н/п 1-кс/953/7254/25
"07" листопада 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
06.11.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на речі, вилучені 03.11.2025 в період часу з 19:37 год. по 19:49 год., в приміщені службового кабінету №222 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: грошові кошти у сумі 1100 грн. (1 купюри номіналом 100 грн. з номером №АЛ0213677, 2 купюри номіналом 500 грн. з номерами купюр №ЄР4923804 та КИ8280590, на тильній поверхні якої намальований символ у вигляді «посмішки»); жіночі кросівки чорного кольору ТМ «Tomfrie», розмір 37; пляшка жіночого шампуню ТМ «Soika», об`ємом 300 мл.; 2 ватні палички зі змивами ДНК, зроблені з поверхні пляшка з-під жіночого шампуню ТМ «Soika»; місцем зберігання речових доказів визначити камеру схову речових доказів ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 03.11.2025 до Харківського РУП № 1 надійшло повідомлення про те, що 02.11.2025 близько о 23:58 за адресою: м. Харків, вул. Нескорених (Героїв Праці), буд. 4, невстановлена особа здійснила напад на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою заволодіння майном останньої, а саме сумки в якій знаходились грошові кошти в розмірі близько 14 000 гривень та особисті речі, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому тім`янової кістки.
03.11.2025 в період часу з 19:37 по 19:49 в ході огляду місця події, в приміщені службового кабінету №222 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Сторона обвинувачення зазначає, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на їх знищення або переховування, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних подальших слідчих дій.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, 07.11.2025 до канцелярії суду надійшла заява прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , в якій вона просить розглянути клопотання про арешт майна без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 28).
В судове засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 07.11.2025 до канцелярії суду надійшли заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в яких кожен просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує. Просить визначити місцем зберігання вилучених предметів камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області (а.с. 29, 30).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
03.11.2025 з 19.37 год. до 19.49 год. згідно протоколу огляду місця події, в приміщені службового кабінету №222 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, проведено огляд місця події, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 03.11.2025, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 19-21).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 03.11.2025 в період часу з 19:37 год. по 19:49 год., в приміщені службового кабінету №222 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, а саме: грошові кошти у сумі 1100 грн. (1 купюри номіналом 100 грн. з номером №АЛ0213677, 2 купюри номіналом 500 грн. з номерами купюр №ЄР4923804 та КИ8280590, на тильній поверхні якої намальований символ у вигляді «посмішки»); жіночі кросівки чорного кольору ТМ «Tomfrie», розмір 37; пляшка жіночого шампуню ТМ «Soika», об`ємом 300 мл.; 2 ватні палички зі змивами ДНК, зроблені з поверхні пляшка з-під жіночого шампуню ТМ «Soika» - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - камеру схову речових доказів ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1