Справа № 466/968/26
Провадження № 1-кс/466/366/26
У Х В А Л А

13 лютого 2026 року м. Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

09.02.2026р. в Шевченківському районному суді м.Львова через систему «Електронний суд» зареєстровано скаргу від 06.02.2026 року адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, в якій заявник просить поновити пропущений строк на подання скарги, визнати незаконною бездіяльність посадових осіб ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі його заяви від 18.10.2025 року та розпочати досудове розслідування.

Ознайомившись з цією скаргою, вважаю, що вона підлягає поверненню скаржнику, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як слідує з матеріалів скарги, 18.10.2025 року ОСОБА_3 подав до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення. Ця заява працівниками поліції була зареєстрована в інформаційно комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 34655 від 18.10.2025 року.

Відомості про злочин за заявою ОСОБА_3 від 18.10.2025р. не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Лише з отриманої 03.02.2026р. відповіді ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 04.11.2025 року ОСОБА_3 дізнався про те, що перевірку за його зверненням було припинено і відомості до ЄРДР не внесені. Самого листа він не отримував через неправильно написану назву вулиці в адресі його місця проживання. Вважає таку обставину поважною причиною пропуску строку на звернення зі скаргою, просить поновити цей строк та визнати неправомірною бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення на підставі поданої ним заяви.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви.

За ч.5 ст.115 КПК України при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Отже, визначений ч.1 ст.314 КПК України десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації в ЄРДР відомостей про злочин.

Вищевказане твердження викладено в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Згідно ч.7 ст. 115 КПК України, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Виходячи зі змісту скарги та долучених до неї документів, заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення отримана адресатом і зареєстрована у ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області 18.10.2025 року.

Отже перебіг 24-годинного строку для реєстрації в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення розпочався 18.10.2025р. і завершився 19.10.2025р., оскільки саме у цей проміжок часу відомості про злочин мали б бути внесені до ЄРДР.

Перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР почався 20.10.2025р. Впродовж 10 днів з того часу заявник мав право звернутись до слідчого судді з даною скаргою, якщо відомості до ЄРДР внесені не були.

Для обчислення початку перебігу строку оскарження такої бездіяльності слідчого, прокурора дата отримання заявником письмової відповіді щодо його скарги значення не має.

Скарга до слідчого судді зареєстрована в системі «Електронний суд» 06.02.2026 року - через 3 місяці 16 днів після завершення строку на її подання.

Відповідно до п.1, п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012, № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку.

У скарзі адвокат просить поновити пропущений строк подання скарги.

Відповідно до частин 1, 2 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 26.08.2020 у справі №760/18778/18, «Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником».

У розумінні норми ст. 117 КПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого, зазначеного у ст. 304 КПК України, має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 93-96 постанови від 19.01.2023 у справі № № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників … судочинства та своєчасного виконання ними передбачених … певних процесуальних дій. Інститут строків … сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників … процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження бездіяльності слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Враховуючи у даній справі те, що строк звернення в суд зі скаргою давно минув, заявник ОСОБА_3 впродовж трьох місяців не цікавився станом розгляду його заяви і не вживав заходи для того щоб про нього довідатися, проявляючи байдужість до своїх прав, підстави для поновлення строку звернення в суд зі скаргою відсутні, скаргу слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.303,304 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення на підставі заяви від 18.10.2025 року - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_4