Справа № 598/2762/23
провадження № 1-кп/598/29/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , інших учасників судового провадження: представника потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження за №598/2762/23 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, непрацюючої, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,

за ст. 128 КК України,

встановив:

15 липня 2023 року, приблизно об 14:20 год., між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебували на подвір`ї домогосподарства за місцем тимчасового проживання сина останньої - ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наблизилась до ОСОБА_7 та відштовхнула її від себе обома руками в область грудної клітки, від якого остання почала втрачати рівновагу та намагаючись уникнути падіння на землю схопила ОСОБА_4 за одяг, в який та була одягнена. Надалі, ОСОБА_4 , не маючи прямого умислу та не передбачаючи можливості настання негативних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій, хоча повинна була і могла їх передбачити, діючи з більшою обачністю, схопила ОСОБА_7 за руки в ділянці плечей та масою свого тіла повалила її на землю, в результаті чого ОСОБА_7 при падінні вдарилася лівою лопаткою об бетонний бордюр.

В результаті необережних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців обох плечей, забиття м`яких ділянок лівого плечового суглоба у вигляді набряку, закритої травми лівого плечового суглоба у виді пошкодження зв`язкового апарату розриву акроміально - ключичного зчленування, що супроводжувалось розвитком післятравматичної брахіалгії (болі у плечовому суглобі), які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, як за ознаками спричинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_4 не визнала і в судовому засіданні пояснила, що дійсно 15 липня 2023 року приблизно о 14 годині між нею та ОСОБА_7 на подвір`ї домогосподарства за місцем тимчасового проживання сина останньої, що за адресою: АДРЕСА_2 , відбувся словесний конфлікт. Причиною цього було те, що ОСОБА_7 не давала їй пройти до городу, який знаходився позаду будинковолодіння. При цьому, вона ОСОБА_7 не штовхала та не завдавала їй тілесних ушкоджень, а навпаки остання розірвала футболку, в яку вона була одягнена.

Разом з тим, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження дослідженими в ході судового розгляду доказами по справі.

Так, потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердила, що 15 липня 2023 року біля обідньої пори до будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 , і де вона з сином тимчасово проживали, оскільки орендували вказане будинковолодіння, під`їхала на автомобілі ОСОБА_4 .. Конфлікт між нею та ОСОБА_4 розпочався з агресивних дій ОСОБА_4 , яка, перелізши через паркан та потрапивши на території домогосподарства, одразу вибила з її рук мобільний телефон та здійснила поштовх руками б область грудної клітки (лівого передпліччя), в результаті якого вона втратила рівновагу та при падінні вдарилась лівою частиною тіла, а саме рукою та плечем об бордюр. Знаходячись в лежачому положенні, ОСОБА_4 завдала їй ще одного «зневажливого» удару ногою по тілу. Після падіння вона відчула головокружіння, слабкість, пізніше появились синці та біль, після чого звернулась в лікарню.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що був очевидцем конфлікту, який відбувся між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , оскільки знаходився на відстані близько 3 (трьох) метрів від них. В ході даного конфлікту, ОСОБА_4 , перелізши через паркан будинковолодіння, що знаходиться в селі Чернихівці, одразу наблизилась до ОСОБА_7 та вибила з її рук мобільний телефон, після чого здійснила поштовх в ліву половину грудної клітки від якого ОСОБА_7 втратила рівновагу та впала на спину.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердив, що був очевидцем конфлікту, який відбувся 15 липня 2023 року на території орендованого ним будинковолодіння, що знаходиться в с.Чернихівці Тернопільського району Тернопільської області, між ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_7 , оскільки знаходився в безпосередній близькості до них. В ході даного конфлікту ОСОБА_4 , знаходячись в агресивному стані, перелізши через паркан, ударом правої руки вибила з рук ОСОБА_7 мобільний телефон, після чого здійснила поштовх руками у ліву частину грудної клітки останньої, від якого ОСОБА_7 втратила рівновагу та, впавши на землю, вдарилася лівим плечем.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердила, що 15 липня 2023 року приблизно біля обіду вона разом з сестрою ОСОБА_4 під`їхали до будинковолодіння, що знаходиться в с.Чернихівці Тернопільського району Тернопільської області, і яке раніше належало їх батькам, з метою зібрати часник, який ріс на городі, що за даним будинковолодінням. Однак син ОСОБА_7 , який орендував в той час будинковолодіння, відмовився впускати сестру на територію господарства, тому остання перелізла через паркан на територію господарства. Тоді ж, а саме на подвір`ї будинковолодіння, і відбувся словесний конфлікт між сестрою та ОСОБА_7 , яка також не пускала сестру пройти до городу. При цьому, ОСОБА_7 ОСОБА_4 не штовхала та не завдавала їй тілесних ушкоджень, а навпаки ОСОБА_7 порвала футболку, в яку була одягнута сестра. Все це вона бачила, оскільки спостерігала за конфліктом за парканом, перебуваючи на вулиці села.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона була запрошена працівниками поліції в якості понятого при проведенні слідчих експериментів за участі потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які в свою чергу розповіли та показали яким чином ОСОБА_4 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 під час суперечки, яка мала місце між ними 15 липня 2023 року на подвір`ї будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Cвідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_11 ..

