Справа № 375/1671/23
Провадження № 1-кп/375/69/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року селище Рокитне

Рокитняський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в с. Рокитне Київської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0004550 від 23 вересня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолтіню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого без офіційного працевлаштування будівельником, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 22.09.2023 року приблизно о 20 годині 52 хвилин, будучі в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: буд. АДРЕСА_1 , висловив пропозицію надати поліцейському інспектору СРПП ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та поліцейському СРПП ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , які згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, неправомірну вигоду в сумі 5000 гривень за невчинення відносно нього дій з використанням наданого поліцейському службового становища, а саме під час збору працівниками поліції першочергових матеріалів про вчинення ним хуліганства, за не документування вчинених ним неправомірних дій з метою уникнення настання негативних правових наслідків для останнього за скоєне та з метою уникнення передбаченої законом відповідальності. Проте, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , керуючись вимогами чинного антикорупційного законодавства, від одержання неправомірної вигоди відмовились, попередили ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропонування неправомірної вигоди службовим особам.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Між прокурором начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 13 жовтня 2023 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно з ч. 4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та підозрюваним, за участю захисника, 13 жовтня 2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 23 квітня 2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, також ту обставину, що тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює без офіційного працевлаштування будівельником, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на військовому обліку, є учасником бойових дій.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винуватим. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та підозрюваним за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Водночас, при розгляді кримінального провадження при ухваленні остаточного судового рішення на суд покладений обов`язок щодо вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України, зокрема пункту 12 частини першої цієї статті.

Разом з цим, учасниками кримінального провадження, у тому числі й стороною обвинувачення, суду не надані документи, на підставі яких суд повинен вирішити долю речових доказів.

Тому суд не вирішує цим вироком питання, передбачене п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, тобто долю речових доказів, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження того, що будь-які матеріальні об`єкти є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні в розумінні ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 жовтня 2023 року між прокурором начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1