Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7939/25
Провадження № 1-кп/644/857/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 р. м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001177 від 25.08.2025, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, неодруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, з неповною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Індустріальним районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувають матеріали вищевказаного кримінального провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 21.11.2025 було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а 03.12.2025 вказану особу було затримано та доставлено до суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив пробачити його та обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження стосовно клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 вищевказаної статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З обвинувального акту видно, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке є нетяжким злочином відповідно до вимог ст. 12 КК України та за яке передбачено покарання у видіпозбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри або обґрунтованості обвинувачення. Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

При вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про можливість обвинуваченого переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за вчинене кримінальне правопорушення, а також неодноразові неявки обвинуваченого за викликом суду в судові засідання та, як наслідок постановлення судом ухвал про привід обвинуваченого, про розшук обвинуваченого та про дозвіл на його затримання.

Про можливість обвинуваченого іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить те, що він двічі з`являвся в судові засідання 04.11.2025 та 12.11.2025 з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у абсолютно неадекватному стані, що підтверджується відеозаписами судових засідань. Внаслідок цього судові засідання відкладалися і така поведінка обвинуваченого перешкоджала кримінальному провадженню.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, у зв`язку із чим не має постійного законного джерела доходу для забезпечення своєї життєдіяльності, не має зареєстрованого місця проживання, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинення іншого кримінального правопорушення).

Враховуючи викладені вище ризики, характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновку про те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту або більш м`який запобіжний захід не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам з урахуванням вкрай високого ризику неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу обвинуваченого та його майновий стан, а також неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, необхідно визначити розмір застави у сумі 10 (десять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30280 гривень, у разі внесення якої, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 194, 314-317, 331, 369, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 січня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання обвинуваченого, тобто з 03 грудня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у сумі 10 (десять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30280 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави (реквізити для сплати застави - отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0006674, призначення платежу: застава згідно з ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова, № справи, за ОСОБА_4 , ПІБ платника застави).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, які діятимуть протягом двох місяців з дня внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з міста Харкова без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня її вручення.

Суддя ОСОБА_5