Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/7165/25
Провадження № 1-кп/572/312/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м.Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,, захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кп №0000587 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кп за № 0000587 від 01.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_4 , за місцем свого проживання, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час словесного конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому, множинні удари ножем в область задньої поверхні тулубу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: 12 колото-різаних ран правої половини задньої поверхні тулубу( грудна клітка, поперекова ділянка); в нижньому відділі грудної клітини праворуч по паравертебральній і лопатковій лініях, на рівні 9.10.11 ребер (по задній поверхні тулубу), глибина трьох ран, приблизно, від 4 до 10см ( при вимірюванні зондом), напрямки горизонтальні (2 канала) 1 вертикальний знизу-доверху, (що є проникаючими), що супроводжувалося підтвердженим (рентгенкомп`ютерною томографією) відкритим пневмотораксом, що в комплексі відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент його заподіяння, а також, тілесні ушкодження у вигляді: 1 рана - верхньосіднична ( серединна ділянка); 12 ран - сіднично-кульшова ділянка справа, 1 рана бічна поверхня черевної стінки справа, 2 рани задня поверхня верхньої третини правого передпліччя, 1 рана середньої третини задньої поверхні правого плеча ( рани колото-різані), що в комплексі відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином умисні, протиправні дії ОСОБА_4 за даним фактом виразились у тяжких тілесних ушкодженнях, тобто умисних тілесних ушкодженнях, небезпечних для життя в момент заподіяння органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з зазначених у ньому підстав.

Обвинувачений та захисник просили обрати домашній арешт у нічну пору доби.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, ознайомившись з обвинувальним актом суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, які ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обвинувальний акт скеровано до суду, копії обвинувального акту обвинуваченим та його захисником отримано, призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні, під час розгляду клопотання прокурором доведено підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме :

- ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого суд вважає повністю доведеним, оскільки останні є близькими друзями обвинуваченого та ОСОБА_4 може чинити на них тиск, та шляхом погроз, вмовляння, переконання іншим чином, з метою зміни показань у провадженні, а також можливість незаконними способами, в тому числі незаконним впливом на вказаних осіб, спробувати уникнути кримінальної відповідальності;

- водночас, враховуючи характер правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , схильність до вживання алкогольних напоїв, його невизначену позицію щодо визнання вини під час досудового розслідування, суд приходить до висновку про продовження існування ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обґрунтування того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, на теперішній час, суд вважає недоведеним зважаючи на належну процесуальну поведінку останнього протягом всього часу розслідування, похилий вік та відсутність коштів, які в достатньому обсягу забезпечать обвинуваченому існування фактору переховування, навіть зважаючи на передбачене санкцією інкримінованої статті покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років;

Сукупність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_4 залишати житло за вказаною адресою.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Термін дії встановити до 22 березня 2026 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Сарненську окружну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя