УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/2304/25

Провадження №1-кс/943/8/2026

02 лютого 2026 року м.Буськ

Слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 05.07.2023 року, -

в с т а н о в и в :

30.01.2026 року до Буського районного суду Львівської області надійшли матеріали вищевказаної скарги ОСОБА_2 від 21.01.2026, у якій він просить визнати бездіяльність незаконною, зобов`язати виконати ухвалу слідчого судді ОСОБА_1 від 05.12.2025 року за №943/2304/25, встановивши строк її виконання, а також направити окрему ухвалу прокурору. В обгрунтування поданої скарги ОСОБА_2 покликаючись на те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні №0000045 від 05.07.2023 року, у межах якого ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 05.12.2025 року скасовано постанову про закриття кримінального провадження №0000045 від 18.09.2023 року та поновлено досудове розслідування. Проте, на думку скаржника, протиправна бездіяльність після поновлення розслідування триває понад один місяць, оскільки станом на 21.01.2026 досудове розслідування не поновлено, жодних слідчих (розшукових) дій не проведено, процесуальне рішення про виконання ухвали не прийнято, заявнику не надано витяг із ЄРДР та не повідомлено його про будь-які дії щодо виконання судового рішення, що утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а тому просить подану скаргу задовольнити.

Вивчивши матеріали скарги, дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, згідно положень частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Відтак, слідчий суддя вважає, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Отже, наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Слід зазначити, що бездіяльність стосовно невчинення певних процесуальних дій слідчим чи дізнавачем може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого чи дізнавача.

Тобто, на думку слідчого судді, наведена норма ч. 1 ст. 303 КПК України дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 05.12.2025 року в справі №943/2304/25 (повний текст ухвали складено 10.12.2025 року) задоволено скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження за №0000045 від 18.09.2023 року. Скасовано постанову дізнавача СД відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 18.09.2023 року про закриття у кримінального провадження №0000045 від 18.09.2023 року.

Разом із тим, як убачається із поданої скарги ОСОБА_2 від 21.01.2026, що її предметом не є бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чи нездійсненні конкретних процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, як і не стосується прав чи законних інтересів скаржника, які обмежувалися під час досудового розслідування.

Натомість, у поданій скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати виконати ухвалу слідчого судді від 05.12.2025 року в справі №943/2304/25 та встановити строк її виконання, а також направити окрему ухвалу прокурору, що не входить у предмет оскарження в порядку статті 303 КПК України.

Проте, положення частини першої статті 303 КПК України передбачають вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, однак ними не передбачено можливості подання скарги щодо скасування арешту майна.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В силу приписів частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, ураховуючи вищенаведене, оскільки скарга ОСОБА_2 подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, а тому на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за поданою скаргою слід відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 26, 38, 220, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання скаржником її копії безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1