Справа №:755/1167/22
Провадження №: 1-в/755/325/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001412 від 05 травня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 4,5 ст 27 ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и л а :

власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2021 у справі № 755/14887/21 (провадження № 1-кс/755/3962/21).

Заявник мотивує клопотання тим, що він є власником нежитлової будівлі - гаражу № НОМЕР_1 загальною площею 113,5 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Об`єкт розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :66:266:0005, площею 2, 4959 га, яка перебуває у користуванні ОК «Патріот-2».

Арешт на зазначене майно накладено ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2021 року. Підставою арешту було визначено необхідність збереження речових доказів у межах кримінального провадження №0001412.

ОСОБА_3 звернув увагу на те, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2022 року, у справі № 755/1167/22 кримінальне провадження №0001412 закрито на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Питання щодо долі речових доказів і арештованого майна судом не вирішено, що на думку ОСОБА_3 є подальшим незаконним обмеження його прав як власника.

Поза тим, власник майна зазначив, що він не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки не є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, яка несе цивільну відповідальність.

Відтак, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 вважає накладення арешту на його майно безпідставним, та таким що підлягає скасуванню.

У судове засідання власник майна ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та заперечення, з яких вбачається, що вказане провадження ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2022 дійсно закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого, однак питання щодо скасування арешту в даній ухвалі судом не вирішувалось. Окрім того, прокурор зазначив, що підстава закриття кримінального провадження, у зв`язку зі смертю обвинуваченого не є реабілітуючою, а тому не може свідчити про відсутність події злочину або складу вищевказаних правопорушень, а також те, що дана земельна ділянка є власністю територіальної громади м. Києва і не може бути повернута незаконному володільцю. Також прокурор звернув увагу на те, що до закриття вказаного кримінального провадження, винесена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування щодо вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України з присвоєнням № 0000222, яке перебуває у провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, а тому скасування арешту на майно, яке є об`єктом злочину в даному провадженні, зашкодить проведенню досудового розслідування і притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності. За таких обставин, прокурор вважає, відсутні підстави для скасування арешту на майно.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими власник майна обґрунтовує доводи клопотання, слідча суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 5 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити наступні обставини: по-перше, чи звернувся із клопотанням про скасування арешту майна належний суб`єкт; по-друге, чи накладався арешт на майно, по-третє, чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідча суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва належним чином враховані, як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що нерухоме майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, 05.08.2022 року, ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0001412 від 05.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-?, ч.2 ст.197-?, ч.4 ст.197-?, ч.1 ст.366, ч.ч. 4,5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України закрите на підставі ст. 284 ч. 1 п. 5 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_5 .

17.01.2022 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_6 виділені з матеріалів досудового розслідування за № 0001412 матеріали досудового розслідування, щодо вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України з переліком, який додається у кримінальне провадження №0000222.

17.01.2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222, за ознаками ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідча суддя звертає увагу на той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером :66:266:0005 площею 2,4959 га, по АДРЕСА_1, є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, а також на те, що кримінальне провадження № 0001412 перебуває у провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, а тому скасування арешту на майно, яке є об`єктом злочину в даному провадженні, зашкодить проведенню досудового розслідування і притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності.

Поза тим, власником майна ОСОБА_3 у своєму клопотанні не наведено належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року. Останнім не надано переконливих доказів, щодо того, що вказана земельна ділянка не використовувалась у злочинній діяльності, а відтак і не має значення для даного кримінального провадження.

Це дає слідчій судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином, слідча суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на її розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року, в рамках даного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001412 від 05 травня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 4,5 ст 27 ч. 1 ст. 366 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1