печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, захисника - адвоката: не з`явився,

підозрюваного: не з`явився,

прокурора: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника - адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, в межах кримінального провадження № 0001090 від 19.09.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 (далі - підозрюваний, ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, в межах кримінального провадження № 0001090 від 19.09.2024 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001090 від 19.09.2024 року.

23.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, про те що він підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У подальшому, 25.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Так, сторона захисту вважає, що матеріли кримінального провадження не містять жодних достатніх доказів на підтвердження складу злочину або причетності ОСОБА_4 , тому вказане повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

29.08.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги викладені у скарзі просила задовольнити, 0109.2025 року вказане клопотання передано слідчому судді.

Судове засідання призначене на 05.09.2025 року, за клопотанням Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_5 було відкладено на 03.10.2025 року.

17.09.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 надійшли заперечення на скаргу, в яких останній просив у її задоволенні відмовити.

17.09.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 надійшов лист у якому останній просить проводити розгляд без його участі та залишити скаргу без розгляду, оскільки досудове розслідування завершено та скеровано до суду.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час, місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу і прокурор про розгляд скарги повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд скарги за їх відсутності, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заперечення на скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001090 від 19.09.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КПК України

23.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, про те що він підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У подальшому 25.04.2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Згідно з ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, повідомлення про підозру раніше повідомленої підозри та про нову підозру складено та підписано 25.04.2025 року виконувачем обов`язків Київської міської прокуратури ОСОБА_8 .

Разом з тим, повідомлення про підозру раніше повідомленої підозри містить всі дані, передбачені ст. 277 КПК України, тобто відповідає вимогам, які визначено у ст. 278 КПК України. Повідомлення вручене підозрюваному ОСОБА_4 о 12 год. 23 хв. 25.04.2025 року, що підтверджується підписом останнього.

Разом з тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, та може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001090 від 19.09.2024 року завершено про, що було повідомлено сторону захисту 03.07.2025 року та в подальшому 15.09.2025 року скеровано обвинувальний акт до суду.

Згідно з п. 5 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з положень КПК України (Глава 26), особи можуть звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на стадії досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України вказують, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Формами закінчення досудового розслідування, виходячи з положень ст. 283 КПК України, є постанова про закриття кримінального провадження або обвинувальний акт, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, направлені до суду.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду скарги досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001090 від 19.09.2024 року в рамках якого захисник оскаржує повідомлення про підозру завершено і вчинення будь - яких процесуальних дій, окрім скасування постанови про закриття провадження, є неможливим, а тому скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин, скарга захисника - адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, в межах кримінального провадження № 0001090 від 19.09.2024 року, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 7, 9, 17, 22, 89, 276-278, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, в межах кримінального провадження № 0001090 від 19.09.2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1