н/п 1-кп/953/173/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у виділеному кримінальному провадженні № 0000988 від 10.11.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовець, проходить військову службу на посаді солдата резерву у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України по подіях що мали місце: 16 березня 2016 року.

В судовому засіданні обвинуваченим подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження по кримінальним правопорушенням, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав про те, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження за даних обставин та просить закрити провадження у зв`язку з закінченням строків давності за ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала з приводу даного клопотання, зазначаючи про те, що це є право обвинуваченого та дійсно строки притягнення останнього до кримінальної відповідальності сплили навіть з урахуванням часу на який вони повинні бути продовжені через перебування ОСОБА_3 у розшуку, про що долучила постанову слідчого про оголошення в розшук від 25.11.2016 та відновлення досудового розслідування від 04.01.2017, час зупинення складає 1 місяць 5 днів, та зазначила, що постановою суду від 06.11.2020 було оголошено розшук обвинуваченого, затримано ОСОБА_3 30.04.2023, час зупинення складає 2 роки 5 місяців 25 днів, загальний строк зупинення 2 роки 7 місяців 6 днів. З часу скоєння кримінального правопорушень минуло 9 років 6 місяців 22 дні.

Суд, вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 інкриміновано органом досудового розслідування вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України, по подіях що мали місце: 16.03.2016 року.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 343 КК України, є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у вигляді до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до трьох місяців в редакції закону на час скоєння злочину, станом час розгляду справи дане кримінальне правопорушення є проступком, оскільки передбачене покарання у вигляді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 376 КК України, є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у вигляді до штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців в редакції закону на час скоєння злочину, станом час розгляду справи передбачене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 371 КК України, є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або обмеженням волі на строк до трьох років в редакції закону на час скоєння злочину, станом час розгляду справи дане кримінальне правопорушення є проступком, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно п.п. 2,3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років минуло 3 роки та у разі вчинення нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст.49 КК України)

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Щодо обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст.49 КК України) через оголошення ОСОБА_3 у розшук, слід врахувати таке.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 було оголошено у розшук постановою слідчого від 25.11.2016, відновлено досудове розслідування 04.01.2017, час зупинення становить 1 місяць 5 днів; постановою суду від 06.11.2020 було оголошено розшук обвинуваченого, затримано ОСОБА_3 30.04.2023, час зупинення становить 2 роки 5 місяців 25 днів, загальний строк зупинення 2 роки 7 місяців 6 днів. З часу скоєння кримінальних правопорушень минуло 9 років 6 місяців 22 дні.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Разом з тим, згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати верховного суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявне переривання перебігу строків давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, оскільки останній до закінчення передбачених ч..1 ст.49 КК України по подіям від 16.03.2016 ухилявся від досудового розслідування та суду, однак станом на 08.10.2025 сплили диференційовані строки, передбачені частиною першою ст. 49 КК України, подовжені на період ухилення.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 2 ст. 285 КПК України визначено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Частиною 3 ст. 285 КПК України встановлено, що підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 цієї статті закриття кримінального провадження на цій підставі не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, яка є нереабілітуючою, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

Також суд зазначає, що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням (невизнанням) ними своєї вини у вчиненні злочину. Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме такої правової позиції притримується Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, справа № 552/5595/18, справа № 203/241/17, 730/67/16-к, 552/5595/18).

З огляду на викладене, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для цього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Застосування вказаних положень кримінального закону для суду є обов`язковими і носять імперативний характер. В разі встановлення судом закінчення визначеного строку, безпідставної відмови у звільненні від відповідальності не допускається. Незгода потерпілого, не може бути підставою для відмови у звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

З огляду на те, що на момент розгляду клопотання минули строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України та беручи до уваги наявність його беззаперечної згоди, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за такі кримінальні правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності є закриття судом кримінального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п.1, 2,3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За таких обставин, суд, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки строки притягнення до кримінальної відповідальності з урахуванням періоду на який подовжені за ч. 1 ст. 343 КК України минули 22.10.2020 року, за ч. 2 ст. 345 КК України минули 22.10.2023 року, за ч. 1 ст. 376 КК України минули 22.10.2021 року, за ч. 1 ст. 371 КК України, минули 22.10.2020 року, а також врахувавши відсутність заперечень обвинуваченого, дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження належить закрити, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за наявності його згоди буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 284-286, 288, 369-372, 376, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, - задовольнити.

ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 від 10.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України - закрити.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1