Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/5994/25
Провадження №: 1-кп/332/719/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000232 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, військовослужбовця який перебуває у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», колишнього стрільця-помічника гранатометника 1 штурмового відділення і штурмового взводу 2 штурмової роти, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 248 від 04.12.2024 солдата ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і призначено на посаду кухаря їдальні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 №18 від 15.01.2025, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільня-помічника гранатометника 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою. .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №112 від 07.04.2025, солдата ОСОБА_5 знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, та останній виведений у розпорядження командира військової частини з 06.04.2025.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за наступних обставин:

В невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 27.08.2025, маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, придбав вогнепальну зброю, вибухові речовин, а саме автомат Калашникова та 46 маршових двигунів протитанкових гранатометних пострілів типу ПГ7.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на зберігання вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, знаючи про те, що для зберігання даних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 27.08.2025, переніс автомат Калашникова та 46 маршових двигунів протитанкових гранатометних пострілів типу ПГ7 до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати їх з метою подальшого збуту.

Далі ОСОБА_5 , продовжуючи умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, 27.08.2025, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , запропонував ОСОБА_6 придбати вогнепальну зброю та вибухові речовини.

Так, 15.09.2025, ОСОБА_5 , зателефонував ОСОБА_6 та запропонував приїхати до його місім мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , для можливості придбання вогнепальної зброї та вибухових речовин, після чого, 16.09.2025 близько об 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи умисел, направлений на збут вогнепальної зброї та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, знаходячись за місцем мешкання, збув ОСОБА_6 вогнепальну стрілецьку зброю - автомат Калашникова, зразка 1974 року (АК-74), калібру 5,45x39 мм, заводський номер НОМЕР_2 , промислового виробництва СРСР, 1989 року, придатний для стрільби та 14 маршових двигунів протитанкових гранатометних пострілів типу ПГ7 за 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Далі, в період часу з 13:45 год. по 15:45 год. 16.09.2025 року, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 32 маршових двигунів протитанкових гранатометних пострілів типу ПГ7.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, та зазначив, що не оспорює обставини, викладені прокурором. Також суду пояснив, що він знайшов у покинутому будинку неподалік від свого помешкання автомат Калашникова та 46 маршових двигунів протитанкових гранатометних пострілів типу ПГ7, які переніс до себе додому для зберігання. В подальшому він познайомився з гр-ном ОСОБА_6 , якому продав 16.08.2025р. автомат Калашникова, та 14 маршових двигунів протитанкових гранатометних пострілів типу ПГ7 за 25 000 гривень. Інші 32 маршових двигунів видав співробітникам правоохоронних органів під час обшуку у нього вдома в той же день. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним подальше дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, які його характеризують, та документів про визнання речовими доказами.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, що визнається судом обставиною, яка пом`якшує покарання, рецидив злочину що визнається судом як обставина, що обтяжує покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в т.ч. в місцях позбавлення волі з реальним відбуттям покарання, має постійне місце проживання, захищав країну у складі ЗСУ, але після неодноразових кримінальних покарань висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.263 КК України.

Під час досудового розслідування проведені судові вибухо-технічні, балістичні та трасологічні експертизи, загальні витрати на проведення яких складають 24066 грн. 60 коп.

Витрати по проведенню вищезазначених експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави з підстав, передбачених ч.2 ст.124, ч.1 ст.126 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому до набуття чинності вироку суд вважає за необхідним залишити без змін у вигляді тримання під вартою. В строк відбування покарання необхідно зарахувати строк перебування під вартою з моменту його затримання, тобто з 18.09.2025р.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання - з 18 вересня 2025р.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання чинності вироку залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Запорізькому СІЗО.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 24066 грн. 60 коп. за залучення експертів на проведення вищезазначених у вироку експертиз.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1