Справа № 450/219/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/332/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з визначенням розміру застави

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.01.2026 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 133 120 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком до 12.03.2025 року.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід (домашній арешт або особисте зобов`язання) або поряд з триманням під вартою визначити помірний розмір застави.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованого та незаконною, при цьому зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених в кримінальному провадженні ризиків, при цьому не враховано даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, демобілізований, має бойове поранення та потребує медичного контролю, має на утриманні дружину з інвалідністю ІІ групи та чотирьох неповнолітніх дітей, одна з яких з інвалідністю.

При апеляційному розгляді захисник підтримав подану апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, натомість прокурор заперечив апеляційну скаргу сторони захисту, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційної скарги сторони захисту, пояснення сторін обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

17.01.2026 року ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, а саме в незаконному зберіганні та поводженні з вогнепальною зброєю та боєприпасами (30 шт. патронів 5,45 кал., корпус гранати «РГН» із маркуванням «254-111-86», два підривачі, корпус гранати «РГН» із маркуванням «254-111-86» та інше).

Санкцією ч.1 ст.263 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що є тяжким кримінальним правопорушенням.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і таке стверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, і яким надана обґрунтована оцінка.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання суду апеляційної інстанції при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 133 120 гривень слідчим суддею правильно враховано те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, має утриманців, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місце праці.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 133120 гривень є співмірним можливим ризикам, які заявляє сторона обвинувачення, відповідає особі ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої йому підозри.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави на даному етапі досудового розслідування.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з визначенням розміру застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: