Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1256/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/793/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

представників власника та

володільців майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження № 272/1256/25 за апеляційними скаргами представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 представника володільця майна ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 05 листопада 2025 року та представника володільця майна ОСОБА_9 в інтересах фермерського господарства «Щедрий+ЛАН» на ухвалу слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 05 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання дізнавача СД ВП №1 Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_12 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 03.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2025 року про виправлення описки,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на майно власником якого являється ОСОБА_10 , а саме: автомобіль Камаз марки 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки 8560, реєстраційний номер НОМЕР_2 , постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна вказаного із забороною користування. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що вказане майно не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та не має відношення до вчинення невідомою особою кримінального проступку. Вказує, що дізнавачем в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Зазначає, що санкція ч.1 ст.197-1 КК України не передбачає конфіскації майна, а тому вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації. Вважає, що слідчим суддю не дотримано норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та не враховано наслідків арешту майна для ОСОБА_10 , оскільки накладення арешту на вказане майно є по суті втручанням у здійснення підприємницької діяльності.

В апеляційній скарзі представник володільця майна ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладання арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування : комбайном марки CLAAS LEXION 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 , володільцем якого є ОСОБА_11 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання дізнавача СД ВП №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про арешт майна у вказаній частині та зобов`язати відповідальну особу негайно повернути майно власнику ОСОБА_11 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що вказане майно не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України та не має відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. Вказує, що дізнавачем в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Зазначає, що санкція ч.1 ст.197-1 КК України не передбачає конфіскації майна, а тому вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації. Стверджує, що розгляд клопотання дізнавача в порушення прав володільця майна було проведено без участі ОСОБА_11 .. Посилається на те, що слідчим суддю не дотримано норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та не враховано наслідків арешту майна для ОСОБА_11 , оскільки накладення арешту на вказане майно є по суті втручанням у здійснення підприємницької діяльності.

В апеляційній скарзі представник володільця майна ОСОБА_9 в інтересах фермерського господарства «Щедрий +ЛАН» просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно від 05.11.2025 року та ухвалу слідчого судді від 06.11.2025 про виправлення описки, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на трактор марки JOHN DEERE 7830 державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та бункер-накопичувач перевантажувальний, реєстраційний номер НОМЕР_5 , марки ПБН-30. Вважає ухвали незаконними та необґрунтованими. Вважає, що арештоване майно не містить ознак, передбачених ст.98 КПК України, оскільки не має відношення до кримінального проступку. Вказує, що дізнавачем в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Крім того, санкція ч.1 ст.197-1 КК України не передбачає конфіскації майна. Посилається на те, що слідчим суддю не дотримано вимог щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та не враховано наслідків арешту майна для ФГ «Щедрий+ЛАН», оскільки накладення арешту на вказане майно є по суті втручанням у здійснення підприємницької діяльності.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що дізнавач СД ВП №1 Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000017, яке вилучене під час огляду місця події 03.11.2025 року , із забороною користуватися та розпоряджатися ним, а саме на :

- трактор колісний, марки JOHN DEERE 7830, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_13 , жительці АДРЕСА_1 ;

- бункер-накопичувача перевантажувальний марки ПБН-30, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_8 належить ТОВ «ОЛІМП-АГРО», адреса смт. Попільня, вул. Залізнична, 117, Житомирського району, Житомирської області;

- автомобіль Камаз марки 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_9 належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_2 ;

- причіп марки 8560, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_10 належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_2 ;

- комбайн зерновий марки CLAAS LEXION 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_11 , належить ОСОБА_14 , жителю АДРЕСА_3 .

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що в достовірно не встановлені час та день 2025 року невідомі особи самовільно зайняли земельну ділянку площею 27,1795 га, за кадастровим номером: :04:000:0212 на території Павелківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, яка відноситься до категорії земель для ведення фермерського господарства, що перебуває у власності Андрушівської міської ради, Бердичівського району, Житомирської області, яку обробили і засіяли сільськогосподарською зерновою культурою кукурудза, яку вирощують по теперішній час.

Відповідно до інформації Андрушівської міської ради, Бердичівського району, Житомирської області від 04.11.2025 року, земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0212 в оренду міською радою не передавалась, договір оренди не укладався.

03 листопада 2025 року було проведено огляд місця подій, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0212 на території Павелківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, за результатами якого встановлено, що загальна площа земельної ділянки 27,1795 га, оброблена, де вирощується сільськогосподарська зернова культура кукурудза. Також на вказаній земельній ділянці, виявлено: трактор колісний, марки JOHN DEERE 7830, реєстраційний номер НОМЕР_6 , з бункер-накопичувачем перевантажувальним марки ПБН-30, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; автомобіль Камаз марки 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки 8560, реєстраційний номер НОМЕР_2 та комбайн зерновий марки CLAAS LEXION 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які вилучено до відділення поліції та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000017. Тому з метою збереження речових доказів орган досудового розслідування просив накласти арешт на вказане майно.

Враховуючи, що вилучене під час огляду місця події 03.11.2025 року вказане майно має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання дізнавача про арешт майна.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна ОСОБА_7 та представників володільців майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підтримання апеляційних скарг, думку прокурора в заперечення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання дізнавача, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СД ВП №1 Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 03.11.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України (а.п. 6).

