Єдиний унікальний номер 938/2041/25
Судове провадження № 1-кс/938/277/25
УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

26 листопада 2025 року, слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина клопотання слідчого слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 24.11.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.332 КК України, -

в с т а н о в и в:

старший слідчий слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене з процесуальним керівником - прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.332 КК України, тривалістю до 60 днів, з покладанням на підозрюваного таких обов`язків: прибувати до слідчих СВ Верховинського РВП ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 24.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332, ч.3 ст.332 КК України. В той же час, у кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється зібраними доказами у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Крім цього, необхідність застосування запобіжного заходу обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема вважає, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він будучи обізнаним із фактами встановленими органом досудового розслідування та усвідомлюючи можливість призначення йому покарання та тяжкість такого покарання, має змогу вільно перетинати державний кордон України в період військового стану, так як відповідно до ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Крім цього, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі зможе вільно пересуватися та необмежено спілкуватися із свідками, що може створити перешкоди для встановлення об`єктивних обставин у провадженні. Підозрюваний, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Також, проживаючи в прикордонному селі може знати шляхи незаконного руху в пішому порядку до українсько-румунського кордону поза пунктами пропуску, через місця відсутності прикордонних нарядів, якими здійснювати незаконне переправлення осіб призивного віку, які ухиляються від мобілізації через державний кордон України за грошову винагороду. Переконаний, що внаслідок існування таких ризиків, є неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав з аналогічних підстав, просить застосувати до підозрюваного запропонований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники відносно клопотання заперечили. В судовому засіданні захисники вказали, що органом досудового розслідування не доведено обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КПК України. Зокрема, на їх переконання фабула підозри сформульована не чітко, оскільки не містить переліку конкретних дій підозрюваного, які на думку органу досудового розслідування містять склад зазначеного кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак. Надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , на думку захисту є суперечливими, недостатніми, а в частині недопустимими, оскільки отримані без санкціонованого дозволу суду.

Також зазначили, що стороною обвинувачення не доведено ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сім`ю, трьох неповнолітніх дітей на утриманні, офіційно працює вчителем фізичного виховання в загальноосвітній школі, є єдиним вчителем відповідного профілю у населеному пункті за місцем проживання та праці, після введення воєнного стану не виїжджав за межі України, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, що спростовує доводи прокурора, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити знову кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, зазначили, що частина свідків у кримінальному провадженні є військовослужбовцями, на даний час проходять військову службу, а тому доводи про те, що підозрюваний може в будь який спосіб впливати на них є необґрунтованим.

Разом з тим зазначили, що у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просять такий визначити у вигляді заборони залишати житло у нічний час.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисників, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження, 24.11.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за фактичними обставинами, що 24.11.2025 до чергової частини Верховинського РВП надійшло повідомлення від ДПСУ про те, що працівниками НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, в ході проведення відпрацювання в гірській місцевості урочища Добрин с. Буркут Зеленської ТГ Верховинського району Івано-Франківської області за 4 км. до Держвного кордону затримано ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Сверичів, Калуського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Пістинь, Косівського району Івано-Франківської області та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , яких незаконно переправляли через державний кордон з корисливих мотивів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_3 .

В подальшому, 26.11.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за фактичними обставинами, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000142 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України було встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_14 діючи умисно, порушуючи суспільні відносини щодо охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, організував незаконного переправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через державний кордон України поза пунктами пропуску та контролю, без документів, що дають право на виїзд з України на території Верховинського району, Івано-Франківської області, здійснював керівництво такими діями, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод.

Постановою прокурора від 26.11.2025, об`єднано матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000142 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000144 від 26.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Дане об`єднане кримінальне провадження здійснюється органом досудового розслідування - Верховинським РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України вручено підозрюваному ОСОБА_4 26.11.2025 о 17.20год.

Злочин, передбачений ч.2 ст.332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено максимально суворе покарання у виді позбавленням волі на строк до семи років.

На підставі ч.2 ст.181 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім цього, п.1,2 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Так, оглянувши матеріали кримінального провадження, слід дійти висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, який інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протокол огляду місця події, покази допитаних свідків, залучені речові докази, а також інші матеріали кримінального провадження в достатній мірі вказують на наявність фактичних даних про можливу причетність підозрюваного до скоєння даного кримінального правопорушення.

При цьому, доводи сторони захисту щодо недоведеності обґрунтованості підозри слідчим суддею відхиляються, оскільки такі стосуються правильності кваліфікації дій підозрюваного, обставин доведеності його вини у інкримінованому правопорушенні, що не може бути предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Крім цього, у відповідності до положень ст.87,89 КПК України питання недопустимості доказів є об`єктом дослідження судом під час судового розгляду кримінального провадження, а не на стадії досудового розслідування.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , прокурором доведено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що підозрюваний, зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливості призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_3 , територія якого знаходиться поза межами юрисдикції Верховинського РВП, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, а також являється батьком трьох неповнолітніх дітей, а отже відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що дозволяє йому перетинати Державний кордон України в період дії воєнного стану, що додатково підтверджує можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, виходячи з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з свідками по даному кримінальному проваджені може незаконно впливати на них, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також, ОСОБА_4 , будучи підозрюваним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, проживає в прикордонному районі, що додаткового підтверджує те, що він може знати шляхи незаконного руху в пішому порядку до українсько-румунського кордону поза пунктами пропуску, через місця відсутності прикордонних нарядів, якими здійснювати незаконне переправлення осіб призивного віку, які ухиляються від мобілізації через державний кордон України. Вказана обставина підтверджує існування ризику, що підозрюваний може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо ризику пов`язаного з перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином а саме шляхом умисного вчинення підозрюваним самокалічення або симулювання хвороби, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, то такий не містить належного обгрунтування та не підтверджений жодними доказами.

За таких обставин слід дійти до переконання про доведеність в судовому засіданні ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідка в даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому, запобіганню встановленим ризикам є недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, оскільки таке не відповідатиме цілям та меті застосування запобіжних заходів, зокрема не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

А тому, в сукупності з наявністю підстав для переконання про обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КПК України є об`єктивним висновок про доведеність прокурором підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього заборони залишати своє житло.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а також інформацію про його особу, зокрема той факт, що він має на утриманні троє дітей, забезпечений місцем проживання, офіційно працює та потребує забезпечувати себе та сім`ю засобами для існування, слід прийти до висновку про можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту із забороною залишати житло лише у певний час доби. При цьому, запобіганню встановленим ризикам слугуватиме покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З аналізу ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом визначається в межах строку досудового розслідування, але не може перевищувати двох місяців.

У той же час, згідно з ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Так, під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний надав суду інформацію про застосування щодо нього насильства працівниками прикордонної служби в період адміністративного затримання в нічний період з 23.11.2025 на 24.11.2025.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне доручити Державному бюро розслідувань провести дослідження фактів, викладених в усній заяві ОСОБА_4 щодо застосування до нього насильства працівниками Державної прикордонної служби України під час адміністративного затримання в нічний період з 23.11.2025 на 24.11.2025, зафіксованій в журналі судового засідання від 26.11.2025.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Довгопілля, Путильського району, Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з 22:00 год до 06:00 год, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих СВ Верховинського РВП ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утриматися від спілкування з свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків визначити до 25 січня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Зобов`язати слідчих слідчого відділення Верховинського районного відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження забезпечити виконання ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України, зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань, відповідно до вимог та в порядку ст. 214 КПК України, провести розслідування фактів, повідомлених під час судового засідання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем села Довгопілля, Путильського району, Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , щодо його побиття працівниками Державної прикордонної служби України під час адміністративного затримання в нічний період з 23.11.2025 на 24.11.2025.

Копію ухвали разом із копією журналу судового засідання від 26 листопада 2025 року направити до Державного бюро розслідувань для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 27 листопада 2025 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_15