Провадження № 1-кс/752/9157/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001344 від 23.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України,

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 відповідно до вимог якого, прокурор просить накласти арешт на: корпоративні права ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» () у частці 100 % статутного капіталу вказаного підприємства.

Крім того, прокурор також просив заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора , вчиняти будь які реєстраційні дії стосовно корпоративних прав ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» (); заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти будь які реєстраційні дії направлені на зміну відомостей про органи управління ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» (); заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора , вчиняти будь які реєстраційні дії направлені на внесення в єдиний державний реєстр підприємств та організацій України відомостей про призначення розпорядника майна та або ліквідатора в процедурі банкрутства ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» ().

Розгляд клопотання призначено на 29.10.2025 о 14:15 год. та було відкладено на 30.10.2025 о 12:00 год.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України прокурор вказує, що підставою для накладення арешту є необхідність запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою для накладення арешту на майно, прокурор вказує на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України прокурор просить про арешт корпоративних прав ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» () у частці 100 % статутного капіталу вказаного підприємства.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001344 від 23.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України.

Дане кримінальне провадження розпочато за заявою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах громадянки ОСОБА_5 щодо неправомірних дій групи невстановлених осіб, які неправомірно заволоділи належною їй часткою у статному капіталі ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» ().

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що 23 жовтня 2024 року ОСОБА_5 стала єдиним учасником ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» на підставі Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 23.10.2024 та Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА», укладеного з ТОВ «Алакант компані» (код ЄДРПОУ 4331692) та посвідченого ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №323 та 324 від 23.10.2024.

При цьому, ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області 18.02.2000 р., місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), є діючим директором ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» на підставі рішення №26/11/19 учасника ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» від 26.11.2019р. посвідченого ОСОБА_8 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу в реєстрі за №236.

В подальшому, з відкритих джерел інформації, а саме за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2, їй стало відомо, що 14 жовтня 2025 року, в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» відбулись наступні зміни: - керівника з ОСОБА_7 на ОСОБА_9 (громадянин Узбекистану, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), - єдиного учасника з громадянки України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві 16.07.2002 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на ОСОБА_11 (громадянин Узбекистану, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

14.10.2025 року за зверненням ОСОБА_7 до Департаменту (центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер 36118930, згідно якого 13.10.2025 року було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу №026074766, а саме: зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи ОСОБА_10 , Відділ «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради».

При цьому, відповідно до наданих відомостей, ОСОБА_5 не укладала з ОСОБА_11 або іншими третіми особами жодних договорів купівлі - продажу частки, актів приймання - передачі частки та жодним іншим чином не відчужувала частку у статутному капіталі ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» ().

Допитаний як свідок ОСОБА_7 повідомив, що йому також нічого невідомо щодо передачі ОСОБА_5 своєї частки у статутному капіталі ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» () громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_11 .

В подальшому, 15.10.2025 в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» були проведені наступні зміни: - кінцевого бенефіціарного власника з громадянки України ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві 16.07.2002 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на ОСОБА_11 (громадянин Узбекистану, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ); - єдиного учасника з ОСОБА_9 (громадянин Узбекистану, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на громадянина України ОСОБА_12 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 ).

З метою отримання документального підтвердження повторних протиправних реєстраційних дій 16.10.2025 року за зверненням ОСОБА_13 було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер 36136272, згідно якого:- 15.10.2025 року о 09:24:36 було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу №027074766, а саме: зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, ОСОБА_14 , Піщанська сільська рада Подільського району Одеської області; 15.10.2025 року о 18:47:19 було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу №028074766, а саме: зміна складу засновників (учасників) юридичної особи, ОСОБА_15 , приватний нотаріус ОСОБА_15 .

Таким чином, було проведено протиправні реєстраційні дії в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» з метою створення видимості уявного «добросовісного набувача» та створення додаткових перешкод у захисті та відновленні порушених прав ОСОБА_5 .

