Номер провадження: 11-сс/813/1731/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2025 року про повернення скарги на бездіяльність прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

установив

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу адвокату ОСОБА_6 , який дії в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси, яка полягала у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що адвокат ОСОБА_6 не подав клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин, через які він не зміг своєчасно звернутися за захистом прав і інтересів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вінзвернувся зі скаргою вчасно та у відповідності до вимог КПК України, однак слідчий суддя дійшов помилкових висновків та безпідставно повернув йому скаргу.

Адвокат ОСОБА_6 про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив.

Апеляційний суд двічі намагався приєднати адвоката ОСОБА_6 до ВКЗ, проте він був оф-лайн.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення судового засідання за відсутності заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали не дотримався, з огляду на таке.

Приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до положень ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 слідчим суддею встановлено, що останній звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси, яка полягала у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Дійшовши висновку про необхідність повернення скарги, слідчий суддя виходив з того, що клопотання представником було подано процесуальному керівнику в липні 2025 року (точна дата не зазначена і відповідні документи не додані до скарги).

Слідчий суддя вважав, що бездіяльність уповноваженої особи щодо не розгляду клопотання може бути оскаржено протягом десяти днів. Скарга ж була здана в канцелярію суду 13.08.2025 року, тобто за межами встановленого процесуального строку.

Адвокат ОСОБА_6 не подав клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин, через які він не зміг своєчасно звернутися за захистом прав і інтересів.

Водночас, колегією суддів встановлені підстави для скасування судового рішення, з огляду на таке.

Приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Разом з тим, дослідивши зміст та вимоги скарги адвоката ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що він не просив слідчого суддю відповідно до вимог ст.220 КПК України розглянути його клопотання про закриття кримінального провадження №0001923 від 10.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, а заявив вимоги про зобов`язання старшого групи прокурорів закрити кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення і закінченням строків давності та на підставі ч.9 ст.284 КПК України через закінчення строку досудового розслідування.

Згідно з п. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, постановивши рішення про повернення скарги, фактично не перевірив, чи взагалі заявлені вимоги можуть бути предметом судового розгляду.

Дослідивши матеріали провадження, колегією суддів встановлено наступне.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

За змістом ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження у суді згідно з ст.ст.314-316 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені положення ч.1 ст.303 та ч.2 ст. 303 КПК України у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що перелік дій або бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначений у ч.1 ст.303 КПК України і є вичерпним, і ним не передбачені повноваження слідчого судді щодо зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження №0001923 від 10.07.2020 року.

Фактично скаржником заявлені вимоги про прийняття слідчим суддею процесуального рішення у кримінальному провадженні поза повноваженнями суду, які є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування, прокурора, що за змістом ст.303 КПК України не є предметом оскарження на досудовому провадженні, тому слідчий суддя повинен був прийняти рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 .

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France) від 13 лютого 2001 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які допущені судом першої інстанції під час розгляду скарги, можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, тому апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2025 року про повернення скарги адвокату ОСОБА_6 який дії в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4