Номер провадження: 11-сс/813/2044/25
Справа № 946/7596/25 1-кс/946/1939/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 29.09.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою в інтересах ОСОБА_7 від 18.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що в провадженні Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. наразі перебуває к/п №0001199 від 02.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 14.08.2025, зміст якої є тотожнім змісту заяви від 18.08.2025, натомість, повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачено.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість з огляду на залишення слідчим суддею поза увагою того, що приписи ст. 214 КПК України носять імперативний характер, не підлягають широкому тлумаченню, проте відомості до ЄРДР за фактом здійснення депутатом Ренійської міської ради Ізмаїльського р-ну Одеської обл. ОСОБА_8 самоправних дій, що кваліфікуються за ст. 356 КК України, не вносились, не зважаючи на те, що саме ним було обрано шлях стягнення заборгованості ТОВ «Грейн Лоджістік» перед ФОП ОСОБА_9 за оренду земельної ділянки шляхом утримання та привласнення належного ОСОБА_7 транспортного засобу навантажувача фронтального марки LiuGong модель CLG856H, 2021 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Посилаючись на викладені обставини, представник заявника ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу на бездіяльність задовольнити.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, до початку апеляційного розгляду подав клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі, в якому зауважив на тому, що у провадженні Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. перебуває к/п №0001199 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, відомості про яке були внесені на підставі заяви представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 від 14.08.2025, зміст якої є тотожнім за змістом заяви від 18.08.2025, внаслідок чого підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку представника заявника, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника ОСОБА_6 , яка вимоги своєї апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз вищевикладеного судового рішення дає підстави дійти висновку про те, що воно вимогам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону відповідає з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

При цьому, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої представником ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 до суду 1-ої інстанції 25.09.2025 в порядку ст. 303 КПК України (а.с. 1-5) вбачається, що остання оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 18.08.2025 про вчинення депутатом Ренійської міської ради Ізмаїльського р-ну Одеської обл. ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

При цьому, до поданої скарги представником ОСОБА_6 було долучено копію відповіді заступника керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_11 за вих. №59-642ВИХ-25 від 22.09.2025, згідно з якою представника заявника було повідомлено про те, що за вказаними нею фактами органом досудового розслідування, а саме СВ ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. вже внесені відомості до ЄРДР та здійснюється досудове розслідування к/п №0001199 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а також було зауважено про те, що якщо в ході досудового розслідування будуть встановлені додаткові обставини, які можуть свідчити про вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим буде прийнято рішення відповідно до вимог КПК України (а.с. 13).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На підставі аналізу наявних у розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що 14.08.2025 представником ОСОБА_6 було подано до ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначила, що ОСОБА_9 разом зі своїм батьком ОСОБА_8 , депутатом Ренійської міської ради Ізмаїльського р-ну Одеської обл., а також директором КП «Водоканал» Ренійської міської ради, незаконно заволоділи та привласнили транспортний засіб, належний на праві приватної власності ОСОБА_7 навантажувач фронтальний марки LiuGong модель CLG856H, 2021 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , утримуючи його на закритій охоронюваній території за адресою: м. Рені, вул. 28 Червня, буд. 311 (а.с. 23-24).

В прохальній частині вищевказаної скарги представник ОСОБА_6 просила, серед іншого, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 193, 289 КК України.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 28.08.2025 було задоволено скаргу представника ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважених посадових осіб ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. внести до ЄРДР відомості за заявою представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 від 14.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення та надати заявник витяг з ЄРДР (а.с. 27-29).

На підставі вищезазначених ухвали слідчого судді та заяви представника заявника ОСОБА_7 від 14.08.2025 до ЄРДР 02.09.2025 були внесені відомості за №0001199 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, зокрема, за фактом не передачі транспортного засобу власнику ОСОБА_7 та відмову в доступі до вказаного транспортного засобу (а.с. 35).

При цьому, 18.08.2025 представником ОСОБА_6 до Офісу Генерального прокурора було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.с. 32-33).

Проаналізувавши обставини, викладені представником заявника в заяві від 18.08.2025, вбачається, що вони аналогічні обставинам, викладеним в заяві від 14.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, представник зауважує на тому, що ОСОБА_9 разом зі своїм батьком ОСОБА_8 , депутатом Ренійської міської ради Ізмаїльського р-ну Одеської обл., а також директором КП «Водоканал» Ренійської міської ради, незаконно заволоділи та привласнили транспортний засіб, належний на праві приватної власності ОСОБА_7 навантажувач фронтальний марки LiuGong модель CLG856H, 2021 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , утримуючи його на закритій охоронюваній території за адресою: м. Рені, вул. 28 Червня, буд. 311.

Так, в поданій заяві від 18.08.2025 представник заявника ОСОБА_7 жодних нових обставин, які б свідчили про необхідність внесення відомостей до ЄРДР, не наводить, фактично викладає відомості, аналогічні тим, що були нею зазначені в попередній заяві про вчинення кримінального правопорушення від 14.08.2025.

За встановлених обставин колегія суддів констатує, що відомості за повідомленими представником заявника ОСОБА_7 обставинами заволодіння та привласнення належного їй на праві приватної власності транспортного засобу наразі вже внесені до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України з присвоєнням кримінальному провадженню №0001199, при цьому, чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості повторного внесення до ЄРДР відомостей за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження відповідної інформації.

При цьому, в поданій скарзі на бездіяльність представник заявника ОСОБА_6 зауважує на тому, що до ЄРДР були внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, натомість, відомості за фактом здійснення ОСОБА_8 самоправних дій, що кваліфікуються за ст. 356 КК України, не вносились.

Надаючи оцінку зазначеним твердженням представника заявника, колегія суддів зауважує на тому, що попередня кваліфікація кримінального правопорушення, відповідно до вимог п. 1 Розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, здійснюється органом досудового розслідування під час внесення до ЄРДР відповідних відомостей, на підставі аналізу обставин та фактів, викладених у заяві, при цьому, правова кваліфікація діяння може змінюватись в процесі здійснення досудового розслідування, за результатами збору та відповідної оцінки зібраних доказів.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції констатує, що наразі відомості про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодінням та привласненням належного ОСОБА_7 на праві приватної власності транспортного засобу, внесені до ЄРДР та за даним фактом Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, тобто фактично бездіяльність слідчого та прокурора на теперішній час відсутня.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 29.09.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 18.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4