, вул.Безлюдівська, 1; «Лозова», розташована за адресою: м.Лозова, вул. Дикого, 17; «Куп`янськ», розташована за адресою: м.Куп`янськ, вул. Сватівська, 75) та ТОВ «Юрате» (газонаповнювальна станція, розташована за адресою: Харківська область, Нововодалазький район, смт.Нова Водолага, вул.Залізнична, 1-Б) газу вуглеводневого скрапленого, та подальшого продажу одержувачам (покупцям) суб`єктам підприємницької діяльності, в розмірі та за адресою, зазначеною в заявці-дорученні, складеної ОСОБА_10 , та заздалегідь обумовленої з іншим учасником ТОВ, реалізуючи при цьому умисел, направлений на розтрату майна ТОВ, та зловживаючи службовими повноваженнями, як керівника ТОВ, ОСОБА_10 , усвідомлюючи те, що він є відповідальною за ведення обліку майна підприємства особою, виконуючи вказівки учасника ТОВ, приховував факти продажу газу скрапленого вуглеводневого, який знаходився на балансі ТОВ, шляхом ненадання для подальшого обліку господарської операції та витребування відповідної оплати за такі фінансово-господарські дії до бухгалтерії первинних документів, складених за наслідком вчинення господарських операцій - проведеного відвантаження з вищевказаних газонаповнювальних станцій газу вуглеводневого скрапленого, незаконно, безоплатно (для ТОВ) розтративши (відчуживши шляхом продажу) майно ТОВ «Мідас Оіл» - газ вуглеводневий скраплений у розмірі 364 562,87 кг (662 841,6 літрів), сума збитків, спричинених ТОВ «Мідас Оіл» внаслідок вказаної нестачі становить 6 992 979 гривень.

При цьому грошові кошти за вищезазначений проданий газ вуглеводневий скраплений ОСОБА_10 отримував від ОСОБА_12 , який, будучи необізнаними про злочинні наміри ОСОБА_10 , діючи за їх вказівками, отримував грошові кошти від одержувачів (покупців) суб`єктів підприємницької діяльності (матеріали досудового розслідування стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження №0000293 від 01.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України), передаючи їх (грошові кошти) останньому, а також безпосередньо від довірених представників одержувачів (покупців) суб`єктів підприємницької діяльності, які, будучи необізнаними про злочинні наміри ОСОБА_10 , передавали грошові кошти вказаним особам, після чого ОСОБА_10 , діючи спільно з іншими учасниками ТОВ, обертали їх на власну користь, розпоряджаючись ними на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, і правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 , просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.5 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна у дохід держави.

В обґрунтування посилається на те, що суд призначаючи покарання, не в повній мірі врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та необґрунтовано призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок щодо ОСОБА_10 скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати обвинуваченого на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому був обвинувачений ОСОБА_10 .

Також просить залишити без розгляду цивільний позов, поданий від імені ТОВ «Мідас Оіл». Понесені процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової економічної експертизи №4942 від 22 березня 2018 року в розмірі 14 330 грн, віднести на рахунок держави, відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Вирішити питання щодо скасування запобіжного заходу - застави, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , а також щодо скасування арешту, накладеного на його майно відповідно до ухвали Новобаварського (колишній Жовтневий) районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року.

В обґрунтування зазначає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було розпочато та закінчено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки станом на 14 листопада 2017 року кримінальне провадження за ч.5 ст.191 КК України відносилось до справ приватного обвинувачення, але ОСОБА_13 , як один із учасників ТОВ «Мідас Оіл», не мав повноважень на представництво його інтересів за наявності діючого належного керівника виконавчого органу цього Товариства - Директора ОСОБА_14 , а постанова прокурора від 15 листопада 2017 року прямо суперечить вимогам ч. 2 та п. 2 ч. 3 ст. 58 КПК України. Зазначає, що винесення постанови слідчим чи прокурором про залучення представника потерпілого до кримінального провадження не передбачена нормами КПК України, тому що права та обов`язки потерпілої особи виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а права представника такої особи лише посвідчуються відповідними документами, які визначені ч.3 ст. 58 КПК України, а тому вказана постанова прокурора від 15 листопада 2017 року винесена поза межами його повноважень. При цьому, як зазначає захисник, директор ТОВ «Мідас Оіл» ОСОБА_14 до правоохоронних органів не звертався, у тому числі, із заявою про вчинення злочину, у зв`язку з чим усі докази, які отримані стороною обвинувачення під час досудового розслідування, повинні бути визнані недопустимими.

Захисник ОСОБА_9 також зазначає про недопустимість в якості доказу довідки спеціаліста ОСОБА_15 від 15 лютого 2018 року, оскільки складений неуповноваженою особою і не може бути предметом експертного дослідження, у зв`язку з чим висновок судово-економічної експертизи № 4942 від 22 березня 2018 року, який є похідним від вищезазначеного висновку спеціаліста, також не може бути визнаний допустимим доказом у цій справі.

При цьому, як зазначає апелянт, місцевий суд при ухваленні оскаржуваного вироку, не мав права враховувати показання ОСОБА_13 , який був помилково залучений органом досудового розслідування в якості представника потерпілого. Вказує, що висновки суду, що викладені в оскаржуваному вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження, судом не надана належна оцінка усім доказам у справі, висновки спеціаліста ОСОБА_15 є неповними та необґрунтованими, а звіт аудиторської компанії «Фактор Аудит» №56/17 ФА від 02 жовтня 2017 року, який також був врахований під час проведення експертизи, складений лише на припущеннях та не міг бути покладений в основну обвинувального вироку. Також захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховані зауваження експерта, що надані ним у висновку судово-економічної експертизи № 4942 від 22 березня 2018 року, а також не надано оцінки, що експертом фактично не досліджувались первинні бухгалтерські документи ТОВ «Мідас Оіл».

