Справа № 331/6313/25
Провадження № 1-кс/331/2019/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника - адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2025 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання.

В обґрунтування скарги захисник зазначає, що у провадженні СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000960 від 27.10.2025 за ч. 4 ст. 296 КК України.

28.10.2025 о 02:50 год. в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000960 від 27.10.2025 за ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 за місцем його мешкання ( АДРЕСА_1 ) було затримано як підозрюваного у вчиненні злочину.

Захисник вважає затримання ОСОБА_4 незаконним з огляду на те, зокрема, що ОСОБА_4 було затримано о 02:50 год. 28.10.2025 за адресою його мешкання за події, які мали місце близько 17:00 год. 27.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , що виключає можливість його затримання на підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Окрім того, захисник звернув увагу на те, що у протоколі затримання та на відеозаписі до нього були зазначенні зауваження захисника адвоката ОСОБА_3 про те, що після подій, які мали місце близько 17:00 год. 27.10.2025 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92, ОСОБА_4 разом з адвокатом самостійно прибув до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для надання пояснень щодо зазначених подій, однак, його не прийняли. Тому він поїхав додому (м. Запоріжжя, вул. Молочна, 28), бо до нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 год. до 06:00 год. При цьому, затримано ОСОБА_4 було за вказаною адресою.

У свою чергу, захисник також підтвердив, що дійсно близько 21:00 год. 27.10.2025 він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 прибули до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для надання пояснень щодо подій, які мали місце близько 17:00 год. 27.10.2025 за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92. Також ним було підготовлено відповідну заяву про бажання надати пояснення, укладено угоди (договори) на надання правової допомоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Після цього вони звернулись до працівників поліції з заявою про надання пояснень та угодами, але їх попросили зачекати. Прочекавши майже годину, ОСОБА_4 вимушений був поїхати додому, бо у нього з 22:00 год. розпочинався запобіжний захід домашній арешт. Тоді захисник сфотографував ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на фоні ВП №2 ЗРУП і ОСОБА_4 поїхав додому, де перебував до свого затримання.

У свою чергу лише після 22:10 год. 27.10.2025 ОСОБА_6 разом із захисником змогла подати поліцейським заяву про надання пояснень та надати пояснення щодо подій, які мали місце близько 17:00 год. 27.10.2025 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92.

Таким чином, за твердженням захисника, процесуальна поведінка ОСОБА_4 безпосередньо після події також свідчить про безпідставність його затримання.

Враховуючи, що стороні захисту на час затримання слідчий не надав жодних доказів чи роз`яснень на обґрунтування підстав для затримання ОСОБА_4 , тому захисник стверджує, що відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України дана процесуальна дія мала формальний характер і в даному випадку має місце незаконне безпідставне затримання особи.

При цьому, захисник також звертає увагу на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, самостійно з`явився після події до відділу поліції для надання пояснень, жодним чином від проведення слідчих дій не ухилявся, в розшук за скоєння злочину не оголошувався.

Тому, зважаючи на норми чинного законодавства України, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського Суду з прав людини захисник просив визнати затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним та негайно звільнити його з-під варти.

У судовому засіданні захисник подану ним скаргу підтримав у повному обсязі і просив її задовольнити з наведених у скарзі підстав. При цьому, він додатково акцентував увагу слідчого судді на тому, що ОСОБА_4 було затримано за місцем його мешкання через значний проміжок часу після події, що свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від правоохоронних органів та про відсутність підстав для його затримання, передбачених п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

ОСОБА_4 підтримав скаргу свого захисника у повному обсязі, підтвердив зазначені захисником відомості про події 27.10.2025 та про обставини його затримання і просив скаргу задовольнити.

Старший слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував у повному обсязі і пояснив, що він з 27.10.2025 по 28.10.2025 перебував на добовому чергуванні. 27.10.2025 надійшло повідомлення про те, що в антикінотеатрі «ROOMS» адміністратору було завдано тілесних ушкоджень. Після виїзду на місце події було з`ясовано, що у цьому закладі відпочивали неповнолітні діти, які почали порушувати правила поведінки та не реагували на зауваження адміністратора. Після чергового зауваження адміністратора діти сказали йому, що зателефонують батькам. Через деякий час до антикінотеатру приїхали чоловік та жінка, якими, як з`ясувалося пізніше, були ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Чоловік почав висловлюватися нецензурною лайкою щодо адміністратора ОСОБА_7 і під час сварки завдав йому удар ліхтариком по обличчю. Внаслідок цих дій ОСОБА_7 вимушений був звернутися до лікарні та було припинено роботу розважального закладу. Слідчим невідкладно було проведено огляд місця події, під час якого було вилучено фрагмент ліхтарика, яким було нанесено удар, 2 акумулятора і сліди РБК. Також ним було проведено допити потерпілого ОСОБА_8 та свідків події, яких на той час вдалося встановити, із ними було проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також було витребувано і оглянуто записи із камер відеоспостереження антикінотеатру. У результаті проведення вказаних слідчих дій за сукупністю з`ясованих ознак було встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , щодо якого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Лише після цього близько 02:00 год. 28.10.2025 він прийняв рішення про затримання ОСОБА_4 за місцем його мешкання. Тому він поїхав за місцем проживання ОСОБА_4 ОСОБА_4 був вдома. Весь процес затримання фіксувався безперервно на боді-камери. Старший слідчий повідомив про затримання ОСОБА_4 місцевий Центр надання безоплатної правничої допомоги, але затриманий відмовився від послуг безоплатного адвоката і викликав адвоката ОСОБА_3 . Адвокат ОСОБА_3 прибув на місце затримання і перебував у весь час поряд зі своїм клієнтом. Під час затримання у ОСОБА_4 не було знайдено другої частини ліхтаря, яким наносився удар ОСОБА_7 , але він повідомив, що десь його викинув. Також старший слідчий повідомив, що відомості до ЄРДР щодо даного кримінального провадження були внесені 27.10.2025 о 22:50 год., у зв`язку з чим основна частина слідчих дій проводилася ним саме після внесення відомостей до ЄРДР, як того вимагає чинний КПК України. У зв`язку з цим старший слідчий вважав, що у даному випадку ОСОБА_4 правомірно було затримано відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а тому скарга захисника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

За клопотанням захисника під час розгляду скарги було допитано свідка ОСОБА_6 , яка повідомила, що дійсно після подій в антикінотеатрі вона зателефонувала адвокату ОСОБА_3 і разом з ним та із ОСОБА_4 вона поїхала до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для надання пояснень щодо цих подій. Біля відділу поліції вони всі разом були приблизно з 19:00 год до 21:45 год. Потім, приблизно о 21:45 год. адвокат їх з ОСОБА_4 сфотографував на фоні відділку поліції, після чого ОСОБА_4 поїхав додому, бо у нього о 22:00 год. починався домашній арешт, а вона з адвокатом залишилася чекати, поки їх приймуть. Вони чекали ще досить довго, її опитали приблизно о 22:30 год.

Слідчий суддя, вислухавши захисника, підозрюваного, старшого слідчого, свідка, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно зі ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання особи. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення про звільнення особи у разі її незаконного затримання.

Частиною 1 ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Згідно зі ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Так, із наданого слідчому судді протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 28.10.2025 вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий 28.10.2025 о 02:50 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Молочна, буд. 28, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 27.10.2025 за №0000960 за ч. 4 ст. 296 КК України. Підставою для затримання ОСОБА_4 зазначено п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У вказаному протоколі зазначено також права та обов`язки особи, яка затримується, вказано про повідомлення органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, про затримання ОСОБА_4 , зазначені пояснення адвоката ОСОБА_3 та зауваження до протоколу затримання, які викладені адвокатом ОСОБА_3 , а саме: «вважаю затримання безпідставним, після подій ОСОБА_4 сам прибув до ВП №2 ЗРУП, однак його не прийняли, а тому він поїхав додому, бо в нього с 22 до 06 домашній арешт. Затримання проведено через 8 годин після подій».

Під час розгляду скарги старшим слідчим були надані пояснення, які повністю підтверджують законність підстав затримання ОСОБА_4 , про які зазначено у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 28.10.2025, зокрема про те, що рішення про затримання ОСОБА_4 ним було прийнято саме після проведення невідкладних слідчих дій, аналізу показань потерпілого і свідків, які вказали на ОСОБА_4 як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, а також після дослідження відеозапису з місця події.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що з моменту вчинення кримінального правопорушення дійсно минуло близько 8 год., що, на переконання слідчого судді, є мінімально необхідним часом для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, а також для встановлення її місця перебування і здійснення її затримання.

У той же час, п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України чітко говорить про те, що повноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, якщо, зокрема, безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У даному випадку дійсно безпосередньо після вчинення злочину були опитані потерпілий та свідки, які вказали на причетність ОСОБА_4 до вчинення цього злочину, після чого старший слідчий і прийняв правомірне рішення про його затримання.

Крім того, слідчий суддя враховує, що станом на час розгляду даної скарги до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя вже подано клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_10 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного 27.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000960 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує, що строк, визначений у ст. 29 Конституції України, на який особа може бути затримана (72 години) і протягом якого підстави її затримання мають бути перевірені судом, на час розгляду скарги ще не закінчився.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що старшим слідчим при затриманні ОСОБА_4 були дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства, а порушення, на які посилається у своїй скарзі захисник, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.

При цьому, посилання захисника та свідка на те, що ОСОБА_4 після подій в антикінотеатрі самостійно звернувся до відділу поліції для надання пояснень, на переконання слідчого судді, не підтверджують відсутність підстави для його затримання, визначеної п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не бере їх до уваги.

Таким чином, дослідивши скаргу та усі долучені до неї матеріали, заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання.

Керуючись вимогами ст. ст. 26, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 29 жовтня 2025 року.

Повний текст ухвали складено і проголошено 03 листопада 2025 року о 12:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11