У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Львів Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючої на посаді начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.

23.12.2025 слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 строком на шістдесят днів.

22.12.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого службового становища.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауважив на наявність обґрунтованої підозри та на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, а ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначили, що ОСОБА_4 одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, має кардіологічні захворювання, позитивно характеризується за місцем проживання, має бездоганну ділову репутацію, тривалий стаж державної служби, постійне місце проживання та роботи, здійснює догляд за тестем похилого віку, раніше не судима, неодноразово нагороджувалась грамотами за високий професіоналізм, не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду й висловила готовність сприяти слідству. У зв`язку з цим просили відмовити у задоволенні клопотання.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.01.2025.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що: «службові особи державного органу вимагають та отримують неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання».

22.12.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого службового становища.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Так, підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_4 могла вчинити вказане кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді і досліджених у судовому засіданні джерелах доказів. Що підтверджується, зокрема:

- рапортом про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення від 09.01.2025, з якого вбачається, що начальник Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи службовим становищем, з метою особистого збагачення, на системній основі, налагодила схему отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання за надання дозволів на роботи підвищеної небезпеки і на експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки, експертне обстеження, технічний нагляд та відновлення паспортів; за проведення експертиз технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, хімічних речовин і їх сполук придбаних за кордоном, на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, що чинні на території України; за непритягнення до встановленої законом відповідальності юридичних та фізичних осіб, котрі використовують працю неоформлених працівників. Розмір неправомірної вигоди залежить від характеру об`єктів, виду послуг та розміру штрафних санкцій і становить від 2 до 10 тисяч доларів США;

- повідомленням начальника Першого оперативного відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 №12-12-89вн-25 від 13.01.2025 щодо виконання доручення, відповідно до якого встановлено, що до протиправної діяльності причетна в т.ч. і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальник Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, зареєстрована за адресою: м. Львів, вул. Коломийська, 19/86; використовує номер телефону НОМЕР_1 , використовує автомобіль марки «Lexus», моделі «NX200T», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- повідомленням начальника Першого оперативного відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 №12-12/2044вн-25 від 15.05.2025 щодо виконання доручення, відповідно до якого встановлено, що начальник Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 спільно із своїми підлеглими організувала схему отримання неправомірної вигоди;

- повідомленням начальника Першого оперативного відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 №12-12/630вн-25 від 11.02.2025 щодо виконання доручення, відповідно до якого встановлено, що вказана протиправна діяльність здійснюється під безпосереднім керівництвом і спільно з начальником Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 . Частину коштів, отриманих від протиправної діяльності ОСОБА_11 передає ОСОБА_4 ;

- заявою ОСОБА_12 від 19.09.2025 щодо проведення позапланової перевірки на предмет дотримання трудового законодавства ТОВ «ХРАН-ХІЛС»;

- заявою ОСОБА_13 про вчинення злочину від 06.10.2025, який повідомив що працівники управління Держ праці у м. Львові здійснюють тиск і вимагання неправомірної вигоди в низки будівельних компаній за непритягнення до відповідальності за порушення законодавства з питань праці;

- постановою старшого слідчого Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_14 про залучення ОСОБА_13 до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 06.10.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.10.2025, згідно якого свідок повідомив, що нещодавно на одному з будівельних майданчиків ТОВ «ГРІН-ХІЛС» співробітниками управління Держпраці у м. Львові проведено перевірку та виявлено декілька не працевлаштованих осіб та запропоновано директору ТОВ вирішити вказане питання за не притягнення до відповідальності за певну неправомірну вигоду, в подальшому йому призначено зустріч та проведено розмову з начальником Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 з вищезазначеного питання;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.10.2025, згідно якого свідок повідомив, що 10.10.2025 згідно попередньої домовленості відбулася його зустріч і розмова із начальником Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 , яка повідомила, що володіє ситуацією стосовно фірми «ГРІН ХІЛС», що її працівники виходили на перевірку згідно скарги, також повідомила, що за непритягнення до відповідальності і постановки питання «на стоп» проблеми по вказаній фірмі необхідно провести ремонті роботи в одному з приміщень, тобто надати послугу з будівельних робіт;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.10.2025, згідно якого свідок повідомив, що 13.10.2025 відбулася його зустріч і розмова із начальником Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 , яка повідомила, що за непритягнення до відповідальності представників фірми «ГРІН ХІЛС» за порушення питань з умов праці необхідно поштукатурити і пошпаклювати приміщення по вул. Гуцульській у м. Львів, площею близько 300 квадратів, інші моменти визначила вирішити з її представником на місці на ім`я ОСОБА_15 і надала його номер;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.11.2025, згідно якого свідок повідомив, що 31.10.2025 відбулася його зустріч із начальником Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 на об`єкті будівництва за адресою: м. Львів, вул. Гуцульська, 11, де остання особисто переглянула виконані роботи, подякувала і сказала, що питання по фірмі «ГРІН ХІЛС» закрите, знято повністю; крім цього, свідок зазначив, що загальна вартість за роботу вийшла 213 800,00 грн.;