Крім того, захисник зазначає, що висновок спеціаліста ОСОБА_15 та експерта-економіста щодо розрахункової вартості скрапленого газу ґрунтуються на роздрібній ціні на скраплений газ, визначений у довідці Харківської ТПП №22/63.01-5 від 02.02.2018р станом на 31.07.2017р. - 10,55 з урахування ПДВ за 1 кг (СПБТ у якості моторного палива - тобто ціна на заправках), але ТОВ «Мідас Оіл» роздрібну торгівлю вказаним скрапленим газом не здійснювало, а лише оптову торгівлю, отже оптова ціна на скраплений газ повинна бути нижчою, ніж роздрібна, у зв`язку з чим під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлена реальна вартість цього скрапленого газу.

Також захисник посилається на те, що до розрахунків вартості скрапленого газу, і висновок спеціаліста, і висновок експерта включають також період з 09 червня 2017 року по 09 серпня 2017 року, тобто період часу, коли обвинувачений вже не був директором ТОВ «Мідас Оіл», відтак не має і відповідати за ймовірну його нестачу. Захисник вказує, що частина документів ТОВ «Мідас Оіл» було долучено до матеріалів кримінального провадження вже влітку 2018 року, але стороною обвинувачення не було призначено додаткову судово-економічну експертизу з урахуванням даних від контрагентів-покупців. Зазначає, що місцевим судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про долучення як доказу у цьому кримінальному провадженні відомостей з ЄРПН в електронному та паперовому вигляді, в якому детально проаналізоване їх зміст та здійснене порівняння із даними бухгалтерського обліку ТОВ «Мідас Оіл», відображених у: звіті ТОВ «Фактор Аудит», « висновку спеціаліста ОСОБА_15 » та висновку експерта-економіста.

Окрім цього, захисник зазначає, що оскільки співзасновник ТОВ «Мідас Оіл» ОСОБА_13 , яким саме складений, підписаний та поданий цивільний позов у кримінальному провадженні від імені цієї юридичної особи, згідно з нормами КПК та ЦК України, враховуючи зміст статутних документів ТОВ «Мідас Оіл», не має повноважень на представництво її інтересів, той відповідно суд 1-ї інстанції, ухвалюючи оскаржуваний вирок, був зобов`язаний застосувати відповідні норми ЦПК України та залишити подану позовну заяву без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, навіть не зважаючи на відсутність доказів на підтвердження нанесення збитків цьому Товариству його найманим працівником - колишнім директором ОСОБА_10 .

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 також просить повторно дослідити наступні докази: заяву співзасновника ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення та долучені до цієї заяви документи (в т.ч. акт інвентаризації, звіт ТОВ «Фактор Аудит»); постанову прокурора від 15 листопада 2017 року про залучення в якості представника потерпілого; протоколи тимчасового доступу до документів «Харківрегіонгаз» від 08 грудня 2017 року та ТОВ «Юрате» від 12 січня 2018 року; документи, отримані стороною обвинувачення від ТОВ «Мідас Оіл» в порядку ст. 93 КПК України; постанову прокурора від 24 листопада 2017 року про залучення спеціаліста; висновок спеціаліста ОСОБА_15 від 15 лютого 2018 року; висновок експерта-економіста №4942 від 22 березня 2018 року; відомості з ЄРІІН, які долучені до матеріалів кримінального провадження захисником ОСОБА_8 .

Захисник також заявляє клопотання про допит під час апеляційного розгляду експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса - ОСОБА_16 для роз`яснення свого висновку №4942 від 22 березня 2018 року з тієї підстави, що у матеріалах цього кримінального провадження відсутня уся первинна фінансово-бухгалтерська документація ТОВ «Мідас Оіл» за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2018 року щодо постачання цього скрапленого газу, що унеможливлює призначення та проведення повторної чи додаткової судово- економічної експертизи з питання встановлення наявності чи відсутності збитків цього Товариства відповідно до обставин обвинувального акту, а проведення слідчих (розшукових) дій чи вжиття заходів забезпечення кримінального провадження з метою отримання цих документів, на стадії апеляційного перегляду вироку не передбачене нормами КПК України.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати останнього на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення вчинення кримінального правопорушення, в якому був обвинувачений ОСОБА_10 .

Також просить: залишити без розгляду цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» на підставі ст. 257 ЦПК України; скасувати запобіжний захід у виді застави, який застосований до ОСОБА_10 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2018 року та ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2017 року; скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_10 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 липня 2018 року.

Крім того, захисник просить викликати та допитати під час апеляційного розгляду експерта ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , а також долучити до матеріалів справи експертний висновок №797 від 04 червня 2025 року, який складений за ініціативою сторони захисту за результатами проведення судової економічної експертизи по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 від 14 листопада 2017 року.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуваний вирок, фактично продублював зміст обвинувального акту, не дослідивши всі обставини та докази, які мають значення для встановлення істини, протиправно визнавши ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин незаконної (безоплатної) реалізації ОСОБА_10 товару (майна) ТОВ «МІДАС ОІЛ» та/або реальної розтрати такого майна, оскільки стороною обвинувачення не наданий вичерпний перелік всієї документації підприємства, яка висвітлювала б повну картину господарської діяльності ТОВ «МІДАС ОІЛ» з визначенням реальних матеріально-економічних наслідків такої діяльності. Зазначає, що 08 червня 2017 року ОСОБА_10 був звільнений з посади директора ТОВ «МІДАС ОІЛ», а тому з цього часу втратив контроль за діяльністю підприємства, а також повністю втратив доступ до всієї документації ТОВ «МІДАС ОІЛ» (зокрема до документів первинного бухгалтерського обліку підприємства), яка була у його віданні та зберігалася за місцезнаходженням підприємства. Таким чином, як зазначає захисник, лише після спливу 2-х місяців з моменту звільнення ОСОБА_10 - 09 серпня 2017 року наказом директора ТОВ «МІДАС ОІЛ» ОСОБА_14 було прийняте рішення про проведення у термін до 10 серпня 2017 року інвентаризації товарно-матеріальних цінностей (скрапленого газу) з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження, а також у кримінальному провадженні №0000398 від 14 листопада 2017 року предметом дослідження були документи бухгалтерського обліку (обсяг та об`єм яких визначений потерпілим), що надані заінтересованою стороною (потерпілим) - ТОВ «МІДАС ОІЛ», які мають вибірковий та неповний характер, оскільки не висвітлюють та не підтверджують весь обсяг господарських операцій щодо реалізації товару із номенклатурою товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111) за період з 01 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги наданий стороною захисту витяг (відомості) з Єдиного реєстру податкових накладних щодо зареєстрованих податкових накладних на придбання та реалізацію ТОВ «МІДАС ОІЛ» товарів (робіт, послуг) із зазначенням номенклатури товару (скраплений газ) за період з 01 грудня 2016 року по 01 липня 2017 року, які відображають відмінний (більш широкий) перелік господарських операцій підприємства, за результатом яких кількісні показники реалізації товару істотно відрізняються від даних, наданих потерпілою стороною та опрацьованих стороною обвинувачення, тим самим повністю спростовуючи висновки про наявність нестачі (розтрати) майна ТОВ «МІДАС ОІЛ».

Захисник посилається на те, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.84-86, 91, 94, 370 КПК України, з урахуванням Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Порядку №1246, не дослідив усіх обставин справи, не перевірив відомості бухгалтерського обліку ТОВ «МІДАС ОІЛ», не врахував відомості Єдиного реєстру податкових накладних щодо зареєстрованих податкових накладних ТОВ «МІДАС ОІЛ», не встановив наявність та/або відсутність розбіжностей в обсягах реалізованого - товару ТОВ «МІДАС ОІЛ» за період з 01 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року, не вирішив питання про проведення додаткових експертних досліджень та/або витребування нових чи додаткових матеріалів учасників справи з метою усунення суперечностей та визначення реального обсягу господарських операцій ТОВ «МІДАС ОІЛ» за період з 01 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року.

Також захисник зазначає, що суд першої інстанції не усунув суперечності, що містяться у долучених до матеріалів справи доказах, а матеріали досудового розслідування (на відміну від матеріалів, долучених стороною захисту) не встановлюють та не підтверджують у повному обсязі обсяг майна (товару) ТОВ «МІДАС ОІЛ» та операцій по його продажу, які проводило підприємство у період з 01 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року. Крім того, захисник зазначає, що у даному випадку судом допущено істотне порушення права на захист (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а також порушено принципи змагальності та диспозитивності кримінального процесу, оскільки судом не враховано, що з долучених стороною захисту доказів вбачається, що у період з 01 грудня 2016 року по 01 липня 2017 року у ТОВ «МІДАС ОІЛ» мало місце реалізація товару у обсягу 765 872, 443 кг, що більше, ніж фактично придбаний (існуючий) обсяг товару, що свідчить про отримання надприбутку підприємством та відсутності привласнення майна.

Крім того, захисник вказує, що судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про повторний допит свідка (бухгалтера) ОСОБА_17 , допит свідка ОСОБА_14 та експерта ОСОБА_16 . Зазначає, що з метою усунення суперечностей та встановлення істини у кримінальному провадженні, сторона захисту за своєю ініціативою забезпечила проведення експертного економічного дослідження, за результатом якого отримала Висновок судової економічної експертизи №797 від 04 червня 2017 року по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000398 від 14 листопада 2017 року, який просить врахувати при ухваленні судового рішення за наслідками апеляційного розгляду.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задовольнити. Апеляційні скарги захисників вважала необґрунтованими та просила залишити їх без задоволення.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Захисники та обвинувачений в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг захисників підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисників, думку представника потерпілого, щодо поданих апеляційних скарг, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із цього слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, ухвалюючи виправдувальний вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен був дослідити всі докази сторони обвинувачення, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того, згідно з п. 15 ст. 7, ст. 22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуваний вироку в межах апеляційних доводів сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_10 за пред`явленим обвинуваченням за ч.5 ст.191 КК України, дійшла висновку, що місцевим судом не у повній мірі дотримано наведені вимоги закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 та його захисники, не погодившись із вироком суду першої інстанції, оскаржили його в апеляційному порядку, подавши апеляційні скарги.

Заперечуючи встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження, захисники вказують про те, що органом досудового розслідування не надано суду доказів про наявність діях ОСОБА_10 розтрати майна ТОВ «МІДАС ОІЛ» в період з 01 грудня 2016 року по 08 червня 2017 року і під час судового розгляду справи встановлені розбіжності та істотні суперечності між документами бухгалтерського обліку, що суперечить вимогам п.2 ч.3 ст. 374 КПК України. Зокрема, захисники зазначили про те, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_8 про допит свідка ОСОБА_14 та експерта у цій справі, а також у призначенні додаткової судової економічну експертизи.

Зокрема, як убачається з матеріалів судового провадження, в судовому засіданні від 14 травня 2025 року, адвокатом ОСОБА_8 , який тільки вступив до участі у цій справі в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , були заявлені клопотання про додатковий допиті свідка ОСОБА_17 , а також допит свідка ОСОБА_14 та експерта ОСОБА_16 , обґрунтовуючи це тим, що:

- додатковий допит свідка ОСОБА_17 необхідний для усунення розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та податкового обліку, а також надання додаткових відомостей щодо господарських операцій, стосовно яких були зареєстровані податкові накладні, та які не входили у період керівництва ОСОБА_10 на підприємстві;

- допит свідка ОСОБА_14 потрібен для усунення розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та податкового обліку, організації бухгалтерського обліку на підприємстві, а також отримання додаткових відомостей про діяльність ТОВ «МІДАС ОІЛ» після звільнення ОСОБА_10 ;

- допит експерта ОСОБА_16 є необхідним для надання роз`яснень Висновку судової економічної експертизи № 4942 від 22 березня 2018 року з метою: усунення істотних суперечності між відомостями, обсягом та кількісними показниками бухгалтерських документів, які були надані експерту для дослідження та які отримані стороною захисту під час судового розгляду; питання документів, наданих стороною обвинувачення, значення питання та відповіді на нього з урахуванням наданих певних первинних документів підприємства; роз`яснень та/або пояснень значення та механізму формування даних бухгалтерського обліку у роботи підприємства ТОВ «МІДАС ОІЛ»; роз`яснень щодо дослідження експертом документів податкового обліку та інших первинних документів, що підтверджують обставини формування податкових показників податку на додану вартість.

