ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинуваченого ОСОБА_4 ,

?представник потерпілого АТ «Херсонобленерго» ОСОБА_5 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її присутності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 27.04.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шкуринівка, Білозерського району Херсонської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра неперебуваючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 194-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.1. Суд встановив, що ОСОБА_4 у період часу з листопада 2023 року по квітень 2024 року, перебуваючи на території підстанції «Східна», у с. Східне Херсонського району Херсонської області, діючи незаконно, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, шляхом викручування зливного крану в нижній частині секційного масляного вимикача типу С-35М-630-10 злив трансформаторне мастило «NUTRO 11GX», яку помістив до заздалегідь підготовлених пластикових пляшок, після чого покинув місце вчинення злочину. Внаслідок зливу трансформаторного мастила відбулось пошкодження секційного масляного вимикача типу С-35М-630-10, виведення його з працездатного стану, що 26.04.2024 року призвело до порушення нормальної роботи об`єктів електроенергетики: підстанції «Схидна», а також ПС «Киселівка», ПС «Музиківка», ПС «Чорнобаївка», ПС «Торгова, ПС «Сонячна», ПС «Східна».

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 194-1 КК України, формою об`єктивної сторони якого є умисне пошкодження об`єктів електроенергетики, що призвело до порушення нормальної роботи цих об`єктів.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

2.1. Прокурор у судових дебатах вважав, що пред`явлене обвинувачення є доведеним. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена, його дії кваліфіковані правильно, а саме за ч. 1 ст. 194-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне пошкодження об`єктів електроенергетики, що призвело до порушення нормальної роботи цих об`єктів.

2.2. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 під час його допиту усі обставини кримінального правопорушення ним підтверджено в повному обсязі, вину визнано.

2.3. Прокурор також просив Суд при призначенні покарання ОСОБА_4 врахувати наявність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального провадження та щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

2.4. Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

2.5. Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 8.4. «Дослідження нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів» №СЕ-19-24/38266-ФХД від 26.06.2024, які становлять в сумі 12116,48 гривень; судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів за напрямком дослідження волокон та волокнистих матеріалів» №СЕ-19/108-24/10855-ФХД від 13.06.2024. які становлять в сумі 1514,56 гривень; проведення судово-товарознавчої експертизи №2886/24 від 12.06.2024, які становлять в сумі 320,00 гривень.

2.6. Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

2.7. Обвинувачений вину і фактичні обставини кримінально правопорушення заперечував частково. Під час допиту зазначив, що вдень подивився, побачив що на підстанції в Східному стоять лійки з мастилом, подивився, що воно рідке, забрав його вночі, 30 літрів. Продав по 200 гривень за 5 літрів. Виносив два дні по 15 літрів. Допустив, що вночі погано закрив кран, і мастило викапало. Обвинувачений чітко розумів призначення цього пристрою, з якого зливав мастило, оскільки вказав, що мастило слугує для охолодження. Зазначив, що знав, що це може призвести до порушення роботи підстанції, але вважав, що підстанція розбита.

В судових дебатах обвинувачений проти запропонованого прокурором покарання не заперечував, просив Суд «сильно не карати».

2.8. Представник потерпілого АТ «Херсонобленерго» в судове засідання не з`явилася, звернулась із заявою, в якій просила проводити судовий розгляд кримінального провадження без участі представника потерпілого, щодо призначення покарання покладається на думку прокурора, цивільний позов підтримує в повному обсязі, просила задовільнити.

ІІІ. Докази, що досліджені Судом у судовому засіданні

3.1. Суд, встановлюючи вищеназвані обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні дослідив надані стороною обвинувачення докази, які підтверджують обставини та винуватість обвинуваченого, а саме:

3.1.1. протокол огляду місця події від 27.04.2024 з фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим проведено огляд земельної ділянки, на якій розташований об`єкт ПС 35/10 «Східна» (підстанція);

3.1.2. протокол проведення слідчого експерименту від 05.07.2024 з фототаблицею, під час якого обвинувачений повідомив про дії, які він вчиняв під час зливу мастила;

3.1.3. лист АТ «Херсонобленерго» №727 від 12.06.2024р., яким повідомлено, що в результаті крадіжки мастила 26.04.2024 о 17 год. 24 хв. через пошкодження секційного масляного вимикача СМВ-35 на підстанції «Східна» відбулося аварійне відключення цієї підстанції, що призвело до відключення ще 6 підстанцій 35кВ ПС «Киселівка», ПС «Музиківка», ПС «Чорнобаївка», ПС «Торгова, ПС «Сонячна», ПС «Східна».

3.1.4. виписка із журналу диспетчерської служби за період часу 26.04.2024, 7:00 до 27.04.2024, 7:00 «Підрозділ «ХГЕС», зміна №16287/ХГС, яким підтверджується пошкодження СМВ-35 через відсутність оливи.

