Справа № 526/521/25
Провадження № 1-кп/526/265/2025
В И Р О К

іменем України

18 листопада 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Петрівка-Роменська, Гадяцького району, Полтавської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня-технічна, працююча КНП «Гадяцька МЦЛ» на посаді ренгентлаборанта, не судимої,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

встановив:

23.01.2025 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебувала в магазині «МаркетОПТ», що знаходиться в м. Гадяч, площа Соборна,5, Миргородського району Полтавської області, де перебувала ОСОБА_4 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин почала вчиняти конфлікт із ОСОБА_4 , в ході якого вирішила застосувати фізичну силу до потерпілої та спричинити їй тілесні ушкодження. Реалізуючи свій зазначений протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , першою скоротила відстань до потерпілої ОСОБА_4 , та нанесла їй удар долонею правої руки по обличчю.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 наблизилася до ОСОБА_7 ззаду та схопила лівою рукою за капюшон верхнього одягу, потягнувши на себе, підійшла в притул та тримаючи в правій руці свій мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», нанесла не менше 20-ти ударів по голові потерпілої. В цей час ОСОБА_4 , з метою уникнення ударів ОСОБА_6 , прикривала голову своїми руками зігнутими в ліктях.

Унаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №83 від 17.02.2025 ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп:

- до першої групи відносяться: забійна рана голови з припуханням м?яких тканин, які кваліфікуються в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- до другої групи відносяться: синці та садна шкіри кистей рук, які кваліфікуються, як в своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала, фактичні обставини справи не заперечувала. Пояснила, що з потерпілою у неї існують давні неприязні стосунки, тому при зустрічі вона не стрималася та завдала їй тілесні ушкодження, про що щиро шкодує та вибачається перед потерпілою. Цивільний позов визнала частково в сумі 5000 грн, оскільки заявлена сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн є непомірною для неї з урахуванням розміру її заробітної плати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні також підтвердила фактичні обставини справи, вважає дії обвинуваченої неприпустимими, оскільки вони відбулися в громадському місці та в присутності її доньки, яка також була втягнута в конфлікт, тому наполягала на повному задоволенні своїх позовних вимог з підстав, викладених в заяві.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 доведена також дослідженими в судовому засіданні висновком судово-медичного експерта №83, протоколом огляду від 29 січня 2025 року та відеозаписом з місця події.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним допит свідків, так як фактичні обставини правильно усвідомлюються обвинуваченою, іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , за вчинення кримінального проступку є: щире каяття та активне сприяння в його розкритті.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , за вчинення кримінального проступку судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

При призначенні покарання обвинуваченій суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, є проступком, який карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

На думку суду, призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нею та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Питання заявленого потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_6 цивільного позову про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 129 КПК України та правилами цивільного судочинства, вважаючи його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Розглядаючи питання стягнення моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст. 23 ЦК).

Згідно ч.1, п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Виходячи з досліджених доказів, суд вважає, що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_4 пережила фізичні, душевні та психологічні страждання.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілій, понесеної нею моральної шкоди, суд виходить з того, що визначаючи розмір відшкодування, слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Заявлена потерпілою сума завданої моральної шкоди в розмірі 50000 грн, на думку суду є завищеною, з урахуванням кількості та характеру нанесених тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 та пережитих нею страждань, а тому підлягає частковому задоволенню в розмірі 25 000 грн.

Запобіжний захід обвинуваченій у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався. Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 366-371,373- 376,395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винною за ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути на її користь з ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки iPhone 16 Pro Max з ІМЕІ №1: НОМЕР_1 з сім картою оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Гетьманська, 10 м. Гадяч Полтавської області повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Гадяцький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1