Крім того, обґрунтовуючи свої доводи щодо призначення додаткової судово-економічної експертизи, захисник зазначав, що під час судового розгляду справи встановлені розбіжності та істотні суперечності між документами бухгалтерського обліку, а також були встановлені обставини існування більшого переліку документально-підтверджених правочинів (взаємовідносин) ТОВ «МІДАС ОІЛ» по господарським операціям з реалізації товару із номенклатурою товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111) за період з 01 грудня 2016 року по 01липня 2017 року, які не були надані експерту при проведенні судової економічної експертизи № 4942 від 22 березня 2018 року.

Разом з цим, у цьому судовому засіданні судом першої інстанції відмовлено у задоволенні вищезазначених клопотань сторони захисту.

Проте, відмовляючи у задоволенні цих клопотань захисника ОСОБА_8 , судом першої інстанції не було постановлено вмотивовану ухвалу, в якій би суд зазначив свої висновки щодо необґрунтованості чи безпідставності заявлених клопотань захисником, тобто не зазначив належних мотивів такого свого рішення, чим порушив не тільки засади змагальності, а й фактично позбавив сторону захисту її права, передбаченого положеннями ст. 22 КПК України, зі змісту якої, суд не має права відмовити стороні судового провадження у дослідженні доказів, якщо вони є належними й допустимими або у з`ясуванні даних, які мають істотне значення у кримінальному провадженні.

При цьому, у мотивувальній частині оскаржуваного вироку суд першої інстанції зазначив, що судом відмовлено у повторному допиті свідка ОСОБА_17 з тих підстав, що свідок була раніше допитана, надавала змістовні свідчення, у тому числі щодо запитань сторони захисту без обмежень. Щодо клопотання захисника про виклику в судове засідання для його допиту свідка ОСОБА_14 , суд першої інстанції вказав, що стороною захисту не мотивовано необхідність виклику та допиту вказаного свідка, так як події, які інкриміновані ОСОБА_10 мали місце до того, коли ОСОБА_14 перебував у трудових відносинах з ТОВ « Мідас Оіл», як наймана особа. Засновником ТОВ «Мідас оіл» ОСОБА_14 не є.

Окрім цього, з оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції також дійшов висновку, що вина ОСОБА_10 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується показаннями свідків, які були допитані під час судового розгляду, та відомостями досліджених письмових доказів по справі, в тому числі висновками експертиз.

Крім того, суд першої інстанції зазначив в мотивувальній частині оскаржуваного вироку, що вина ОСОБА_10 за пред`явленим обвинувачення підтверджується відомостями Довідки спеціаліста від 15 лютого 2018 року « Про дослідження у кримінальному провадженні № 0000398 від 09.06.2017 року», виданої головним державним інспектором Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС в Харківській області ОСОБА_15 , відповідно до якої в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000398 від 09.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, в обсязі наданих документів, проведено дослідження по факту розкрадання майна ТОВ «Мідас Оіл», а саме: відповідність даних бухгалтерського обліку даним звітів підприємств - зберігачів газу вуглеводневого скрапленого за період з 01.12.2016 року по 09.08.2017 року. В обсязі наданих на дослідження документів встановлено: Облікова політика ТОВ «Мідас Оіл» викладена в наказі «Про облікову політику підприємства» від 01.09.2014 року №1-0. Наказ підписаний директором ОСОБА_10 . У відповідності з вказаним наказом первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарчих операцій чи безпосередньо після їх завершення та надані відповідальною особою в бухгалтерію підприємства не пізніше 2 днів після їх складання. Головним бухгалтером, або іншою відповідальною особою яка проводить внесення первинних документів до програми 1С: підприємство на отриманих від відповідальної особи первинних документах проставляється особистий підпис, який засвідчує приймання первинного документу до обліку та відповідність його вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року. Відповідальність за несвоєчасне складення, несвоєчасне їх надання в бухгалтерію підприємства і достовірність відображених в них даних несуть особи, які склали і підписали ці документи. В наказі також зазначено, що відпуск продукції (товару) з місць зберігання проводиться на підставі заявок, оформлених за підписом директора підприємства. Отримання продукції (товару) з місць зберігання проводиться на підставі довіреностей на отримання товарно - матеріальних цінностей виписаних ТОВ «Мідас Оіл». Директор підприємства отримує продукцію (товар) без оформлення довіреності.

Також судом зазначено, що з висновку судової економічної експертизи № 4942, складеного 22 березня 2018 року вбачається, що в обсязі наданих документів, за результатами проведеного дослідження в межах компетенції експерта економіста, з огляду на істотні обставини справи, визначені слідчим під час досудового розслідування, які мають суттєве значення для проведення експертизи, підтверджуються висновки Довідки спеціаліста від 15.02.2018 року щодо ревізії (дослідження) господарської діяльності ТОВ «Мідас Оіл» за період з 01.12.2016 року по 09.08.2017 року (момент виявлення нестачі), відносно визначення розрахунку нестачі газу вуглеводневого скрапленого, який належить ТОВ «Мідас Оіл», відповідно даних газоналивних станцій ТОВ «Харківрегіонгаз» та ТОВ «Юрате» в розмірі 364562,87 кг. (662841,6 літрів) та враховуючи інформацію щодо рівня цін на газ вуглеводневий скраплений, який склався у м. Харкові та Харківській області (дані листа Харківської торгово-промислової палати №22/63 01-5 від 02.02.2018), відповідно в частині визначення розрахункової суми збитків, нанесених ТОВ «Мідас Оіл» в наслідок нестачі в розмірі 6 992 979 грн.

У відповідності з документами, наданими на дослідження, та за якими проводиться приймання на зберігання та відпуск зі зберігання газу вуглеводневого скрапленого, а саме: актів прийому-передачі скрапленого газу на зберігання та зі зберігання по Договору від 03.11.2016 року № 1/4 укладеного між ТОВ «Мідас Оіл» та ТОВ «Юрате», актів прийому передачі газу скрапленого на зберігання та зі зберігання по Договору надання послуг зберігання №480 від 29.09.2016 року укладені між ТОВ «Мідас Оіл» та ТОВ «Харківрегіонгаз» за період з 01.12.2016 року по 08.06.2017 року підписантом від імені ТОВ «Мідас Оіл» виступає посадова особа підприємства директор ОСОБА_10 , за період з 09.06.2017 року по 09.08.2017 року директор - ОСОБА_18 .

Водночас, після ухвалення оскаржуваного вироку стороною захисту отримано висновок №797 за результатом проведення судової економічної експертизи по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 від 14.11.2017, від 04 червня 2025 року (далі Висновок № 797 від 04 червня 2025 року), з якого, окрім іншого, вбачається наступне:

1) В межах компетенції експерта економіста та в обсязі наданих на дослідження документів, кількість (об`єм) товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111), яка була реалізована ТОВ «МІДАС ОІЛ» (Код ) за даними первинних документів бухгалтерського обліку, за період з 01.12.2016 року по 31.07.2017, загалом за вказаний період становила 5 513 215,00 кг /П`ять мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч двісті п`ятнадцять кг/, в тому числі помісячно:

- грудень 2016 259 300,00 кг;

- січень 2017 1 134 120,00 кг;

- лютий 2017 1 236 500,00 кг;

- березень 2017 347 355,00 кг;

- квітень 2017 494 290,00 кг;

- травень 2017 895 290,00 кг;

- червень 2017 627 120,00 кг;

- липень 2017 519 240,00 кг.

В обсязі наданих документів не надається за можливе встановити кількість реалізованого скрапленого газу за період з 01.08.2017 по 09.08.2017 у зв`язку із відсутністю документів бухгалтерського обліку за вказаний період;

2) В межах компетенції експерта економіста та в обсязі наданих на дослідження документів, кількість (об`єм) товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111), яка була реалізована ТОВ «МІДАС ОІЛ» (Код ) за даними первинних документів бухгалтерського обліку (зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних) за період 01.12.2016 року по 31.07.2017 (з урахуванням відомостей з Єдиного реєстру податкових накладних щодо зареєстрованих податкових накладних про реалізацію ТОВ «МІДАС ОІЛ» товарів (робіт, послуг) із зазначенням номенклатури товару (скрапленого газу) загалом за вказаний період складає 7 545 284,394 кг /Сім мільйонів п`ятсот сорок п`ять тисяч двісті вісімдесят чотири кг 394 гр./, в тому числі помісячно:

- грудень 2016 256 292,00 кг;

- січень 2017 1 263 933,00 кг;

- лютий 2017 2 195 841,31 кг;

- березень 2017 507 512,097 кг;

- квітень 2017 935 942,632 кг;

- травень 2017 1 472 579,393 кг;

- червень 2017 873 642,962 кг;

- липень 2017 39 541,00 кг.

В обсязі наданих матеріалів, не надається за можливе встановити кількість реалізованого скрапленого газу за період з 01.08.2017 по 09.08.2017 у зв`язку із не наданням відомостей про зареєстровані податкові накладні ТОВ «Мідас Оіл» () щодо господарських операцій із постачання (продажу) товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111) за вказаний період.

3) В обсязі наданих на дослідження документів встановлено, що дані первинних документів податкового обліку (зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних) не відповідають даним первинних документів бухгалтерського обліку ТОВ «МІДАС ОІЛ», в частині реалізації товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27111) за період з 01.12.2016 року по 31.07.2017 року в обсязі (кількості), що визначена у дослідницькій частині висновку.

4) В обсязі наданих документів не можливо встановити розмір (обсяги) нестачі товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111) відповідно до даних газоналивних станцій ТОВ «Харківрегіонгаз» та ТОВ «Юрате», який належав на праві приватної власності ТОВ «Мідас Оіл» (), за період з 01.12.2016 року по 09.08.2017 з урахуванням даних бухгалтерського обліку (зокрема, Довідки спеціаліста від 15.02.2018 «Про дослідження у кримінальному провадженні №0000398 від 09.06.2017», яка сформована на підставі первинних документів, даних інвентаризації) та даних податкового обліку (зокрема, відомостей Єдиного реєстру податкових накладних щодо зареєстрованих ТОВ «Мідас Оіл» () податкових накладних за операціями з постачання (продажу) товарів із зазначенням номенклатури товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111) за період з 01.12.2016 року по 31.07.2017), у зв?язку із наявністю істотних розбіжностей даних бухгалтерського обліку та даних податкового обліку ТОВ «Мідас Оіл» щодо реалізації товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111) за вказаний період.

5. В обсязі наданих документів та з врахуванням редакції поставлених на вирішення експерта питань, документально не підтверджується нестача товарно-матеріальних цінностей (газу скрапленого) ТОВ «Мідас Оіл» () за період з 01.12.2016 по 31.07.2017.

Встановлення розміру збитків (матеріальної шкоди) чи є сума нестачі товарно-матеріальних цінностей, збитками, відповідно до вимог п.4 ст. 101, п.1 ст.242 КПК України та п.2.3 Інструкції №53/5, не відноситься до компетенції судового експерта-економіста та відповідно п.1 пп.1.1 розділу III Науково-методичних рекомендацій №53/5, не належить до завдань економічної експертизи».

При цьому, колегія суддів враховує, що при проведенні судової економічної експертизи, за наслідком якої складено Висновок № 797 від 04.06.2025, експертом було враховано відомості Довідки спеціаліста від 15 лютого 2018 року « Про дослідження у кримінальному провадженні № 0000398 від 09 червня 2017 року» та висновок судової економічної експертизи № 4942 від 22 березня 2018 року.

Тобто, наданий стороною захисту висновок № 797 від 04 червня 2025 року свідчить про наявність певних суперечностей та розбіжностей з висновком судової економічної експертизи № 4942 від 22 березня 2018 року, у тому числі щодо неможливості встановити розмір (обсяги) нестачі товару «скраплений газ» за період з 01 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року з урахуванням даних документів бухгалтерського обліку та податкового обліку ТОВ «Мідас Оіл» щодо реалізації товару «скраплений газ» (код УКТ ЗЕД 27 111) за вказаний період, що надані на дослідження експертам , зокрема Довідки спеціаліста від 15 лютого 2018 року.

Крім того, під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту був допитаний експерт ОСОБА_16 , який склав висновок судової економічної експертизи № 4942 від 22 березня 2018 року та пояснив під час свого допиту в суді апеляційної інстанції, що за наслідком проведенням експертного дослідження ним було встановлено виключно розмір нестачі вуглеводневого скрапленого газу ТОВ «Мідас Оіл» за період з 01 грудня 2016 року по 09 серпня 2017 року, що складає 6 929 978,50 грн. Висновки своєї експертизи він підтримує, наданих документів було достатньо саме для зробленого висновку. Визначення розрахункової суми збитків виходить за межі повноважень експерта. У висновку надавав відповіді на поставлені запитання, з урахуванням даних, наданих слідчим. Нестача вуглеводневого скрапленого газу була встановлена виключно на відомостях наданих довідок бухгалтера. Також експерт пояснив, що свої висновки він робив за наслідками дослідження наданих на експертизу документів, у тому числі Довідки спеціаліста від 15 лютого 2018 року, наданих договорів, довідок та витягів, даних щодо інвентаризації, акту про проведення службового розслідування та матеріалів аудиторської перевірки, що визначені у вступній частині висновку та додатку. При цьому, експерт зазначив, що він не може стверджувати на можливий вплив інших документів на результати його висновків. Предметом дослідження було порівняння відомостей Довідки спеціаліста від 15 лютого 2018 року відносно даних бухгалтерського обліку підприємства і зберігачів. Експерт також зазначив, що дані бухгалтерського та податкового облік формуються на підставі первинних документів. На запитання захисника експерт також пояснив, що при проведенні експертного досліджував лише ті первинні документи контрагентів, які зазначені у висновку. Якщо було б надано первинні документи інших контрагентів, це потребувало б проведення додаткового експертного дослідження.

Отже з наданих пояснень експерта вбачається, він робив свої висновки лише з наданих йому первинних документів 9 контрагентів з 33 за досліджений період, а надання інших документів потребувало би проведення додаткового експертного дослідження. Також з показань експерта вбачається, що він виходив з тих даних та з тих запитань, що були надані і поставлені виключно слідчим.

