10.11.2025
Справа № 331/2106/24
Провадження № 1-кс/331/2064/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за підозрою ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за підозрою ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що, починаючи з 2023 року, громадяни України із числа мешканців м. Запоріжжя та Запорізької області, вчиняють умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану шляхом надання представнику збройних формувань держави-агресора рф інформації щодо діяльності підприємств оборонного комплексу України, місць дислокації та маршрутів руху підрозділів і військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань України, а також військової техніки та складів боєприпасів підрозділів ЗСУ.

Окрім того, встановлено, що приблизно з 2023 року громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись за місцем свого фактичного проживання, використовуючи систему для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» та власний обліковий запис, який зареєстрований під нікнеймом « ОСОБА_6 » з ID: НОМЕР_1 в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , публічно виправдовує, визнає правомірною, заперечує збройну агресію російської федерації проти України, здійснює глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

05.11.2025 органом досудового розслідування проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi Note 8 Pro з IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 у корпусі чорно-зеленого кольору із встановленою сім-картою на абонентський номер НОМЕР_2 у кількості 1 одиниці.

05.11.2025 постановою слідчого вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначені вище речі мають вагоме значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та відповідно до критеріїв ст. 84 та ст. 100 КПК України можуть бути використані як доказ протиправної діяльності підозрюваного, а також будуть направлені для проведення комп`ютерної технічної експертизи з метою виявлення та фіксації наявної інформації щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

На даний час, враховуючи, що на речах та предметах, вилучених під час проведення обшуку, можуть міститись електронні докази, виявлення та фіксація яких передбачає застосування спеціальних знань, з метою збереження речових доказів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді із заявою про розгляд вказаного клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Оскільки, зазначене слідчим майно не є тимчасово вилученим в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, то слідчим суддею проводиться розгляд вказаного клопотання за відсутності власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000302, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за підозрою ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України.

05.11.2025 року в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , наданого на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2025 року, був виявлений та вилучений мобільний телефон марки Redmi Note 8 Pro з IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 у корпусі чорно-зеленого кольору із встановленою сім-картою на абонентський номер НОМЕР_2 у кількості 1 одиниці.

Відповідно до постанови слідчого від 05.11.2025 року, вищевказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням 06.11.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду та свідчить про своєчасне звернення в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

05.11.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Згідно з абзацом першим ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно слідчим зазначено, що речі, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваної мають істотне значення для проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, можуть містити докази, виявлення та фіксація яких передбачає застосування спеціальних знань, у зв`язку з чим є необхідними для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту речей в рамках зазначеного кримінального провадження узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України.

Не накладення арешту на ці речі може призвести до можливості їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за підозрою ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене 05.11.2025 року під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ,а саме на: мобільний телефон марки Redmi Note 8 Pro з IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 у корпусі чорно-зеленого кольору із встановленою сім-картою на абонентський номер НОМЕР_2 у кількості 1 од.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1