Провадження по справі № 1-кс/522/495/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000824 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна з Електричного скутеру, який належить ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання, адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що 06.06.2025 року, близько о 12:32 годині, у Приморському районі міста Одеси, в районі стовпа ЛЕМ №240 по вул. Балківська, відбулось зіткнення автомобіля марки «Volvo ХС 40» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та електроскутеру «Billgery» під керуванням водія ОСОБА_4 . В результаті пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений до КНП «МКЛ №11» ОМР, (ЄО 9152 ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області).

В рамках вказаного кримінального провадження накладено арешт. На теперішній час проведено слідчий експеримент, а тому відпала потреба у подальшому накладеному арешті.

Позиція учасників кримінального провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились. Слідчий звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд клопотання за їх відсутності. Зазначив, що на перерішеній час у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування завершено, 26.12.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із чим процесуальна потреба у подальшому арешті вилученого майна відсутня.

Дослідивши доводи клопотання та надані сторонами матеріали провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Слідчим суддею встановлено, що 06.06.2025 року, близько о 12:32 годині, у Приморському районі міста Одеси, в районі стовпа ЛЕМ №240 по вул. Балківська, відбулось зіткнення автомобіля марки «Volvo ХС 40» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та електроскутеру «Billgery» під керуванням водія ОСОБА_4 . В результаті пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений до КНП «МКЛ №11» ОМР, (ЄО 9152 ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2025 накладено арешт, із забороною розпорядження та користування на електроскутер «Billgery», який належить ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26.12.2025 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000824 від 07.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

За змістом частини четвертої статті 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Як зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 15 квітня 2024 року по справі № 554/2506/22 у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.

Отже, із закриттям кримінального провадження ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2025 про арешт майна припинила свою дію. Підстав для винесення ухвали слідчим суддею про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження немає. Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання адвоката адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000824 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,а саме з Електричного скутеру, який належить ОСОБА_4 , відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7

26.01.2026