Крім того, під час апеляційного розгляду було допитано свідка ОСОБА_19 , яка пояснила в суді, що працювала головним бухгалтером у ТОВ «Мідас Оіл» приблизно з серпня 2015 року по грудень 2017 року. До 08 червня 2017 року директором ТОВ «Мідас Оіл» був ОСОБА_10 , а після цього директором став ОСОБА_14 . Також свідок зазначила, що після звільнення ОСОБА_10 з посади директора ТОВ «Мідас Оіл» продовжила свою діяльність з оптової торгівлі палива. Свідок не пам`ятає, чи проводилась інвентаризація діяльності ТОВ «Мідас Оіл» станом на дату звільнення ОСОБА_10 . У серпні 2017 року була проведена інвентаризація. Під час перебування ОСОБА_10 на посаді директора нею не було випадків виявлення нестачі матеріальних цінностей підприємства, оскільки не робилась інвентаризація. До її основних обов`язків входило реєстрація податкових накладних, видаткових накладних, проведення банківських виписок, баланси і т. ін. Договори купівлі-продажу від імені підприємства укладав ОСОБА_10 , а після його звільнення - ОСОБА_14 . Видаткова накладна підписується коли відвантажується товар, а податкова накладна при першій події (чи оплата, чи відвантаження). Об`єм палива, який відображений у видатковій накладній, не завжди відповідає об`єму палива, що зазначений видатковій накладній, оскільки спочатку може бути спочатку, а відвантаження не відбулось. При придбанні палива складаються податкові накладні. При імпорті палива також складають митні декларації, в яких відображають об`єм придбаного палива. При продажі палива в усіх випадках складають видаткові та податкові накладні. Відображений обсяг палива в акцизних та у видаткових накладних співпадає, а в податкових ні. Контроль за господарськими операціями на підприємстві здійснював директор, а проведення у програмі здійснювала свідок. Первинні документи підписував виключно директор. На підприємстві було два бухгалтери вона та Караван. Свідок направляла на реєстрацію податкові накладні, а акцизні накладні реєстрував бухгалтер Караван. Первинні документи підприємства зберігались в офісі за адресою: м.Харків, вул. Отакара Яроша, 18. До них мав доступ директор, менеджери та бухгалтерія. Після звільнення ОСОБА_10 з посади директора документи залишалися в офісі. Інвентаризація була проведена лише тільки на одній газонаповнювальній станції, на якій була виявлена нестача газу. Свідок зазначила, що зберігання газу також було ще на чотирьох чи п`яти газонаповнювальних станціях, у зв`язку з чим податкові накладні виписувалися по всім цим станціям. Коли вони отримали заявку від покупця на поставку газу, директор зробив заявку на газонаповнювальну станцію на відвантаження цього об`єму. При цьому, на станції повідомили, що газу немає, але за бухгалтерським обліком газ був в наявності, у зв`язку з чим було прийнято рішення про проведення інвентаризації. Наявність газу у бухгалтерських документах відображається у програмі «1С» та видатковій накладній. Видаткова накладна проводилась на підставі реєстру, який надавав директор, де було відображені усі відвантаження. Видаткова накладна складалась по конкретному договору з покупцем. Покупець подавав заявку про об`єм палива, який він хоче придбати, після чого вона ці дані відображалися у програмі «1С», після чого вже відпускали паливо на підставі цієї заявки. При інвентаризації свідок не перевіряла фінальні договори та додаткові накладні по кількості палива за цей період, оскільки це не входило в її обов`язки. Це повинен був перевіряти директор, який подавав заявки та контролював відвантаження. Після звільнення ОСОБА_10 і до проведення інвентаризації виписувалися видаткові та податкові накладні. Було таке, що покупали газ машинами, який відразу відвозили його до покупця на замовлення. Імпортне паливо йшло тільки на «1С». Відвантаження були враховані при інвентаризації. Бухгалтерський облік відображений в програмі «1С» та він відповідає дійсності. Користувачем програми «1С» є бухгалтерія. Корегування у програмі можливий тільки за той період, який не закритий. В цю програму вносяться документи про надходження товарі та послуг. Директор підписував видаткові накладні та провидив інвентаризацію. Свідок зазначали, що коли складала довідки, які були надані директору при проведенні інвентаризації, вона перевіряла первинні документи, а саме надходження та реалізацію, а також видаткові і приходні накладні. Кількість контрагентів, за якими вона робила інвентаризацію, свідок не пам`ятає. При інвентаризації вона враховувала документи, які були в наявності. Свідок пояснила, що вона не списувала нестачу, яка залишалась у бухгалтерському обліку. Фінансова звітність за 2017 рік готувалась за підписом директора ОСОБА_14 та в ній було відображено, що нестача рахується, але насправді цього немає. На час, коли свідок здавала баланс, не було матеріально відповідальної особи, на яку можливо б було списати нестачу. Нестача відображена в актах інвентаризації та протоколах. У рахунку №281 відображено, що у бухгалтерському обліку рахується кількість газу, яка на цей день не списана. Колись було факти продажу палива через не внесення в програму «1С», мабуть один раз. Якщо ОСОБА_10 відшкодує завдані збитки, паливо буде списано на цю суму. При інвентаризації був врахований період після звільнення ОСОБА_10 , тому що підприємство продовжувало продавати паливо з газонаповнювальної станції, де виявили нестачу газу. При цьому, свідок зазначив, що у бухгалтерських документах було відображено, що газ повинен бути. Після звільнення ОСОБА_10 на баланс підприємства не поступало паливо на газонаповнювальну станцію, де виявили нестачу. Реалізувати більшу кількість палива неможливо, ніж було придбано. Підприємством сплачені всі податки від отриманого доходу за реалізацію палива.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту також було допитано свідка ОСОБА_14 , який надав показання про те, що він займав посаду директору у ТОВ «Мідас Оіл» приблизно з червня 2017 року по 2019 рокує. За його участі у серпні 2017 року було проведено інвентаризацію. За господарськими операціями здійснював контроль він та головний бухгалтер. Оформленням господарських операцій займалися менеджери підприємства. Видатковими та податковими накладними займалася бухгалтерія, а він здійснював оформленням договорів. Підпис у накладних ставив той, хто здійснював операцію. Податкові та акцизні накладні реєструвались ОСОБА_20 , від її імені. Видаткова накладна складалась у день відвантаження або отримання коштів, точно не знає. Свідок зазначив, що він підписував тільки договори, а інші документи бухгалтер. Коли він зайняв посаду директора, підприємство частково продовжила свою діяльність, а припинило десь у 2019 році. Інвентаризація проводилась за його ініціативи та для її проведення також була залучена бухгалтер Ракоча, у якої були первинні документи. Ракоча була єдиною, хто залишився з попередніх працівників, всі інші були нові. Було виявленонестачу газу на газонаповнювальній станції, але згідно відомостей програми «1С» та бухгалтерської документації газ повинен ще бути. З відомостей первинних документів, які ведуть в бухгалтерському обліку та з яких було встановлено об`єм газу, який заходив на підприємство вагонами. Свідком перевірялися усі приходні документи на товар, а також усі витрати, відвантаження. У документах відображені контрагенти, з якими проводився безготівковий розрахунок, а ті, хто платив готівкою, в документах не відображені. З ГНС неможливо було вивезти газ та щоб залишились документи. Коли він зайняв посаду директора, кількість контрагентів збільшилась. Ті операції, які відображали в податковому обліку, відповідають дійсності. За оформлення податкового обліку відповідала бухгалтерія. Обсяг палива, який було закуплено, правильно відображено у податковому обліку. Також проводилась податкова перевірка. За наслідком продажу газу складались відповідні накладні. Ті відомості щодо об`єму газу, які відображені у податковій накладній, не можуть не відповідати тому об`єму газу, який було реалізовано. До бухгалтерського обліку він не має відношення, але контролює роботу відділу бухгалтерії. Нестачу товару відображає бухгалтерія. На той момент, коли він зайняв посаду директора підприємства, вже була нестача на ГНС. Відомості документів за наслідком інвентаризації відповідають дійсності. Щодо виявленої нестачі він поставив до відома власника підприємства, яким прийнято рішення звернутись до правоохоронних органів. Свідок також зазначив, що він відповідає лише за господарську діяльність підприємства. Після залишення ОСОБА_10 посади директора останній не мав законного способу до доступу первинних документів, які зберігались на підприємстві.

У відповідності до ч.2 ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, під час апеляційного розгляду були допитані експерт та свідки, а також встановлені обставини, які в сукупності з іншими доказами підлягали дослідженню в суді першої інстанції, що не було зроблено місцевим судом, зокрема не були досліджені вищезазначені показання експерта ОСОБА_16 та свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_14 , що могло істотно вплинути на висновки суду, в тому числі й на необхідність витребування додаткових бухгалтерських, податкових та інших документів господарської діяльності, та як наслідок призначення додаткового експертного дослідження, з урахуванням наявності доводів сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_10 до вчинення інкримінованого йому злочину.

При цьому, належить також врахувати, що суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні вищезазначених клопотань захисника ОСОБА_8 , закінчив розгляд справи по суті та в подальшому перейшов до судових дебатів, останнього слова обвинуваченого та ухвалення на наступний день оскаржуваного вироку, чим, на переконання колегії суддів, штучно допустив спрощений спосіб дослідження доказів.