Мотиви і висновки Суду

3.2. Обвинуваченому інкримінується діяння, формою об`єктивної сторони якого є умисне пошкодження об`єктів електроенергетики, якщо ці дії призвели до порушення нормальної роботи цих об`єктів.

Відповідно до пункту 52 частини першої ст. 1 Закону України «Про ринок електроенергії» об`єктом електроенергетики є електростанція (крім ядерної частини атомної електричної станції), електрична підстанція, електрична мережа, установка зберігання електричної енергії.

Відповідно до положень Регламенту Комісії (ЄС) 2017/1485 від 02 серпня 2017 року «Про встановлення настанов щодо експлуатації системи передачі електроенергії» поняття «пошкодження» означає всі типи коротких замикань (одно-, дво-, трифазні, із заземленням або без нього), обрив провідника, розрив ланцюга або розірване з`єднання, що призводить до постійної недоступності елемента системи передачі, що зазнав впливу (пункт 29); поняття «порушення нормального режиму роботи» означає незаплановану подію, що може призвести до відхилення системи передачі від нормального режиму роботи (пункт 31).

Отже, Суд в ході судового розгляду встановив, що через злив мастила обвинуваченим відбулося пошкодження секційного масляного вимикача типу С-35М-630-10, тобто пристрою, призначеного для гасіння електричної дуги, що виникає під час розриву ланцюга при високих напругах, внаслідок чого відбулося порушення нормального режиму роботи декількох об`єктів електроенергетики, в тому числі підстанції «Східна».

Враховуючи те, що обвинувачений знав про призначення секційного масляного вимикача і наявність мастила в ньому, знав про можливі наслідки своїх дій, пов`язаних зі зливом мастила, але легковажно розраховував, що ці наслідки не настануть, то Суд оцінює, що інкриміноване діяння вчинено обвинуваченим умисно.

3.3. Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, Суд доходить висновку про допустимість, належність, достовірність та достатність доказів для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 194-1 КК України, а саме в умисномупошкодженні об`єктів електроенергетики, що призвело до порушення нормальної роботи цих об`єктів.

ІV. Призначення покарання

4.1. Санкцією частини першої ст. 194-1 КК за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:

?штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

?виправних робіт на строк до двох років,

?обмеження волі на строк до трьох років,

?позбавлення волі на строк до трьох років.

4.2. З огляду на дані, викладені в обвинувальному акті, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК є активне сприяння розкриттю кримінального провадження та щире каяття. Водночас Суд зважає на неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження у зв`язку з неодноразовою його неявкою до суду без поважних причин, що, на думку Суду, нівелює вказані пом`якшуючі обставини.

4.3. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК не встановлено.

4.4. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 194-1 КК передбачає альтернативні види покарань та при цьому враховує:

- ступень тяжкості правопорушення згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до нетяжкого злочину;

- особу винного обвинувачений є пенсійного віку, одружений, має двох повнолітніх синів, раніше не судимий;

- те, що обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває;

- відсутність обставин, які обтяжують покарання;

- рівень суспільної небезпечності вчиненого діяння в умовах воєнного стану і агресії з боку російської федерації, метою якої є знищення енергетичної галузі України шляхом систематичного пошкодження об`єктів енергетики із застосуванням ракетних обстрілів (вчинення терористичних дій). Пошкодження об`єктів енергетики, вивід їх з ладу призводить до розбалансування енергетичної системи України, а тому, за переконанням Суду, діяння, передбачене ст. 194-1 КК України, в умовах агресії російської федерації та терористичних дій з боку цієї держави, має оцінюватись за підвищеним рівнем суспільної небезпеки.

4.5. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

4.6. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

4.7. Суд також вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

4.8. У зв`язку із викладеним, враховуючи те, що покарання у виді штрафу не є дієвим для виправлення обвинуваченого, а призначення покарання у виді виправних робіт та обмеження волі особам віку обвинуваченого законом про кримінальну відповідальність заборонено, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

4.9. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання і є необхідними і не надмірними.

4.10. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

4.11. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення, а також звільнення від відбування покарання Суд не знаходить.

V. Запобіжні заходи

5.1. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

5.2. Оскільки запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний, то Суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

VІ. Вирішення питань, пов`язаних з арештом

6.1. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

6.2. Проте, матеріали кримінального провадження не містять доказів про накладення арешту на майно, а тому підстав для його скасування Суд не вбачає.

VІІ. Вирішення питань, пов`язаних з процесуальними витратами

7.1. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

7.2. Відповідно до обвинувального акта процесуальні витрати на залучення експертів:

Державного НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 8.4. «Дослідження нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів» №СЕ-19-24/38266-ФХД від 26.06.2024 становлять в сумі 12116,48 гривень, які підлягають стягненню на користь держави;

Запорізького НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи «Матеріалів, речовин та виробів за напрямком дослідження волокон та волокнистих матеріалів» №СЕ-19/108-24/10855-ФХД від 13.06.2024 становлять в сумі 1514,56 гривень, які підлягають стягненню на користь держави;

судового експерта товарознавця ОСОБА_6 для проведення судово-товарознавчої експертизи №2886/24 від 12.06.2024, становлять в сумі 320,00 гривень, які підлягають стягненню на користь експерта.

VІІІ. Вирішення питань щодо долі речових доказів

8.1. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального документи, надані сторонами.

8.2. Речові докази: пластикові ємності різного об`єму, наповнені трансформаторною оливою, які запаковані у спеціальні пакети №0221621, №0221620, №0221619, №0221617, №0221618, №PSP4217734, №PSP4217739, №WAR1824690, №NPUA427722 повернути потерпілому.

Речові докази: зразки мастила до пластикових пляшок, запаковані до спеціальних пакетів №SUD2011155, №WAR1552875, №WAR1552876 та дактилоскопічну плівку зі зразками мікрооб`єктів у спеціальному пакеті №3067968 знищити.

ІХ. Вирішення цивільного позову

9.1. Акціонерне товариство «Херсонобленерго» в цьому кримінальному провадженні подало позов про стягнення з ОСОБА_4 суми вартості оливи в розмірі 52 560,00 гривень.

Позов мотивовано тим, що на підстанції 35 кВ «Східна» встановлено секційний масляний вимикач типу С-35М+630-10 в якому міститься 300 кг трансформаторної оливи, тобто на момент крадіжки в масляному вимикачі знаходилось 300 кг оливи.

Відповідно до Договору №0567А від 25.01.2023 року, вартість оливи марки NITRO II GX становить 146,00 грн. без ПДВ за кілограм та ціна 1 кг з ПДВ 175,20 грн. Збитки складають 175,20*300=52 560,00 грн.

9.2. Обвинувачений проти позову заперечував.

9.3. Вирішуючи цивільний позов Суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої ст. 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої ст. 16 ЦК України).

Незважаючи на те, що позовна вимога сформульована як стягнення вартості оливи, зі змісту позовної заяви слідує, що цивільним позивачем заявлена вимога про стягнення збитків.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, зі змісту наведеної норми слідує, що ефективним способом для захисту порушеного права це звернення до суду з грошовою вимогою в сумі, яка на день подачі позову буде відповідати сумі витрат, які позивач має зробити для відновленого свого порушеного права.

Натомість позивачем до позовної заяви, на підтвердження вартості трансформаторної оливи, доданий договір №0567А про закупівлю товарів, який датований 25.01.2023 року. Жодних інших доказів на підтвердження актуальності вартості оливи на дату подачі позову не надано.

Крім того, відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, за загальним правилом деліктних правовідносин для наявності підстав для відшкодування шкоди має бути дотримано такі умови: наявність факту вчинення неправомірних дій, розмір шкоди (сума збитків), причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і розміром збитків, а також наявність вини порушника.

Натомість позивачем не надано доказів того, що обвинувачений злив саме 300 кг оливи. Судом під час розгляду кримінального провадження об`єм оливи, що була злита з масляного вимикача, не встановлювався, а обвинувачений під час допиту наголосив, що злив лише 30 кг оливи.

9.4. Відповідно до частини першої, п`ятої, сьомої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

9.5. Оскільки позивач без поважних причин не подав докази, необхідні для вирішення спору, Суд, керуючись ст. 257 ЦПК України, залишає позов без розгляду.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 194-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

2. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його поміщення до установи виконання покарання, а строк затримання та конвоювання зарахувати в строк відбуття покарання.

3. Запобіжний захід стосовно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не обирати.

4. Відповідно до ст. 100 КПК України документи, що надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: пластикові ємності різного об`єму, наповнені трансформаторною оливою, які запаковані у спеціальні пакети №0221621, №0221620, №0221619, №0221617, №0221618, №PSP4217734, №PSP4217739, №WAR1824690, №NPUA427722 повернути потерпілому.

Речові докази: зразки мастила до пластикових пляшок, запаковані до спеціальних пакетів №SUD2011155, №WAR1552875, №WAR1552876 та дактилоскопічну плівку зі зразками мікрооб`єктів у спеціальному пакеті №3067968 знищити.

5. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення експертизи і залучення експертів на користь держави в сумі 13 631,04 грн (тринадцять тисяч шістсот тридцять одна гривня 04 коп.), на користь судового експерта ОСОБА_6 в сумі 320,00 грн (триста двадцять гривень 00 коп.).

6. Цивільний позов залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому (цивільному позивачу), що відповідно до частини сьомої ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

8. Прокурор, обвинувачений, мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

9. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, потерпілому та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1