Єдиний унікальний номер судової справи 462/6259/25
Номер провадження 1-кп/462/545/25
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

(у вигляді тримання під вартою)

27 листопада 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000779 від 25.06.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

І. Рух справи в суді.

14.08.2025 року (вх. № 18032) з Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000779 від 25.06.2025 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, цифровий носій (а.с. 1, 2-5, 6-9, 10, 11).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю ОСОБА_1 (а.с. 12).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.08.2025 року справу призначено до підготовчого судового розгляду (а.с. 13-14).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.08.2025 року клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000779 від 25.06.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задоволено. Постановлено продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шістдесят днів, тобто до 16.10.2025 року включно (а.с. 28-30).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.09.2025 року клопотання уповноваженого захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні № 0000779 від 25.06.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задоволено (а.с. 41-42).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.10.2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 62).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.10.2025 року клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000779 від 25.06.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задоволено. Постановлено продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шістдесят днів, тобто до 04.12.2025 року включно (а.с. 62-66).

ІІ. Суть клопотання, що вирішується.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (яке у тому числі подала письмово) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване, зокрема тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вказано, що у ході досудового розслідування, встановлена наявність ризиків передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та як обвинувачений вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, обізнаний про тяжкість покарання, втік з місця вчинення кримінальних правопорушень, а відтак може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, обвинувачений раніше визнавався винним у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив корисливий злочин, що характеризує його як особу схильну до досягнення своїх злочинних цілей, свідомого нехтування не лише вимог законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, який залишаючись на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, водночас, обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення правопорушення з метою покращення власного матеріального становища, а також обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення в громадському місці, у нічну пору доби, під час воєнного стану - свідчить що обвинувачений являється особою, яка не має жодних морально - етичних цінностей та схильний на досягнення своїх злочинних цілей;

-незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 у цьому ж кримінальному провадженні, покази яких значною мірою викривають протиправну поведінку обвинуваченого, оскільки останні знайомі протягом тривалого періоду часу, а також незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 .

Окрім цього, зазначено і про наявність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені у ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік, який не перешкоджає застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відсутність перешкод щодо застосування до обвинуваченого запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою.

Вказані ризики стали підставою для звернення до суду із клопотаннями про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики не минули та не зменшились.

Зазначено, що враховуючи наявність обґрунтованого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, особу обвинуваченого та те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам, відтак наявна необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

ІІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на мотиви викладені у ньому, просила суд таке задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти продовження строків тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти продовження строків тримання під вартою, просив застосувати більш мякий запобіжний захід.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив проти продовження строків тримання під вартою.

ІV. Позиція суду.

Суд, вислухавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши подане письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оглянувши матеріали кримінальної справи № 462/6259/25, дійшов висновку, що питання, порушене стороною обвинувачення, вимагає ретельної оцінки з урахуванням усіх обставин справи.

Суд приймає до уваги, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, застосування якого можливе лише тоді, коли жоден інший, більш м`який захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. У зв`язку з цим суд зосередив увагу на перевірці, чи збереглися на даний час ризики, встановлені попередньою ухвалою, а також чи не виникли нові обставини, які можуть вплинути на доцільність подальшого тримання особи під вартою.

Під час розгляду клопотання суд урахував характер і ступінь тяжкості інкримінованого злочину, дані про особу обвинуваченого, його поведінку під час досудового розслідування і судового розгляду, стан здоров`я, сімейні обставини, наявність постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що прийняття рішення щодо продовження запобіжного заходу має ґрунтуватися на збереженні розумного балансу між правом обвинуваченого на свободу та необхідністю забезпечення справедливого, безперешкодного і неупередженого розгляду справи.

V. Встановлені судом обставини.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/4673/25 від 27.06.2025 року застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000779 від 25.06.2025 року ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали по 24.08.2025 року включно, без визначення розміру застави.

VІ. Застосоване судом законодавство при розгляді клопотання.

Згідно вимог ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Окрім цього, при вирішенні клопотання прокурора, суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

VІІ. Мотиви та висновки суду.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Оскільки заявлені при обранні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинуваченого не зменшилися, що виправдовує подальше його тримання під вартою, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Надаючи оцінку аргументам сторони обвинувачення суд зазначає, що наведені прокурором у судовому засіданні (та у письмовому клопотанні) підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Таким чином, за встановлених обставин у ході розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов переконання про можливість продовження строків застосування тримання під вартою відносно обвинуваченого, що у повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Окрім цього, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 331, 392 КПК України, суд -

постановив:

1. Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000779 від 25.06.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

2. Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шістдесят днів, тобто до 25.01.2026 року включно.

3. Копія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручається обвинуваченому ОСОБА_8 негайно після її оголошення.

4. Копію ухвали направити Державній установі «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» (місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20) для виконання.

5. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1