Окрім цього встановлено, що місцезнаходженням ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» є: Україна, 01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16, офіс 2/11.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі. Просив долучити до матеріалів: протокол огляду, рапорти про виявлення неправомірних дій та відсутність використання електронних ключів, витяг із сайту щодо реєстраційних змін ТОВ, протокол допиту свідка, копію ухвали Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/12961/25, які на думку прокурора підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Після долучення документів прокурор пояснив, що клопотання є обґрунтованим та просить його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_16 , який був присутній у судовому засіданні 29.10.2025, підтримав позицію прокурора та уточнив, що мало місце неправомірне втручання у роботу ЦНАПу, внаслідок чого були проведені незаконні реєстраційні дії. Пояснив, що реєстрація здійснювалася від імені Одеського реєстратора та зазначив необхідність скасування реєстраційних дій, які призвели до зміни власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчий суддя враховує, що дане клопотання подане належним суб`єктом звернення, а саме прокурором. Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя керується статтею 64-2 КПК України, відповідно до якої третьою особою, щодо майна якою вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Права третьої особи, щодо майно якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 від 24 жовтня 2025 року корпоративні права ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» () у частці 100 % статутного капіталу вказаного підприємства визнано речовими доказом у кримінальному провадженні № 0001344 від 23.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 чт. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні, що розглядається, прокурор посилався на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, а тому слідчим суддею мають бути враховані п.п. 1-2, 5-6 наведеної вище статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 0001344 від 23.10.2025 року вбачається, що органом досудового розслідування встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме за фактом заволодіння майном в особливо великих розмірах, шляхом обману чи зловживання довіри.

Диспозицією ч. 5 ст.190 КК України, досудове розслідування за ознаками якої здійснюється в межах вказаного кримінального провадження, передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що невстановлені на даний час особи вчиняють дії, спрямовані на незаконне набуття та перереєстрацію корпоративних прав товариства з метою подальшого отримання управлінських повноважень і можливості розпоряджатися нерухомим майном, арешт якого є предметом клопотання прокурора.

Про наявність ризику вибуття майна з володіння його правомірного власника свідчать долучені до клопотання докази, зокрема: копія акту приймання-передачі частки у статутному капіталі, копія заяви про державну реєстрацію зміни учасника юридичної особи, договір купівлі-продажу частки від 14.10, акт приймання-передачі частки, рішення єдиного учасника ТОВ «Філософія Девелопмента» №14/10/25, протокол огляду вебсайту, скарга до Міністерства юстиції України щодо скасування відповідних державних реєстраційних дій, копія ухвали Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 року у справі № 10/12961/25

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими посилання прокурора щодо необхідності тимчасового обмеження можливості вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно корпоративних прав ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» (). З урахуванням установлених у ході досудового розслідування обставин, а також наявних ризиків повторного незаконного внесення змін до складу учасників товариства, керівних органів чи інших відомостей, що стосуються корпоративних прав, слідчий суддя приходить до висновку, що запровадження таких обмежень є необхідним для недопущення подальшого втручання в корпоративні права та забезпечення їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи стадію досудового розслідування, а також потребу у невилюванні ризиків повторного внесення змін до реєстраційних відомостей або відчуження зазначеного майна, вимога прокурора в цій частині є законною, співмірною та підлягає задоволенню.

Однак, вимога прокурора про заборону вчинення реєстраційних дій, пов`язаних із внесенням до ЄДРПОУ відомостей про призначення розпорядника майна або ліквідатора в процедурі банкрутства ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА», задоволенню не підлягає, оскільки такі дії здійснюються державними реєстраторами виключно на підставі судових рішень господарського суду. Відтак заявлена заборона виходить за межі повноважень слідчого судді та не є необхідною для забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 98, 110, 131, 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на корпоративні права ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» () у частці 100 % статутного капіталу вказаного підприємства.

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора), вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно корпоративних прав ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» (), зокрема, але не виключно, вчиняти будь-які реєстраційні дії направлені на зміну відомостей про органи управління ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТА» ().

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1