Справа № 639/9504/25
Провадження № 1-кп/639/500/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 11.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 року до Новобаварського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 11.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 11.02.2016, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2016 в період часу з 21:30 до 22:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок неналежного виконання медичними працівниками своїх професійних обов`язків настала смерть ОСОБА_4 , 1938 р.н.

11.02.2016 року за вищевказаною заявою ОСОБА_5 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою звернення з відповідним клопотанням є невстановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Оскільки дане кримінальне правопорушення, відповідно до змісту інформації про події, мала місце 30.01.2016, тому з урахуванням положень ст.49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка його вчинила та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим клопотання прокурора було розглянуто судом без участі потерпілого.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №0000075 від 11.02.2016, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Вимогами п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені статтею 49 КК України в залежності від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КК України, є нетяжким злочином, санкція якого передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до двох років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що 30.01.2016, в період часу з 21:30 до 22:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок неналежного виконання медичними працівниками своїх професійних обов`язків настала смерть ОСОБА_4 , 1938 р.н.

11.02.2016 року за вищевказаною заявою ОСОБА_5 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що 30.01.2016 о 21:30 він викликав бригаду ШНМД, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я його матері ОСОБА_4 . Після приїзду бригади ШНМД лікарем розпочався огляд ОСОБА_4 та було спочатку взято аналіз крові на вміст цукру, а по його результату здійснено ін`єкцію внутрішньовенно ОСОБА_4 . Після введення препарату ОСОБА_4 стало гірше, у зв`язку із чим лікарем їй була викликана реанімаційна бригада ШНМД. Однак після проведення реанімаційних заходів ОСОБА_4 померла (к/п а.с. 21-23).

Допитані в якості свідків ОСОБА_6 та працівники бригади ШНМД ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повідомили аналогічні обставини, які викладені потерпілим ОСОБА_5 (к/п а.с. 48-59).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 414-ДМ/16 від 18.03.2016 причиною смерті ОСОБА_4 стало атеросклеротична хвороба серця, що ускладнилась у своєму перебігу розвитком гострого порушення кровообігу (к/п а.с. 29-31).

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 209-КЕ/216 від 01.07.2016 дії медичних працівників бригад ШНМД не могли вплинути на погіршення стану ОСОБА_4 , але їх слід віднести до несприятливих факторів в настанні її смерті. (к/п а.с. 67-73).

Станом на теперішній час у цьому кримінальному провадженні не встановлено осіб, які вчинили вказане правопорушення.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що, слідчому надавались вказівки (к/п а.с. 15-16), які не були виконані в повному обсязі.

Крім того, судом було встановлено, що в період з квітня 2016 по теперішній час, органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, не в повному обсязі виконані вказівки прокурора, не виконані доручення органу досудового розслідування. Інші заходи для підтвердження/перевірки/спростування відповідних обставин не проводилися.

Отже, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що обставини кримінального провадження, зокрема, наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи (осіб), про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, залишились належним чином нез`ясованими під час досудового розслідування.

Відповідно до правового висновку, який викладено у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі №687/1066/22 від 15.02.2024, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, на яких у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), яке могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

Більш того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду за результатами розгляду справи № 397/42/20 23 лютого 2021 року дійшла висновку, що суд може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України). У випадку, коли досудовим розслідуванням встановлено осіб, які ймовірно причетні до зазначеного правопорушення, суд не може закривати кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

А у постанові Верховного Суду від 20.11.2024 № 953/8874/23 наголошено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у цьому кримінальному провадженні досудовим розслідуванням не застосовано всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України, не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, належним чином не перевірено та не надано правової оцінки версії версії потерпілого, який прямо вказував на те, що його мати померла внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов`язків медичних працівників бригади ШНМД, які були допитані органом досудового розслідування в якості свідків, у зв`язку із чим у суду відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому клопотання прокурора є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 11.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1