З`ясування та перевірка вказаних обставини могли істотно вплинути на процесуальну позицію сторони захисту під час судового розгляду кримінального провадження з приводу обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, його доведеності, обсягу чи кваліфікації дій або спростування версії сторони обвинувачення.

Крім того, колегія суддів також бере до уваги правові висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 07 листопада 2024 року у справі № 344/8350/22 (провадження № 51-1808км24), з яких вбачається, що із системного аналізу норм статтей 84, 298-1 КПК випливає, що висновок спеціаліста у розумінні абзацу 2 частини 1 статті 298-1 КПК не є доказом у кримінальному провадженні щодо злочинів, а відтак не може підтверджувати чи спростовувати обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачені частиною 1 статті 91 КПК.

Наведене вище також узгоджується з послідовною практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (наприклад, із постановами від 27 вересня 2018 року у справі № 533/93/16-к, провадження № 51-4186км18; від 28 липня 2021 року у справі № 754/7890/19, провадження № 51-2468км21; від 24 листопада 2021 року у справі № 711/93/17, провадження № 51-3425км21; від 29 травня 2023 року у справі № 583/877/21, провадження № 51-603км23).

Разом з цим, обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_10 , суд першої інстанції послався на відомості довідки спеціаліста від 15 лютого 2018 року « Про дослідження у кримінальному провадженні № 0000398 від 09.06.2017 року» виданої головним державним інспектором Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС в Харківській області ОСОБА_15 , як на докази вини обвинуваченого, що суперечить нормам статтей 84, 298-1 КПК України.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що при апеляційному розгляді сторона захисту наполягала на неналежності і недопустимості низки доказів, зібраних стороною обвинувачення, що об`єктивно не було перевірено судом першої інстанції, а обвинувачений та його захисники заперечували ці обставини, - колегія суддів дійшла висновку про передчасність висновків суду про наявність вини ОСОБА_10 за пред`явленим обвинуваченням, оскільки судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд фактично поставив сторони у нерівні умови стосовно подання до суду доказів та доведення перед ним їх переконливості, що не відповідає засадам кримінального провадження (змагальності), про що слушно зазначається в апеляційних скаргах сторони захисту.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Ураховуючи аргументи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_10 за пред`явленим обвинуваченням, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив цих доводів та не навів переконливих обґрунтувань та змістовних мотивів для їх спростування.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду сторона захисту посилалася також на наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених п.2 ч.2 ст.412 КПК України.

Так, з відомостей судового провадження вбачається, що 24 жовтня 2018 року у цій справі визначено наступний склад суду: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Відповідно до протоколу про повторний автоматизований розподіл справи від 18 грудня 2018 року, у цій справі проведено заміну судді у складі колегії суддів, замість судді ОСОБА_21 визначено суддю ОСОБА_23 .

Крім того, згідно протоколу про повторний автоматизований розподіл справи від 23 січня 2019 року, у зв`язку з хворобою зроблено заміну судді ОСОБА_22 на суддю ОСОБА_24 у складі колегії суддів у цій справі.

Інших відомостей про зміну складу суду після 23 січня 2019 року, у тому числі, які могли б свідчити про процесуальні повноваження для участі судді ОСОБА_22 у складі колегії суддів у розгляді цієї справи, матеріали цього судового провадження не містять.

Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

Водночас, оскаржуваний вирок Шевченківського районного суду м.Харкова від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_10 ухвалено у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_23 та ОСОБА_22 .

Тобто, в порушення вимог частини 1 статті 319 КПК України, судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні після 23 січня 2019 року було проведено за участі судді ОСОБА_22 , який не входив до складу колегії суддів у цій справі у порядку, визначеному статтею 35 КПК України, а тому стверджувати поза розумним сумнівом про те, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_10 здійснювався законним складом суду, як про це слушно зазначає сторона захисту, не можна.

Згідно вимог п.2 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Отже, суд першої інстанції, за наведених обставин цього провадження, допустив порушення приписів статей 370, 410, 412 КПК, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Аналізуючи зазначені порушення, колегія суддів дійшла висновку що вони мають кількісний та системний характер в частині перевірки усіх доводів сторони захисту та відповідного мотивування про це в оскаржуваному вироку, чим суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження про оцінці усіх доказів у справі, а також судом допущено неповноту судового розгляду при відхиленні клопотань сторони захисту про виклик та допит свідків, експерта та призначення додаткової судової економічної екпертизи, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у тому числі ст.370 КПК України, загальних засад кримінального провадження, фундаментальних прав, передбачених Європейською конвенцією з прав людини, в тому числі права на справедливий суд, та такі порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо обвинувачених.

З огляду на об`єм таких порушень та відсутності висновків суду з цього приводу у вироку, колегія суддів також позбавлена можливості їх усунути під час апеляційного перегляду вироку, що можливе лише в умовах розгляду провадження по суті.

На думку колегії суддів, зазначена низка істотних порушень, що встановлені під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції є процесуально неприпустимою, оскільки істотно впливає на висновки суду, щодо доведеності обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, згідно вимог ст. 91 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених вимог КПК України не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 10, 15,16, ч.1 ст.7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

Крім того, з огляду на недопустимість вирішення наперед питання щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, переваги одних доказів над іншими, колегія суддів вважає передчасним оцінювати решту доводів, викладених в апеляційних скаргах захисників, в тому числі й щодо вирішення цивільного позову.

За вказаних обставин вирок суду першої інстанції не може вважатися законним й обґрунтованим, тому апеляційні скарги захисників та прокурора потрібно задовольнити частково, оскаржуваний вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, з урахуванням положень, передбачених ст.ст.17, 23, 94, 95 КПК України, з дотриманням прав учасників процесу, ретельно перевірити доводи, зазначені в апеляційних скаргах сторони захисту та обвинувачення і в залежності від цього ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 410, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Харкова від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_10 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_10 у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4