В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що в достовірно не встановлені час та день 2025 року невідомі особи самовільно зайняли земельну ділянку площею 27,1795 га, за кадастровим номером: :04:000:0212 на території Павелківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, яка відноситься до категорії земель для ведення фермерського господарства, що перебуває у власності Андрушівської міської ради, Бердичівського району, Житомирської області, яку обробили і засіяли сільськогосподарською зерновою культурою кукурудза, яку вирощують по теперішній час.

Відповідно до інформації Андрушівської міської ради, Бердичівського району, Житомирської області від 04.11.2025 року, земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0212 в оренду міською радою не передавалась, договір оренди не укладався.

03 листопада 2025 року було проведено огляд місця подій, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0212 на території Павелківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, за результатами якого встановлено, що загальна площа земельної ділянки 27,1795 га, оброблена, де вирощується сільськогосподарська зернова культура кукурудза. Також на вказаній земельній ділянці, виявлено та вилучено майно, яке зазначено у клопотанні дізнавача.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_12 від 04 листопада 2025 року все вилучене майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України (а.п. 69).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у клопотанні дізнавача про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

При розгляді клопотання дізнавача, слідчим суддею було встановлено, що вилучені під час огляду місця події 03.11.2025 року трактор колісний, марки JOHN DEERE 7830, реєстраційний номер НОМЕР_6 , з бункер-накопичувачем перевантажувальним марки ПБН-30, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; автомобіль Камаз марки 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки 8560, реєстраційний номер НОМЕР_2 та комбайн зерновий марки CLAAS LEXION 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаних речей та предметів як доказу у кримінальному провадженні, оскільки вони визнані речовими доказами, та з метою збереження речових доказів, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане в клопотанні майно, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Твердження апелянтів про те, що санкція ч.1 ст.197-1 КК України не передбачає конфіскації майна, а тому вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки як зазначено в клопотанні дізнавача та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, арешт на вказане майно накладено з метою збереження речових доказів, а не з метою його спеціальної конфіскації.

Зазначення апелянтами про те, що в клопотанні дізнавача та ухвалі слідчого судді не зазначено, яке саме відношення до даного кримінального провадження мають речі, на які накладено арешт, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки майно, на яке накладено арешт, визнане речовим доказом та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідає критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України.

Доводи апелянтів про те, що власник та володільці майна не мають статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні, а тому на вилучене майно не може бути накладений арешт, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, транспортні засоби, а саме:

- трактор колісний, марки JOHN DEERE 7830, реєстраційний номер НОМЕР_6 ,, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_13 , жительці АДРЕСА_1 ;

- бункер-накопичувача перевантажувальний марки ПБН-30, реєстраційний номер НОМЕР_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_8 належить ТОВ «ОЛІМП-АГРО», адреса смт. Попільня, вул. Залізнична, 117, Житомирського району, Житомирської області;

- автомобіль Камаз марки 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_9 належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_2 ;

- причіп марки 8560, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_10 належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_2 ;

- комбайн зерновий марки CLAAS LEXION 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_11 , належить ОСОБА_14 , жителю АДРЕСА_3 та знаходиться в володінні ОСОБА_11 (а.п.20, 22,24).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що в даному кримінальному провадженні експертиза щодо вказаних транспортних засобів не призначалася.

Враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 197-1 КК України не передбачено конфіскації майна, апеляційний суд вважає за можливе застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту вказаного майна без заборони користування, що відповідає вимогам ч.4 ст.173 КПК України та, що думку колегії, не призведе до обмеження підприємницької діяльності власників та володільця транспортних засобів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник (володілець) майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі непроведення слідчих дій з транспортним засобом протягом тривалого часу.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, ухвали слідчого судді підлягають скасуванню в частині заборони користування трактором колісним, марки JOHN DEERE 7830, реєстраційний номер НОМЕР_6 , з бункер-накопичувачем перевантажувальним марки ПБН-30, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; автомобілем Камаз марки 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки 8560, реєстраційний номер НОМЕР_2 та комбайном зерновим марки CLAAS LEXION 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з постановленням нової ухвали в цій частині.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , представника володільця майна ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 та представника володільця майна ОСОБА_9 в інтересах фермерського господарства «Щедрий +ЛАН» задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 05 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання дізнавача СД ВП №1 Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 03.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та ухвалу слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 06.11.2025 про виправлення описки - скасувати в частині заборони користування майном.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою клопотання дізнавача СД ВП №1 Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області про арешт майна з забороною користування у кримінальному провадженні №0000017 від 03.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, а саме : автомобілем Камаз марки 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпом марки 8560, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_10 ; комбайном марки CLAAS LEXION 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 володільцем якого є ОСОБА_11 , а власником ОСОБА_14 ; трактором марки JOHN DEERE 7830 державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_13 , та бункер-накопичувачем перевантажувальним, реєстраційний номер НОМЕР_5 , марки ПБН-30, власником якого є ТОВ «ОЛІМП-АГРО», а володільцем Фермерське господарство «Щедрий+ЛАН» - залишити без задоволення.

В іншій частині ухвалу слідчого судді від 05.11.2025 та 06.11.2025 залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: