Справа № 713/2643/25
Провадження №1-кс/713/421/25
УХВАЛА

іменем України

03.11.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 у розгяді скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 від 27.09.2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000100 від 22.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із заявою про відвід слідчого судді по справі за скаргою на постанову прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 від 27.09.2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000100 від 22.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

Заява обґрунтована тим, що просить відвести від участі у розгляді скарги слідчого суддю ОСОБА_5 , оскільки він не хотів прийняти від них доповнення до скарги до судового засідання , а сказав, що дані доповнення необхідно подавати у судовому засіданні не хотів надати можливість скористатися допомогою адвоката, також 28.10.2025 року у канцелярії суду їм відмовили взяти у них доповнення до скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заяву, просила задовольнити.

ОСОБА_7 надав до суду заяву про розгляд заяви про відвід судді у його відсутність.

Прокурор надав до суду заяву в якій просить розглядати заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_8 у його відсутність

Суд, заслухавши доводи заявника, вивчивши заяву про відвід слідчого судді, дійшов до такого висновку.

Так, відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Суддя місцевого суду здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом (ст. 23 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь - яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання Суд часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).

Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб ( Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93 ).

У рамках суб`єктивного підходу Суд завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне ( Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).

Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, якій, проте, не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка може вважатись об`єктивно виправданою (Ferrantelli і Santangelo проти Італії, § 58; Padovani проти Італії, § 27).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5 - 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року у справі № 5 - 15п12 ).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положенням ст. 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до положень п. 4 та 5 ч. 1 ст. 75 КПК України наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, а також у випадках порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи, не виключають можливість його участі у розгляді такої справи.

Відповідно до ст.350 КПК України, Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

З метою створення умов для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження головуючий опитує всіх учасників судового провадження стосовно наявності у них клопотань про виклик нових свідків і експертів, про необхідність витребування і дослідження нових доказів. При цьому головуючий зобов`язаний пояснити, що всі учасники судового розгляду мають рівні права при заявленні клопотань, а також те, що відхилення клопотання не позбавляє сторін права заявляти ті ж клопотання повторно, але з інших підстав.

Закон не встановлює переліку клопотань, які можуть заявити учасники судового розгляду, але особа, яка заявила таке клопотання, повинна вказати, для встановлення яких обставин вона, наприклад, просить викликати нових свідків, витребувати нові докази, дослідити нові речові докази і документи, які стосуються істотних обставин справи, з`ясування яких має сприяти всебічному і повному дослідженню всіх обставин кримінального провадження.

При заявленні клопотань суд вислуховує думку прокурора та інших учасників судового розгляду і розв`язує ці клопотання мотивованою ухвалою. Клопотання, в задоволенні якого було відмовлено під час досудового розслідування, може бути заявлено під час судового розгляду.

Всі заявленні клопотання, усні чи письмові, повинні бути обговорені і вирішені безпосередньо в залі судового засідання.

Проте, заявники не навели жодної обґрунтованої обставини, передбаченої КПК України, оскільки слідчим суддею у процесуальний спосіб не відмовлено у даних клопотаннях, а лише роз`яснено, що дані клопотання необхідно заявляти в судовому засіданні .

Крім того не підтвердженні обставини, що їм відмовлено у допомозі їхнього адвоката, оскільки декілька раз розгляд скарги було відкладено за їх клопотанням для можливості адвоката взяти участь у судовому засіданні.

Проте, заявник не навів жодної обґрунтованої обставини, передбаченої КПК України для відводу слідчого судді ОСОБА_5 ..

Відповідно, дійсних обставин щодо особистої зацікавленості або упередженості судді при розгляді зазначеної вище справи, заява про відвід не містить.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що подання заяви про відвід повинно містити обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді, однак заявниками такі підстави у заяві не наведено.

Враховуючи, те що підстав для відводу слідчого судді, передбачених п.4 ч.1ст.75 КПК України у заяві про відвід не наведено, таких підстав не встановлено й під час розгляду заяви про відвід, тому суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 у розгяді скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 від 27.09.2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000100 від 22.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 04 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_9