печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, що подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001043 від 21.11.2024,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001043 від 21.11.2024.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 24.12.2024 в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України було проведено обшук в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку вказаного домоволодіння, а саме з ванної кімнати, розташованої на другому поверсі будинку, слідчий вилучив 20 000 доларів США, які на праві власності належать ОСОБА_4 . Всього було вилучено 200 купюр номіналом 100 доларів США, зі спальної кімнати, розташованої на другому поверсі будинку, слідчий вилучив 2 400 доларів США, які на праві власності належать ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Печерського від 19.02.2025 у справі №757/7761/25-к, накладено арешт на вище перелічені грошові кошти.

Згідно з зазначеною ухвалою, захід забезпечення кримінального провадження було

застосовано з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2025 у справі №757/12860/25-к, скасовано зазначений арешт. Слідчий за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, не виконавши передбачений п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК обов`язок повернення майна, арешт якого скасовано, повторно звернувся з клопотанням про його арешт. За результатами розгляду клопотання про арешт, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва постановив ухвалу від 23.04.2025 у справі № 757/17873/25-к, провадження. Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.06.2025 у справі № 757/17873/25-к, скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.04.2025 у справі №757/17873/25-к, та постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_4 . Вказане судове рішення було проголошено за участі прокурора в кримінальному провадженні. Однак станом на дату звернення із скаргою вказане майно власнику не повернуто.

В судове засідання особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла зава про розгляд скарги за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги за його відсутності. Проти задоволення скарги заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, що звернулася зі скаргою та слідчий про день, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, враховуючи принцип диспозитивності та скорочені строки розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, заперечення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001043 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 24.12.2024 на підставі ч. 3 ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України було проведено обшук в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку вказаного домоволодіння, а саме з ванної кімнати, розташованої на другому поверсі будинку, слідчий вилучив 20 000 доларів США, які на праві власності належать ОСОБА_4 . Всього було вилучено 200 купюр номіналом 100 доларів США, зі спальної кімнати, розташованої на другому поверсі будинку, слідчий вилучив 2 400 доларів США, які на праві власності належать ОСОБА_4 .

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як визначено у п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, зокрема, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Ухвалою слідчого судді Печерського від 19.02.2025 у справі № 757/7761/25-к, накладено арешт на вище перелічені грошові кошти. Згідно з зазначеною ухвалою, захід забезпечення кримінального провадження було застосовано з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2025 у справі №757/12860/25-к, скасовано зазначений арешт.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва постановив ухвалу від 23.04.2025 у справі № 757/17873/25-к на зазначене майно повторно накладено арешт.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.06.2025 у справі № 757/17873/25-к, скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.04.2025 у справі №757/17873/25-к, та постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_4 .

Відтак порушене у скарзі питання стосується виконання рішення суду, оскільки майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку та на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт не охоплюється поняттям тимчасово вилученого майна.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

При цьому невиконання рішення суду складає самостійний склад кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 382 КК України.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001043 від 21.11.2024, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001043 від 21.11.2024- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1