Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 1-11/10
номер провадження 1-о/695/2/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

заявника ОСОБА_13 ,

захисника адвоката ОСОБА_14 ,

розглянувши заяву ОСОБА_13 про перегляд вироку колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010,

в с т а н о в и л а:

Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010 ОСОБА_13 засуджений за п.п. 6,9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 358, ст. 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 07.12.2010 вирок Апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010 щодо ОСОБА_13 змінено: виключено з обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на заподіяння ОСОБА_13 значної шкоди потерпілому ОСОБА_15 .. У решті вирок залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_13 15.06.2023 звернувся до суду з заявою, яку в подальшому 28.08.2023 уточнив, про перегляд вироку за нововиявленими обставинами в межах окремо взятого епізоду обвинувачення розбійного нападу, умисного вбивства ОСОБА_15 , заволодіння, знищення його майна шляхом підпалу, умисного вбивства ОСОБА_16 за п.п. 6,9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 194 КК України. Просив виправдати його по вказаним епізодам у зв`язку з недоведеністю його участі у пред`явленому обвинуваченні, негайно звільнивши його із зали суду на підставі фактичного відбуття максимального строку. Заяву обґрунтовував тим, що до нововиявлених обставин належить: висновок від 26.01.2009, затверджений начальником ВВБ в Черкаській області СВБ ГУБОЗ МВС України в частині встановлення юридичних фактів зловживання владою та службовими повноваженнями працівниками Золотоніського МВ УМВС та УКР МВС України в Черкаській області відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , з метою отримання визнавальних показів про причетність ОСОБА_13 до вчинення кримінальних злочинів - розбійного нападу, умисного вбивства ОСОБА_18 , заволодіння, знищення його майна шляхом підпалу, умисного вбивства ОСОБА_16 ; матеріали кримінального провадження № 0000153 від 05.01.2016 за кваліфікуючими ознаками ч. 2 ст. 365 КК України, в частині вчинення кримінального правопорушення працівниками Золотоніського РВ УМВС України в Черкаській області за ознаками перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівниками правоохоронного органу дій, які виходять за межі наданих прав чи повноважень, та які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам, в частині штучного створення доказів обвинувачення в кримінальній справі № 1-11/10, за якою засуджено до довічного позбавлення волі ОСОБА_13 .. У відповідності до вимог ч 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами, які поза розумних сумнівів доводять невинуватість ОСОБА_13 за п.п. 6,9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 194 КК України є наступне. Штучне створення доказів обвинувачення в кримінальній справі № 1-11/10 на досудовому слідстві органом досудового розслідування у спосіб недозволених методів слідства з використанням фізичного та психологічного насильства, що призвело до неправомірних правових наслідків: визнання правового статусу свідка ОСОБА_17 , яка такою не є; фізичного та психологічного тиску на ОСОБА_17 з метою примусу про надання завідомо неправдивих свідчень проти ОСОБА_13 в частині інкримінованого обвинувачення розбійного нападу, умисного вбивства ОСОБА_18 , заволодіння, знищення його майна шляхом підпалу, умисного вбивства ОСОБА_16 , пряме використання для засудження особи в обвинувальному вироку неправдивих показів свідка ОСОБА_17 , які були отримані внаслідок недозволених методів слідства. Здійснення працівниками Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області психологічного та фізичного тиску на ОСОБА_13 в період з 12.12.2008 по 15.12.2008 та на свідка ОСОБА_17 з 22.12.2008 по 26.12.2008 мали юридично-правові наслідки: штучного створення доказів обвинувачення.

У судовому засіданні заявник засуджений ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_14 заяву підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки обставини, на які посилається сторона захисту, не є нововиявленими обставинами.

Потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, вислухавши думку заявника, захисника та прокурора, а також дослідивши матеріали кримінального провадження та заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перегляд рішення суду із вказаних підстав можливий за заявою особи, що подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини (ч.1 ст.461 КПК України). Відповідна заява подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин (ч.1 ст.463 КПК України).

Системне тлумачення ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вказаний інститут кримінального провадження не передбачає повторного встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч.2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Судом установлено, що вироком Апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010 ОСОБА_13 засуджений за п.п. 6,9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 358, ст. 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 07.12.2010 вирок Апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010 щодо ОСОБА_13 змінено: виключено з обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на заподіяння ОСОБА_13 значної шкоди потерпілому ОСОБА_15 ..У решті вирок залишено без змін.

Щодо тверджень засудженого ОСОБА_13 з приводу застосування до нього недозволених методів слідства, та як наслідок штучного створення доказів, суд зазначє, що вказана обставина не є нововиявленою, оскільки дане питання було предметом перевірки колегії суддів апеляційного суду Черкаської області під час розгляду кримінальної справи стосовно ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6,9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 358 КК України. При цьому відповідні посилання ОСОБА_13 не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається зі змісту вироку Апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010, вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд першої інстанції врахував доводи ОСОБА_13 щодо застосування до нього тортур з боку працівників Золотоніського міськрайвідділу міліції. З цього приводу колегією суддів досліджувалися матеріали перевірки по заявах ОСОБА_13 та ОСОБА_17 .. Дані матеріали засвідчують про те, що заступник Золотоніського міськрайонного прокурора ОСОБА_21 за наслідками перевірки виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників Золотоніського міськрайвідділу міліції. Вона ніким оскарженою не була і в даний час є чинною. При цьому колегія суддів врахувала, що обставини, про які заявляв ОСОБА_13 з приводу застосування тортур, не вплинули на його позицію та показання, так як він на протязі досудового та судового слідства їх не міняв.

Крім того, у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000153 від 05.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України. 15 серпня 2024 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову. Слідчим зроблено висновок, що факти викладені ОСОБА_13 щодо застосування до нього працівниками Золотоніського МРВ методів незаконного дізнання та слідства в період з 12.12.2008 по 16.12.2008 не знайшли свого підтвердження. Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2024 у справі № 712/10720/24 (провадження № 1-кс/712/4428/24), залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 10.12.2024, у задоволенні скарги ОСОБА_13 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про закриття кримінального провадження № 0000153 від 05.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, відмовлено. Слідчим суддею зазначено, що у скарзі не наведено жодного посилання, що саме, на думку скаржника, слідчим не було зроблено, які слідчі дії ним не проведені. Скарга скаржника лише містить посилання щодо непогодження з рішенням слідчого без зазначення конкретних доводів, а отже є суто формальною скаргою. Слідчий суддя зазначив, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що хтось із свідків надав недостовірні покази і що є сумніви у їх правдивості. Усі свідки давали покази під присягою та попереджалися про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Усі покази свідків є послідовними та узгоджуються між собою. Так само, усі експерти повідомлялися про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а отже сумніви у достовірності висновків експертиз відсутні. Отже, у ході проведеного досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б указували на наявність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України. Слідчий суддя також зазначив, що не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що оскаржувана постанова не містить вичерпного переліку дій, які були проведені органом досудового розслідування. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим послідовно та логічно у хронологічному порядку описані усі слідчі дії, які були здійснені органом досудового розслідування протягом 2016-2024 років. Слідчий суддя погодився з висновком слідчого, що у вказаному кримінальному провадженні не має об`єктивних відомостей та обставин, що свідчили б про наявність та склад кримінальних правопорушень, передбаченого як ст. 127 КК України, так і ст. 365 КК України.

Посилання ОСОБА_13 на те, що свідок ОСОБА_17 давала показання внаслідок застосування до неї недозволених методів слідства, є безпідставними. Як убачається з матеріалів справи під час досудового слідства свідок ОСОБА_17 особисто давала показання щодо вчинених засудженим ОСОБА_13 кримінальних правопорушень після застосування щодо неї заходів безпеки, оскільки боялася погроз на адресу її сім`ї зі сторони ОСОБА_13 ..

Крім того, ухвалою Верховного Суду України від 07.12.2010 встановлено, що доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_13 про те, що свідок ОСОБА_17 обмовляє його у вчиненні цих злочинів, оскільки під час досудового слідства вона давала показання внаслідок застосування до неї недозволених методів слідства є безпідставними. Як убачається з матеріалів справи під час досудового слідства свідок ОСОБА_17 давала показання щодо вчинених ОСОБА_13 злочинів після застосування щодо неї заходів безпеки, оскільки боялася погроз на адресу її сім`ї зі сторони ОСОБА_13 .. У судовому засіданні ОСОБА_17 підтвердила свої показання щодо вчинення ОСОБА_13 злочинів. Мотиви, з яких апеляційний суд вважає безпідставними такі доводи засудженого та визнав показання свідка ОСОБА_17 достовірними наведені у вироку. З такими мотивами погоджується й колегія суддів.

Відповідно до повідомлення захисника адвоката ОСОБА_14 від 30.01.2026 свідок ОСОБА_17 відмовилася від надання будь-яких показів у справі за заявою ОСОБА_13 у даній справі.

З огляду на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів у ст. 384 КК України передбачено кримінальну відповідальність, тому належним засобом доказування існування, викладених у заяві засудженого обставин, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Проте належного підтвердження доводів у частині неправдивості показань свідків та фальсифікації (підроблення) слідчими доказів у даному кримінальному провадженні засуджений та захисник суду не надали. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали провадження не містять.

Водночас, питання щодо достовірності доказів, зібраних органом досудового розслідування, правильність кваліфікації дій ОСОБА_13 були предметом перевірки як апеляційним судом, при здійсненні повноважень суду першої інстанції, так і касаційним судом при перегляді вказаного вироку в касаційному порядку, та не знайшли свого обґрунтованого підтвердження. Тобто були предметом безпосереднього судового розгляду, були відомі як суду, так і сторонам судового провадження, а тому в силу приписів ч. 2 ст. 459 КПК України самі по собі посилання на недостовірність доказів, їх підроблення не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Твердження засудженого ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_14 про сфабрикування справи щодо ОСОБА_13 є безпідставними та не є нововиявленими обставинами, оскільки матеріали кримінального провадження не містять процесуального рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Так, зазначені ОСОБА_13 відомості щодо застосування до нього недозволених методів слідства не є нововиявленими обставинами, оскільки вони були відомі суду під час розгляду кримінальної справи щодо засудженого по суті. Суди детально проаналізували доводи засудженого, перевірили результати ініційованих засудженим розслідувань із вказаного приводу, та не знайшли об`єктивних даних, які б підтверджували твердження ОСОБА_13 про застосування відносно нього чи свідка ОСОБА_17 недозволених методів слідства. Разом із цим, як вже зазначалося, в ході розгляду кримінальної справи стосовно ОСОБА_13 та кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000153 від 05.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, не встановлено фактів застосування до останнього незаконного дізнання та слідства в період з 12.12.2008 по 16.12.2008.

Виходячи зі змісту статті 462 КПК України на особу, яка подала заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами покладається обов`язок довести існування таких обставин. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що згідно з процедурою перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з обставин, визначених у ч. 2 ст. 459 КПК України, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування. З огляду на те, що за діяння на які посилається засуджений (застосування недозволених методів слідства та штучне створення доказів), передбачена кримінальна відповідальність (ст.ст.365, ч.2 ст.372, 373, 374 КК України), належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого обставин слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти. Проте належного підтвердження своїх доводів засуджений суду не надав. Навпаки, як свідчать матеріали справи, за заявами ОСОБА_13 здійснювалася перевірка відповідних обставин, однак жодних підтверджень версії засудженого встановлено не було.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що обставини, викладені засудженим, відповідно до вимог ст. 459 КПК України, не є нововиявленими, а тому заява ОСОБА_13 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 372, 459-467 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

заяву ОСОБА_13 про перегляд вироку колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3

Повний текст ухвали оголошено 11.02.2026.