ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003881 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.12.2025 р.,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2025 р. задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 23.02.2026 року.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, визначено заставу в розмірі 6 000 000 гривень.

У разі внесення застави та звільнення його з-під варти, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нову ухвалу і обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

На думку апелянта, на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, відсутні, оскільки ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від суду, самостійно прибув до суду на розгляд клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу, а його закордонний паспорт був вилучений при проведенні обшуку.

ЄУНСС 715/3286/2НП 11сс/822/6/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

Також ОСОБА_8 позбавлений можливості сховати або спотворити будь-які речі чи документи, оскільки вся документація була вилучена слідчим. Незаконно впливати на потерпілих і свідків у підозрюваного немає потреби, так як за час досудового розслідування їх вже було допитано. Перешкоджати кримінальномупровадженню у підозрюваного не має необхідності, оскільки він сам звернувся до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення стосовно нього шахрайських дій іншою особою, яка шахрайським шляхом заволоділа частиною його майна та будівель.

Звертає увагу, що відомості, які ОСОБА_8 виклав у зазначеному повідомленні, підтверджують обставини не вчинення ним інкримінованих йому шахрайських дій. Підозрюваний має на меті довести свою невинуватість та притягнути до відповідальності іншу особу, що виключає можливість його переховування від органів досудового розслідування.

Вказував, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначав, що органом досудового розслідування проігноровано, що ОСОБА_8 , як директор ТОВ «Захбудком», укладав цивільно-правові договори з власниками земельних ділянок, тобто про спільну сумісну діяльність. Однак слідчим вказані факти були проігноровані та навмисно не досліджені.

Кошти, які були отримані ОСОБА_8 в готівковій формі від замовників, були внесені на рахунок підприємства. За ці кошти він офіційно купував будівельні матеріали, оплачував роботу робітників, субпідрядників, сплачував податки. Оборотно-сальдові відомості ТОВ «Захбудком» за період 2019-2024 роки долучені до матеріалів справи, однак належним чином не досліджені. А тому, на думку апелянта, поняття завдання шкоди потерпілим, не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на особистих домислах слідчого.

Апелянт вказував, що за час перебування ОСОБА_8 під вартою у нього погіршився стан здоров`я, з`явилися симптоми артеріальної гіпертензії, а продовження строку тримання під вартою підозрюваного, з урахуванням змін стану його здоров`я, створює небезпеку для його життя.

Вважає за доцільне змінити підозрюваному запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Доцільність такого запобіжного заходу полягає також у тому, що ОСОБА_8 до затримання офіційно працював, має постійне місце проживання, на його утриманні перебувають дружина та троє дітей, яких він повинен забезпечувати.

Адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього не надходило клопотань про відкладення судового розгляду. Підозрюваний ОСОБА_8 також не заявляв клопотань про бажання приймати участь у судовому розгляді. А тому колегія суддів вважає можливим здійснювати судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без його участі та участі підозрюваного, оскільки в поданій апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Апеляційним судом встановлено, що 25.10.2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0003881 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3, ч.4 ст. 358 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння грошовими коштами громадян, під приводом здійснення ТОВ «Захбудком» господарської діяльності з будівництва об`єктів житлової нерухомості, не маючи права власності чи користування відповідними земельними ділянками, необхідних дозвільних документів на будівництво, затвердженої проектно кошторисної документації та права на відчуження об`єктів нерухомості, у період часу з 16.11.2020 року по теперішній час незаконно заволодів грошовими коштами громадян у розмірі 25 768 695 гривень, які передавали йому потерпілі у якості інвестицій у будівництво майбутніх житлових будинків (танхаусів), а також майбутніх квартир.

Крім того, з метою видимості належного укладення договору постачання електричної енергії №1007 від 26.08.2024 та додатків до нього ОСОБА_8 , самостійно підробив ці документи, здійснивши виконання підпису від імені голови кооперативну ОСОБА_10 , шляхом використання факсимільного кліше, яке за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ним було заздалегідь виготовлене, без відома та згоди ОСОБА_10 .

Також, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_8 без відома та згоди посадових осіб ОКООП «Коровія Дубки» забезпечив підписання ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» підробленого договору №1007 від 26.08.2024 та додатків до нього, що спричинило незаконне підключення об`єктів нерухомості, зведених ним на зазначеному масиві, до електричних мереж через точку приєднання, яка належить обслуговуючому кооперативу «Коровія Дубки».

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_11 підозри підтверджується даними протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , протоколом тимчасового доступу до ТОВ «ЧОЕК», даними висновку експерта №СЕ-19/126-25/129-ПЧ від 23.10.2025 про проведення почеркознавчої експертизи та іншими доказами.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які суд вирішує під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з точки зору достатності і допустимості доказів для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, колегія суддів вважає, що на підставі наявних доказів, підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 , є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та вірно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які у значній кількості приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

25.09.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), в особливо великих розмірах, вчиненому повторно. Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна.

21.11.2025 ОСОБА_8 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, організацією, з метою його використання та у подальшому використанні завідомо підроблених документів.

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.12.2025 строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 25 лютого 2026 року.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду та положення ст. 178 ч.1 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, що слугували підставою для обрання запобіжного заходу, які, наразі, не зменшились та унеможливлюють застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також на даний час існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, а саме є необхідність виконати ряд процесуальних дій для виконання вимог КПК України.

На думку колегії суддів, прийняте судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпціюневинуватості,переважаєпринцип поваги до особистої свободи,а також цілком відповідаєпрактиці ЄвропейськогоСуду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував всі обставини кримінального провадження та вимоги КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедуроюта прийняв законне і обґрунтоване рішення, продовживши щодо підозрюваного ОСОБА_8 саме такий запобіжний захід.

Що стосується тверджень апелянта про погіршення стану здоров`я ОСОБА_8 , то такі обставини нічим не підтверджені, даних про те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може перебувати в умовах СІЗО, в матеріалах справи немає та не були додані апелянтом.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу немає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.12.2025 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя