Провадження № 1-кс/932/6676/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на постанову військово- лікарської комісії, в порядку ст.206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2025 ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра із скаргою, в порядку ст.206 КПК України, на постанову військово - лікарської комісії, у якій просить визнати недійсними результати ВЛК Якова від 23.09.2025; визнати протиправним і скасувати відповідний наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині призову на військову службу під час мобілізації до військової частини; скасувати наказ про мобілізацію ОСОБА_3 та його включення зі списків особового складу; скасувати Наказ №249 від 24.09.2025 про зарахування до списків особового складу Національної академії сухопутних військ ім. П. Сагайдачного; зобов`язати військову частину, де утримується ОСОБА_4 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби та виключити ОСОБА_3 зі списків особового складу відповідної військової частини; витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 докази, що вони подавали ОСОБА_3 у розшук та мають відповідне рішення слідчого судді та відповідне відкрите кримінальне провадження з цього приводу, згідно якого він був у розшуку; витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 завірену належним чином копію звернення до поліції про необхідність знайти ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 18 ч. 1 вказаної статті, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У положеннях ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні.

Статтею 206 КПК України визначені обов`язки судді щодо захисту прав людини, зокрема: кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Таким чином, розгляду у порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, та обов`язки щодо захисту прав людини у слідчого судді виникають в ході досудового розслідування.

Аналізуючи зміст скарги, зокрема її прохальної частини, слідчий суддя дійшов висновку, що КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді з`ясовувати питання порушені заявником та не наділяє його повноваженнями надавати оцінку діям і рішенням військово - лікарської комісії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини, тощо, в порядку ст.206 КПК України, оскільки порушені питання виходять за між повноважень слідчого судді.

Слід зауважити, що призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, передбачений ст. 65 Конституції України, відтак, не є незаконним утриманням особи.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Незгода з діями і рішеннями військово - лікарської комісії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини, тощо, не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування. А тому, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для розгляду у порядку ст. 206 КПК України заяв, скарг, поданих не в рамках кримінального провадження.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Порядок розгляду суддею питань, визначених ст. 206 КПК України, положення цього Кодексу не регулюють, а тому слідчий суддя вважає, що слід застосувати норму ч. 4 ст. 304 КПК України щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на вищенаведене, у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову військово- лікарської комісії, поданою в порядку ст.206 КПК України, необхідно відмовити.

Керуючись ст. 206, 303-304 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову військово- лікарської комісії в порядку статті 206 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1