Справа № 405/7324/23
провадження № 1-кс/405/2719/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВР ЗСГСД СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2012 № 0000034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З вказаним клопотанням слідчий звернувся до суду у зв`язку зі зверненням до слідчого судді з іншим клопотанням, а саме з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу до суду задля застосування запобіжного заходу.

В призначений до розгляду день та час слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, прокурор надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд клопотання просив здійснити без його участі.

Вивчивши дане клопотання, слідчий суддя дійшов думки, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 190 КПК України Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту, зокрема закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення 6 місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строк її дії.

Встановлено, що дане клопотання надійшло до Ленінського районного суду м. Кіровограда разом з клопотанням про з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу до суду задля застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Таким чином, шестимісячний строк з моменту постановлення ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного до ОСОБА_3 сплинув.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, беручи до уваги зазначені вище обставини, враховуючи позицію прокурора, виходячи з викладеного слідчий суддя вбачає підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22,26, 369-372 КПК України,

постановив:

в задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4