ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2025 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга заявника ОСОБА_8 на постанову т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУПН у Волинській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 13 листопада 2025 року.

Свою скаргу заявник ОСОБА_8 мотивує тим, що вказана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження, є передчасною та неправомірною. Досудове розслідування у вказаному провадженні фактично не проводилось, слідчий її не викликав для дачі пояснень, не здобувалися докази, зокрема, не витребовувались з іншого кримінального провадження, не збиралися свідчення.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року в задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_8 відмовлено.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що обставини, які слід встановлювати у кримінальному провадженні № 0001569 від 01 травня 2024 року вже були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000457 від 04 грудня 2012 року (епізоди №№ 0000013, 0002337), у якому прийнято рішення про закриття, при цьому, постанова слідчого не скасована у встановленому Законом порядку, а тому слідчий суддя, дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУПН у Волинській області ОСОБА_7 в повній мірі враховано вимоги КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та прийняти нове судове рішення, яким скасувати постанову т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУПН у Волинській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 13 листопада 2025 року. Вказує що постанова т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУПН у Волинській області ОСОБА_7 є незаконною, необґрунтованою у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права, однобічністю досудового слідства, невідповідністю висновків слідчого обставинам справи, та є передчасною.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, заявника ОСОБА_8 , яка апеляцію підтримала та просила її задовольнити, думку прокурора та слідчого, які проти апеляції кожен зокрема заперечили, оскільки вважають її безпідставною, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами діючого законодавства, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

В той же час, згідно приписів ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно до п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України в постанові про закриття кримінального провадження необхідно вказувати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

Згідно з вимогами кримінального процесуального закону, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи містяться передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Колегія суддів вважає, що як т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , так і слідчим суддею, було належним чином дотримано вимог процесуального закону, з огляду на таке.

Як встановлено місцевим судом 13 листопада 2025 року т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУПН у Волинській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001569 від 01 травня 2024 року, за фактом можливих неправомірних дій службових осіб АТ «РАЙФАЙЗЕН Банк» та службових осіб виконавчої служби, що виразились у підробці документів, у зв`язку із тим, що існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності, тобто на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вищевказана постанова про закриття кримінального провадження т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області мотивована тим, що 01 травня 2024 року слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області, за заявою ОСОБА_8 , внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001569 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, про можливі неправомірні дії службових осіб АТ «РАЙФФАЙЗЕН Банк» та службових осіб виконавчої служби, що виразились у підробці документів.

Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що за аналогічним фактом слідчим відділом Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000457 від 04 грудня 2012 року.

Так, 20 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0002337, за фактом того, що 19 травня 2017 року до чергової частини Луцького ВП надійшла ухвала Луцького міськрайонного суду від 17 травня 2017 року, за скаргою ОСОБА_8 щодо неправомірних дій заступника начальника відділу ДВС Луцького районного управління юстиції ОСОБА_10 , що виразилися у підробленні останнім офіційного документу акту опису й арешту майна у виконавчому проваджені № 383709925, в який ним внесено завідомо неправдиві відомості на думку ОСОБА_8

16 квітня 2018 року до кримінального провадження № 0000457 від 04 грудня 2012 року, приєднано провадження № 0002337.

Окрім того, встановлено, що 21 квітня 2016 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України по факту вчинення неправомірних дій працівниками ВДВС Луцького МУЮ, ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ВАТ "Волиньрибгосп", що виразились зокрема у підробленні офіційних документів, при здійсненні у 2012 році реалізації предмета іпотеки - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_11

28 квітня 2016 року на підставі ст. 217 КПК України, кримінальне провадження за № 0000013 від 21 квітня 2016 року приєднано до матеріалів кримінального провадження за № 0000457 від 04 грудня 2012 року.

Постановою старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 від 29 березня 2024 року кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000457 від 04 грудня 2012 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст.366, ч. 4 ст.190, ч. 1 ст. 364 (чинна до 04.06.2014), ст. 356, ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 192, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 191, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст.382, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 396 КК України (зокрема, в частині епізодів № 0002337, № 0000013), закрито.

Дана постанова були предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України.

В ході розгляду скарги на вказану постанову про закриття, слідчий суддя Луцького міськрайонного суду 14 квітня 2025 року у справі № 161/10094/24 дійшов до висновку, що закриття епізодів під № 0000013 від 21 квітня 2016 року та № 0002337 від 20 травня 2017 року є законним, обґрунтованим, вмотивованим та постанова винесена із врахуванням належного з`ясування всіх обставин справи, на підставі зібраних у справі доказів, а тому відмовив скаржнику у задоволенні скасування постанови про закриття зазначених епізодів кримінального провадження.

В подальшому, ухвалою Волинського апеляційного суду від 05 травня 2025 року залишено без змін рішення Луцького міськрайонного суду 14 квітня 2025 року у справі № 161/10094/24.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження проведено значну кількість слідчих/розшукових та процесуальних дій, зокрема: неодноразово допитано потерпілих, свідків, вилучені оригінали/копії заяв та документів, проведені одночасні допити, отримані відповіді на запити, проведені додаткові допити свідків, призначені та проведені необхідні експертизи, проведені службові перевірки, проведені перевірки Головного ТУ юстиції у Волинській області, здійснено інші слідчі/розшукові дії, тощо.

Таким чином, враховуючи, що обставини, які слід встановлювати у кримінальному провадженні № 0001569 від 01 травня 2024 року вже були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000457 від 04 грудня 2012 року (епізоди №№ 0000013, 0002337), у якому прийнято рішення про закриття, при цьому, постанова слідчого не скасована у встановленому Законом порядку, слідчий суддя прийшов до правильного висновку з чим повністю погоджується і колегія суддів, що при винесенні постанови т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в повній мірі враховано вимоги КПК України.

Таким чином, постанова т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відповідає вимогам кримінального процесуального закону, так як дотримані в повному обсязі положення КПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та надана належна правова оцінка всім доказам у їх сукупності.

Оскаржувана ухвала слідчого судді, з огляду на викладене вище, також є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_8 на постанову т.в.о. начальника відділення СВ Луцького РУП ГУПН у Волинській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 13 листопада 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді