Провадження № 1-кс/344/6779/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000549, внесеного 02 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженню №0000549, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.03.2025 наказом № 186 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, відповідно до Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення даної військової частини.

Водночас, проходячи військову службу, ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

На початку січня 2025 року ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з метою доведення до кінця злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, шляхом фіктивного його працевлаштування водієм та внесення перевізником до автоматизованої системи «Шлях», вступили з злочинну змову через невстановлених осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які також прагнули збагатитися за рахунок вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Так, на початку січня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та через невстановлених осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх особистого збагачення, для усунення перешкод у виїзді через пункти пропуску державного кордону України, при невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, забезпечив виготовлення ОСОБА_8 документів із недостовірними даними пр. опрацевлаштування його водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), що має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», а саме наказу № 2-к про прийняття ОСОБА_8 на роботу водієм з 09.01.2025, трудового договору №2 від 09.01.2025, дорожнього листа №11/01 автомобіля міжнародного сполучення, повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладання rir-контракту, квитанції №2, а також роздрукування витягу Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), які для ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 .

Окрім цього, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та через невстановлених осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_6 особисті персональні дані ОСОБА_8 , необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), яке має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_8 непрацевлаштований водієм вказаного товариства, 10.01.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

10 січня 2025 року о 08 год 08 хв ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та через невстановлених осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх особистого збагачення, прибув на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на територію АЗС «Стелс», що по вул. Мазепи, 176 в м. Івано-Франківську, де зустрівся із ОСОБА_8 , якому для підписання надав передані ОСОБА_9 документи із недостовірними даними про працевлаштування його водієм в ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), а саме наказ № 2-к про прийняття ОСОБА_8 на роботу водієм з 09.01.2025, трудовий договір №2 від 09.01.2025, а також дорожній лист №11/01 автомобіля міжнародного сполучення, повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладання rir-контракту, квитанцію №2 та роздрукований витяг державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), для представлення їх працівникам Державної прикордонної служби України під час перевірки на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення, з метою усунення перешкод під час незаконного перетину державного кордону України.

Цього ж дня ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з

ОСОБА_9 та через невстановлених осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , став перевозити ОСОБА_8 з м. Івано-Франківська до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області.

У ході поїздки ОСОБА_5 з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 провів інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_8 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

10 січня 2025 року близько 13 год ОСОБА_5 з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 та спільно із ОСОБА_11 на автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 прибули на АЗС «ANP», що в с. Берегомет Чернівецького району Чернівецької області, де на них очікував ОСОБА_12 на автомобілі марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Цього ж дня близько 13 год ОСОБА_8 , перебуваючи на території АЗС «ANP», що в с. Берегомет Чернівецького району Чернівецької області по вказівці ОСОБА_6 , який діяв з відома та згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , в автомобілі марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , передав для них ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 10 500 доларів США, які згідно курсу НБУ становлять 443966,25 грн, як решту оплати за незаконне його переправлення через державний кордон України.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевіз ОСОБА_8 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, де у подальшому надав йому у керування вказаний транспортний засіб.

У ході поїздки, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , здійснюючи дзвінки по телефону, проводили ОСОБА_8 інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_8 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

10 січня 2025 року о 18 год 30 хв ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, будучи внесеним до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» незаконно перетнув державний кордон України.

У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 отримали від ОСОБА_8 грошові кошти в загальній сумі 13500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 567860,55 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

24 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Санкція злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна являється власником наступного нерухомого майна: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 040; земельна ділянка кадастровий номер :01:004:1006, площею 0.1457 га., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 58.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання просить накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий у судове засідання не прибули.

Слідчий до суду надала заяву, відповідно до якої просить клопотання про арешт майна слухати без її участі, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити.

На підставі частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна слідчий суддя вважає можливим розглядати без повідомлення підозрюваного, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами частини п`ятої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини десятої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженню №0000549, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

24 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 Кримінального процесуального кодексу України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Накладення арешту на вищевказане майно перебуває у площині забезпечення покарання у виді конфіскації майна, що передбачено санкцією ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, за яким ОСОБА_5 висунуто підозру.

Отже, мета накладеного арешту відповідає положенням пункту 3 частини другої статті 170 Кримінального кодексу України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Додатково слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме на:

- житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 040;

- земельна ділянка кадастровий номер :01:004:1006, площею 0.1457 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 58.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1