Єдиний унікальний номер 448/1947/25
Провадження № 1-кп/448/213/25
У Х В А Л А

Іменем України

(повний текст)

06.11.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000157 від 03 червня 2022 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастів Київської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 03.06.2022р. за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту слідує, що року ОСОБА_4 на початку червня 2022 року, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 року строком на 90 діб, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою подальшого особистого використання документу під час перетину державного кордону України, а саме: отримання права на виїзд за межі території України, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись прямим умислом на підроблення офіційних документів нотаріально завірених копій свідоцтв про народження трьох дітей, використовуючи реквізити та печатки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно підробив офіційні документи, а саме: нотаріально завірену копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 10.12.2008, нотаріально завірену копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 , НОМЕР_2 від 28.11.2007р., нотаріально завірену копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_9 , НОМЕР_3 від 14.03.2018, внісши до таких недостовірні відомості про те, що він являється батьком вказаних дітей, проставив печатку із надписом «Приватний нотаріус ОСОБА_6 » проставив підпис від імені приватного нотаріуса, тим самим підробив документи, що надають право виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану, що відповідно документально підтверджено.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.358 КК України підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального проступку.

В подальшому, 03.06.2022 року, близько 13:30 год., ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом спрямованим на використання завідомо підроблених документів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що попередньо виготовлені ним нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 10.12.2008, нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 , НОМЕР_2 від 28.11.2007р., нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_9 , серії НОМЕР_4 від 14.03.2018, є підробленими, та містять завідомо недостовірні відомості про те, що він являється батьком вказаних дітей, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України у відповідності до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа, на утриманні якої перебуває троє і більше дітей віком до 18 років, перебуваючи в пункті пропуску «Шегині», що по вул. Дружби, 212 у с. Шегині Яворівського району Львівської області, діючи умисно, використав вищевказані завідомо підроблені документи, шляхом їх пред`явлення та надання інспектору прикордонної служби 1-ї категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( тип А) штаб сержанту ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення її підзахисного (обвинуваченого ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності за вчинення даних кримінальних правопорушень у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування поданого клопотання вказала, що інкриміновані її підзахисному кримінальні правопорушення кваліфікуються як кримінальні проступки, такі вчинено 03.06.2022 року, на даний час минуло більше 3 років з часу вчинення таких, а тому вважає, що наявні підстави для застосування положень п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 03.11.2025 року подав аналогічне як і його захисник-адвокат ОСОБА_5 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень у зв`язку із закінченням строків давності, котре надалі підтримав в судовому засіданні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що вказана обставина є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження, що в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень він мав би наполягати на завершенні розгляду кримінального провадження по суті для ухвалення виправдувального вироку. Обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на його звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, надав на це свою згоду (надіслав відповідну заяву 03.11.2025 року) та вказав, що правові наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотань захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України та ст.106 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України).

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння . Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. (ч.ч.2, 3 ст.4 КК України).

Санкцією ч.1 ст.358 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (03.06.2022р.), - передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

В свою чергу, санкцією ч.4 ст.358 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (03.06.2022р.), - передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, виходячи із вищезазначених положень КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.ч.1, 4 ст.358 КК України та визначені як кримінальні проступки.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, із врахуванням викладених положень у ст.12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, дані кримінальні правопорушення відносяться до кримінальних проступків, та у разі вчинення таких, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Так, початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту датою вчинення вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України - 03.06.2022р. Ці обставини сторонами не заперечуються.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно з положеннями ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає під час досудового розслідування, під час судового провадження та після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.

З огляду на наведене, на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду (Постанова від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к), за змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст.49 КК України.

Окрім цього, Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Згідно статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст.284 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що кримінальні правопорушення за якими він обвинувачується є кримінальними проступками і з моменту скоєння таких минуло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає до задоволення, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінальних правопорушень) та закриття відносно нього кримінального провадження за ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази, а саме: - нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 серії НОМЕР_5 від 28.11.2007 року; - нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 10.12.2008 року та нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 від 14.03.2018 року, котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000157.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 100, 284-286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.ч.1, 4 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000157 від 03 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України - закрити.

Речові докази: - нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 серії НОМЕР_5 від 28.11.2007 року; - нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 10.12.2008 року та нотаріально завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 від 14.03.2018 року, котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000157.

Запобіжний захід до набрання ухвали суду законної сили ОСОБА_4 - не обирати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Мостиський районний суд Львівської області.

Ухвала суду, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 11.11.2025 року.

Суддя ОСОБА_1