Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 15.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українця, уродженки с. Богачівка Христинівського району Черкаської області, мешканки: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженої, утриманців та пільг немає, стан здоров`я задовільний, тимчасово непрацюючої, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, за таких обставин:

11 серпня 2025 року, близько 12:00 години, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 перебували поблизу території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 . Перебуваючи поблизу вказаного домоволодіння, під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого, остання на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , кулаком правої руки нанесла один удар в область носу та ще один удар в область грудини.

В результаті протиправних дій потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді осадження шкіри в ділянці спинки носу, синця в проекції грудини трохи справа, які мають ознаки легких.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснила, що їй зрозуміло в чому вона обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушені визнала повністю. Надала покази, згідно яких вчинила правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється, зазначила, що подібного більше не станеться, розуміє протиправність своєї поведінки, просила суворо не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. При цьому, суд вважає показання правдивими і кладе їх в основу вироку.

Враховуючи, що обвинувачена свою вину визнала повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченої та дослідити документи, які характеризують особу, документи щодо речових доказів.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Захисник в судовому засідання пояснив, що його підзахисна зробила відповідні висновки, подальшову подібного не допускатиме

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу.

Потерпіла в судовому засіданні погодилася із запропоновоною прокурором мірою покарання, цивільний позов не заявляла.

Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 проводився в межах пред`явленого, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також рішення ЄСПЛ "Коробов проти України", "Кобець проти України", "Бочаров проти України" де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Частиною 1 ст. 125 КК України передбачено відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачену, її захисника, потерпілу, дослідивши та проаналізувавши докази, дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 дійсно мала місце за обставин, викладених вище. Аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченої при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю, оскільки обвинувачена спричинила потерпілій тілесні ушкодження, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, яка полягає в завданні шкоди здоров`ю потерпілій має місце, злочин вчинено з прямим умислом.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних проособу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачена визнає свою вину та щиро жалкує про вчинення кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої щодо виду і міри покарання, відсутність претензій з боку потерпілої, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням достатнім і необхідним для виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті. Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення. Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Відомостей щодо речових доказів суду не надано.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадження не обирався, а тому підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням призначеного покарання судом не вбачається.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Засуджена зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює суму штрафу покаранням у виді громадських робіт або позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: