справа № 362/329/18
провадження № 1-кс/362/875/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву ОСОБА_3 про відвід судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000130 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України.

Суд установив:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадженні № 0000130 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України. Судове провадження у даному кримінальному провадженні здійснюється під головуванням судді ОСОБА_4

ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_4 . Заява обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

23 грудня 2025 року заява про відвід передана на розгляд судді ОСОБА_1 у порядку, встановленому частиною 3 статті 35 КПК України.

Так, заявник зазначив, що суть розгляду цієї справи стосується військової діяльності і потребує проводити судові засідання у закритому режимі (при потребі) з наданням відповідного доступу до державної таємниці. Заяву про надання доступу до державної таємниці при наданні слова на судових засіданнях, про проведення судових засідань у закритому режимі (при потребі) і залучення відповідного військового спеціаліста при цьому (якщо це дозволяється безоплатно у законному порядку) на суддею відхилено. Тому, на думку автора заяви, після такого поспішного і необґрунтованого рішення даний судовий розгляд став для нього нерівноправний, став унеможливлювати надавати суду усні свідчення, які можуть містити таємну інформацію. Таке рішення, на думку заявника, може свідчити про неопрацювання у суді всіх його попередніх клопотань і заяв, які є його письмовими свідченнями на даному судовому розгляді.

Учасники судового провадження у даному кримінальному провадженні, належним чином повідомлені про дату й час судового засідання, до суду не прибули.

ОСОБА_3 повідомив про неможливість прибути до суду.

Захисник ОСОБА_5 подав заяву про розгляд заяви про відвід у його відсутність, останню підтримав, просив її задовольнити.

Вирішуючи заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 3 статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) і статті 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказав, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Водночас одним із найважливіших принципів судочинства є nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, які не влаштовують.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд констатує, що наведені у заяві про відвід судді аргументи жодним чином не свідчать про наявність яких-небудь обставин, які би викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, та ґрунтуються виключно на незгоді із процесуальними рішеннями останньої.

Отже, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 26, 75, 80-81 КПК України, суд

ухвалив:

залишити без задоволення заяву ОСОБА_3 про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і не оскаржується.

Суддя ОСОБА_1