Провадження № 1-кс/554/2101/2026
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000062 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про арешт майна, у якому прохали накласти арешт на вилучений в ході санкціонованого обшуку HDD S/N: 6SZOG52F 320 GB BARRACUDA з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

У судове засідання представник власника майна не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Прохав у задоволенні клопотання відмовити, а у разі його задоволення зобов`язати слідчого повернути після огляду вилучений жорсткий диск власнику.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000062 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході проведення перевірки матеріалів ревізії ДП «Підприємство ДКВС України № 65» (далі Підприємство) встановлено факт порушення службовими особами Підприємства законодавства, що спричинили збитків вказаному Підприємству. Так, службові особи Підприємства, шляхом зловживання службовим становищем, не включили у 2022-2023 роках до планових калькуляцій (визначення ціни) витрати на сплату єдиного соціального внеску у розмірі 22 %, що призвело до заниження вартості виконаних робіт з пошиття швейних виробів на замовлення СГД, та спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Предметом досудового розслідування є те що за результатами ревізії встановлено фінансових порушень у частині недоотримано фінансових ресурсів на загальну суму 1 746,46 тис. грн, а саме:

-1 043,03 тис грн недоотримано доходів Підприємством у періоді з 01.01.2022 по 31.12.2023 внаслідок не включення до планових калькуляцій (визначення ціни) на виконання робіт з пошиття швейних виробів витрат на сплату єдиного соціального внеску в розмірі 22%, який фактично Підприємством нараховано на заробітну плату засуджених, задіяних до виконання робіт та сплаченого в повному обсязі, що призвело до заниження вартості виконаних робіт виконаних на замовлення контрагентів: ФОП « ОСОБА_5 » на суму 4,21 тис. грн, ТОВ «АнВА» на суму 1,15 тис. грн, ТОВ «Батисто» на суму 448,06 тис. грн, ТОВ «Виробнича організація «Харків» - 13,14 тис грн, ДУ «Надержинщинська виправна колонія - №65) 0,63 тис. грн, ФОП « ОСОБА_6 » - 5,70 тис. грн, ТОВ «БРАВО-СП» - 39,46 тис. грн, ТОВ «Центр промислових засобів індивідуального захисту» - 20,13 тис. грн, ТОВ «Текслайн» - 510,55 грн.

28.01.2026 року під час проведення обшуку за адресою: м. Полтава, вул. Озерна, 5, в ході проведення якого виявлено та вилучено HDD S/N: 6SZOG52F 3.

Постановою слідчого від 30.01.2026 вилучені в ході проведення обшуку речі визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що на вказані телефони, що були вилучені під час обшуку, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть слугувати доказом обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вилучений під час обшуку жорсткий диск.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході обшуку HDD S/N: 6SZOG52F 320 GB BARRACUDA з позбавлення права використання, розпорядження та відчуження майна до скасування арешту майна у порядку, встановленому КПК України.

Вилучений вищевказаний жорсткий диск після проведення слідчих дій та експертних досліджень повернути власнику на відповідальне зберігання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власники майна, котрі були відсутні у судовому засіданні мають право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1