Справа № 136/1547/25
провадження № 1-кп/136/112/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, в режимі відеоконференції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000061 від 16.06.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коханівка, Липовецького району, Вінницької області, та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовець, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , призваний 28.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України, будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України та триває по теперішній час.

24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації на території України.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , 04 червня 2025 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в с. Козинці Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області, достовірно знаючи про відсутність ОСОБА_6 , яка являється власницею дачного будинку, який розташований по АДРЕСА_1 та наявність у останньої металевих гаражних воріт, які знаходяться на території вказаного господарства вирішив здійснити їх крадіжку.

У подальшому, солдат ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння, підійшов до підсобного приміщення, біля якого знаходились металеві розпашні гаражні ворота, кустарного виробництва, розміром кожної стулки 2,02x1,2 м., які належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого по частинах виніс їх за межі домогосподарства і тим самим таємно викрав, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями солдат ОСОБА_7 , завдав потерпілій ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 8 742,00 грн., що підтверджується відповідним висновком судової товарознавчої експертизи.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений вину, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду своїми поясненнями, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння. Додатково повідомив, що через два дні після вчиненого добровільно повернув викрадені ворота власниці, наразі має намір повернутися на військову службу, а тому просить призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Від потерпілої ОСОБА_6 до суду надійшла заява про судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності. Матеріальних та інших претензій до обвинуваченого не має, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд переконався у тому, що покази обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України та обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, які характеризують його особу, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

За таких обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, раніше не судимий, є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні малолітнього сина, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, з урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, щирого каяття, відсутності майнових претензій з боку потерпілої, особи винного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, бажає продовжити військову службу та захищати Батьківщину та інших обставин справи, суд дійшов висновку погодитись з позицією сторін в дебатах щодо призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України та призначенням покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, на підставі ст. 58 КК України, суд, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який на даний час є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, бажає продовжити службу, вважає за можливе замінити покарання у вигляді позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 .

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що з моменту вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 суттєво змінив свої погляди, що свідчить про його позитивну соціальну спрямованість і наявність бажання щодо виправлення та перевиховання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.06.2025, ОСОБА_3 було затримано 29.06.2025 о 14:40 у порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 30.06.2025 стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з моменту фактичного затримання з 29.06.2025 по 27.08.2025. Окрім того ОСОБА_3 визначено заставу у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

01.07.2025 ОСОБА_3 звільнено з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 під заставу згідно вказаної вище ухвали суду, у зв`язку із внесенням застави на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області заставодавцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією № 9383-4403-1472-8870 від 01.07.2025.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду кримінального провадження, він підлягає скасуванню, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_8 .

Строк тримання ОСОБА_3 в місці попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 29.06.2025 по 01.07.2025, зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання виходячи з наступного розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 50, 58, 63, 65-67, 69, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394, 395, 532 КПК України КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України призначити ОСОБА_3 , замість основного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 29.06.2025 по 01.07.2025, виходячи з наступного розрахунку: 1 (один) день ув`язнення за 3 (три) дні службового обмеження для військовослужбовців.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень - скасувати, повернувши заставодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 суму застави у вище зазначеному розмірі.

Речові докази: частини металевих гаражних воріт, розпашних, кустарного виробництва, розміром кожної стулки: 2,02х1,2м., - повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта № 1514/25-21 від 26.06.2025) в розмірі 848 (вісімсот сорок вісім) гривень 16 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Липовецький районний суд Вінницької області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9