- аркушами паперу, де розписані всі виконані роботи з розцінками і загальною вартістю виконаних робіт;

- рахунком на оплату матеріалів №13760 від 20.10.2025;

- протоколи огляду та вручення грошових коштів від 20.10.2025 та від 28.10.2025;

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії та аудіо, відео контроль особи від 20.10.2025, в якому зафіксовано спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_13 ;

- протокол про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії та аудіо, відео контроль особи від 29.10.2025, в якому зафіксовано спілкування ОСОБА_13 та прораба ОСОБА_16 ;

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії та аудіо, відео контроль особи від 05.11.2025, в якому зафіксовано спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_13

- наказом Державної служби України з питань праці № 862-к від 14.10.2022.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені в цій статті.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та суворість покарання, передбаченого за його вчинення, можуть свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з правовими позиціями, викладеними у рішеннях у справах «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), «Punzelt v. Czech Republic» від 25.04.2000 (§ 76, заява № 31315/96), а також «Бессієв проти Молдови», відповідно до яких серйозність можливого покарання є релевантною обставиною для оцінки ризику ухилення від правосуддя поряд з іншими особистими чинниками.

Разом з тим слідчий суддя враховує, що зазначений ризик хоча і є формально наявним, однак не має надмірно інтенсивного характеру. Так, при призначенні судом до розгляду цього клопотання підозрювана з`явилася в судове засідання за першою вимогою суду, що свідчить про її належну процесуальну поведінку та відсутність наміру ухилятися від органів досудового розслідування і суду. Крім того, підозрювана має міцні соціальні зв`язки, зокрема перебуває у шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, постійне місце проживання та роботи, що у своїй сукупності істотно знижує ймовірність реалізації відповідного ризику.

За таких обставин, враховуючи обґрунтованість підозри та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною, слідчий суддя доходить висновку про наявність у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, водночас визнає його незначним та таким, що не має істотної інтенсивності.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків можливості перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, слідчий суддя зазначає таке.

Слідчий суддя не може погодитися з доведенням наявності зазначених ризиків, оскільки сторона обвинувачення, обґрунтовуючи їх існування, не навела конкретних фактичних даних, які б свідчили про реальність таких ризиків.

Зокрема, ризик перешкоджання кримінальному провадженню мотивується стороною обвинувачення тим, що підозрювана може використати свої зв`язки з метою підшукування осіб, які можуть надати вигідні для неї неправдиві показання. Водночас такі доводи за своєю правовою природою охоплюються ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можуть слугувати самостійним обґрунтуванням ризику, визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, без наведення додаткових конкретних обставин.

За таких умов слідчий суддя доходить висновку про недоведеність існування ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- пред`явлення їй підозри у вчиненні тяжкого корупційного злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, їй може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна;

- на день розгляду клопотання підозрюваній ОСОБА_4 виповнилось 47 років;

- доказів на підтвердження наявності у підозрюваної хронічних захворювань такого характеру чи ступеня тяжкості, які б перешкоджали застосуванню до неї відповідного запобіжного заходу, слідчому судді не надано, незважаючи на посилання сторони захисту на наявність у неї кардіологічних захворювань.;

- підозрювана має постійне місце проживання, одружена, є матір`ю двох неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю; відзначена державними нагородами;

- з жовтня 2022 року працює на посаді начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;

- підозрювана раніше не судима.

Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року, не арештований, а сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Не надано таке обґрунтування і в судовому засіданні прокурором при розгляді клопотання.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Оцінка доводів клопотання та доводів учасників судового провадження свідчать про те, що підозрюваній можливо обрати запобіжний захід у вигляді застави, яка має бути достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. (ч. 1 ст. 182 КПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з обставин, наведених слідчим суддею в розділі «Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України», враховуючи встановлені в ході судового розгляду ризики, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави в максимальному розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної під загрозою звернення застави в дохід держави та забезпечити виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

З вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідає встановленим ризикам, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, не є завідомо непомірною для підозрюваної.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

Застава повинна бути внесена підозрюваною, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави на відповідний рахунок, з наданням документи, що це підтверджує, слідчому, прокурору, слідчому судді або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою, в залежності від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися за межі м. Львів, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків визначити до 22.02.2026 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17