Провадження № 1-кс/344/8922/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0000625 від 28.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що Рішенням Івано-Франківської міської ради № 172-20 від 21.06.2018 затверджено Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів, визначивши у ньому перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів. Також п. 6.2 Положення встановлено, що перелік суб`єктів господарювання, які уповноважені організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування затверджується рішенням виконавчого комітету.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.07.2018, перебуваючи у м. Івано-Франківську, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння бюджетними грошовими коштами Івано-Франківської міської ради.

З метою реалізації цього умислу ОСОБА_4 , будучи обізнаним у діяльності зон паркування м. Івано-Франківська, розробив злочинний план, який полягав в укладенні договору про надання послуг з обладнання та утримання місць для паркування в межах міста із Управлінням транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, з подальшим умисним відображенням доходів у значно менших розмірах, ніж фактично отримані, що забезпечувало незаконне отримання прибутку. Усвідомлюючи недостатність власних повноважень як фізичної особи для реалізації зазначеного злочинного плану та розуміючи, що правочини Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради можуть укладатися виключно із зареєстрованими у встановленому порядку суб`єктами господарювання, ОСОБА_4 вирішив залучити до спільного вчинення злочину особу, здатну сприяти його реалізації.

Так, у серпні 2018 року, більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_4 , перебуваючи у стійких товариських відносинах із ОСОБА_7 , яка була зареєстрована як фізична особа-підприємець (свідоцтво про державну реєстрацію № від 22.05.2014) та відповідно до КВЕД мала право здійснювати, зокрема, діяльність у сфері допоміжного обслуговування наземного транспорту, повідомив ОСОБА_7 деталі розробленого ним злочинного плану, спрямованого на протиправне заволодіння коштами місцевого бюджету, на участь у якому остання добровільно погодилася, діючи з єдиним спільним злочинним умислом.

Таким чином, ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_4 заздалегідь досягли злочинної змови, відповідно до якої у разі укладення договору ОСОБА_4 здійснюватиме фактичну організацію та контроль Першої паркувальної зони м. Івано-Франківська, у тому числі в частині отримання прибутку, а також надаватиме ОСОБА_7 вказівки щодо розміру та порядку сплати обов`язкових платежів до бюджету, тим самим створюючи сприятливі умови для подальшого заволодіння бюджетними коштами Управління.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 752 від 12.07.2018 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з визначення операторів паркування в місті Івано-Франківську» затверджено Порядок проведення конкурсу та уповноважено Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради на укладення договорів про обладнання та утримання місць для паркування з переможцями конкурсу.

20.08.2018 ФОП ОСОБА_7 , за відома та згоди ОСОБА_4 , подано до Управління конкурсну пропозицію, згідно з якою у разі визнання переможцем конкурсу вона зобов`язувалася щомісячно сплачувати до місцевого бюджету 40 % доходу, отриманого від надання послуг паркування.

Після цього, протоколом № 2 від 21.08.2018 засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу з визначення операторів паркування в місті Івано-Франківську ФОП ОСОБА_7 визнано переможцем конкурсу за Лотом № 1 «Перша паркувальна зона у місті Івано-Франківську». Як наслідок, 27.08.2018 між Управлінням транспорту та зв`язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в особі ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_7 (далі Оператор) укладено договір № 114/1п «Про обладнання та утримання місць для паркування» (далі Договір).

20 грудня 2018 року Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про тарифи на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів» (далі Рішення), затверджено перелік суб`єктів господарювання, які уповноважені організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування у м. Івано-Франківську згідно додатку, до якого включено в тому числі ФОП ОСОБА_7 .

Крім того, Рішенням встановлено тариф на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів у першій паркувальній зоні і вартість одноденного та місячного абонементних талонів у наступному розмірі: 30 гривень - за 1 годину, 112 гривень - абонемент на день та 2038 гривень - за 1 місяць.

В подальшому 02.06.2021, з метою отримання безготівкового доходу від надання послуг оператора паркування за договором № 114/1п від 28.08.2018 та приховування реальних доходів від органу місцевого самоврядування, діючи зі злочинним умислом на заволодіння бюджетними коштами та на виконання попередньо узгодженого з ОСОБА_4 злочинного плану, ОСОБА_7 уклала з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заяву про надання послуг еквайрингу до договору банківського обслуговування № СМДРЕ-1536697, відповідно до якої під час здійснення діяльності в межах Першої паркувальної зони м. Івано-Франківська використовувався банківський термінал для безготівкових розрахунків, а отримані кошти зараховувалися на підконтрольний їм банківський рахунок IBAN НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_4 під час виконання умов Договору упродовж 2022 року, контролюючи фактичні доходи, отримані від його виконання, розуміючи, що вказані доходи приховані від уповноважених осіб Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, визначав суму грошових коштів, які необхідно сплатити Управлінню у вигляді 40% щомісячного доходу від надання послуг паркування. У свою чергу ФОП ОСОБА_7 , на виконання узгодженого злочинного плану з ОСОБА_4 , усвідомлюючи фактичні доходи, отримані від виконання Договору, з метою створення видимості належного виконання його умов, здійснювала перерахування на банківський рахунок Управління фінансів Івано-Франківської міської ради грошові кошти, сума яких була значно нижчою, ніж еквівалентна 40 % щомісячного доходу від надання послуг паркування

За таких обставин ФОП ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, в період дії на території України воєнного стану, з лютого 2022 по січень 2023 року, в порушення вимог п. 3.6. Договору № 114/1п «Про обладнання та утримання місць для паркування» від 27.08.2018, заволоділи бюджетними грошовими коштами на загальну суму 187 621,71 грн., внаслідок чого Івано-Франківській міській раді спричинено збитків на вказану суму.

У вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 грудня 2025 року, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті вісім років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, висновку судової економічної експертизи, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому.

Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, пояснив, що згідно рішень судів ФОП ОСОБА_7 здійснює свою діяльність законно. Підозра, яка повідомлена ОСОБА_4 повністю необґрунтована. Ризики, які зазначені прокурором взагалі нічим не обґрунтовані, оскільки підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, працює, їздить за кордон та повертається до України, тому підстав для застосування такого запобіжного заходу немає.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника, також додатково пояснив, що він є законослухняним громадянином, проживає в м. Івано-Франківську, має дружину та дітей, вони з дружиною займаються благодійністю. Підозра, яка йому повідомлена є надуманою. Розмір застави, який просить застосувати прокурор є завищеним для нього, оскільки на даний час в нього доходів немає, а спільний з дружиною дохід в місяць складає близько 50 тис. гривень.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності (ч. 2 ст. 182 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що 23 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

Прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вище наведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки, не можливе.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання позбавленням волі на строк вісім років.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З урахуванням обстави скоєння злочину та враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваного, його майновий стан, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну/

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 24 грудня 2025 року о 13.00 год.