Витягом з ЄРДР, згідно якого у кримінальному провадженні № 0000104 відомості про скоєння кримінального правопорушення за ст.128 КК України було внесено в ЄРДР 16.07.2023 року (т.1 а.к.п. 68).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 липня 2023 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , де остання розповіла та показала яким чином їй було завдано тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_4 (т.1 а.к.п. 69-74).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 липня 2023 року за участі свідка ОСОБА_8 , де останній розповів та показав яким чином ОСОБА_4 завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т.1 а.к.п. 76-79).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 липня 2023 року за участі свідка ОСОБА_12 , де останній розповів та показав яким чином ОСОБА_4 завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т.1 а.к.п. 80-84).

Висновком експерта №609 від 18 вересня 2023 року судово-медичної експертизи, відповідно до якої при судово-медичній експертизі 19.07.2023 у ОСОБА_7 виявлені синці обох плечей, ознаки забиття м`якої ділянки лівого плечового суглобу у вигляді набряку. У ОСОБА_7 , згідно із вивченими медичними документами, при огляді 17.07.2023 лікарем КНП «Збаразька центральна лікарня» ЗМР та подальшому амбулаторному спостереженні, на підставі даних ультразвукового і рентгенографічного дослідження було встановлено закриту травму лівого плечового суглоба у виді пошкодження зв`язкового апарату розрив акроміально-ключичного зчленування, що супроводжувалось розвитком післятравматичної брахіалгії (біль у плечовому суглобі). Характер і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень, відмічений у медичних документах характер ушкодження ділянки лівого плечового суглоба, встановлені рентгенологічні властивості, вказують на їх утворення від дії тупих предметів незадовго до її звернення по медичну допомогу, не виключено у вказаний в постанові термін події. Утворення виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень за наведених у постанові і повідомлених нею при судово-медичній експертизі обставин події, в тому числі внаслідок «падіння з висоти власного зросту», не виключається. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1 (а, в), 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (т.1 а.к.п. 90-93).

Протоколом огляду відеозапису від 19 липня 2023 року, згідно якого було оглянуто відеозапис, що знаходиться на оптичному диску носія інформації DVD+R. При цьому, на відеозаписі зафіксоване, як ОСОБА_4 перелізає через ворота на територію домогосподарства та рухається в сторону ОСОБА_7 , котра веде відеозйомку (т.1 а.к.п. 117-121).

Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, що знаходиться на оптичному диску носія інформації DVD+R. При цьому, на відеозаписі зафіксоване, як ОСОБА_4 перелізає через ворота на територію домогосподарства та рухається в сторону особи, котра веде відеозйомку (т.1 а.к.п.122).

В судовому засіданні було допитано експертку ОСОБА_14 , яка надала роз`яснення щодо проведеної нею судово-медичної експертизи, в тому числі відповідала на питання сторони захисту, а також зазначила, що при проведенні експертизи та наданні висновку нею були використані вихідні дані, зазначені слідчим у постанові про призначення експертизи. Крім того, нею також було досліджено медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_7 та оптичний цифровий комп`ютерний DVD-R диск «ALERUS» із записами рентгенограм потерпілої ОСОБА_7 , який було надано слідчому самою потерпілою. При цьому підтримала висновки, які викладені в експертизі.

Суд вважає, що вищевказана судово-медична експертиза проведена експертом на високому професійному рівні і в суду не викликають сумнівів та підтверджує обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Суд не приймає до уваги доводів обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона не скоювала даного кримінального правопорушення, оскільки вина обвинуваченої стверджується сукупністю вищевказаних доказів, досліджених у справі, які в свою чергу об`єктивно узгоджуються між собою.

Досліджені судом докази у їх сукупності повністю підтверджують кваліфікацію вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, а також вказують на обставини та спосіб його вчинення, зокрема, щодо місця, часу та послідовності подій, які відбувались, а також вказують саме на обвинувачену ОСОБА_4 як на особу, причетну до вчинення злочину, що свідчить про їх достовірність, належність, об`єктивність та повноту.

Поряд з цим, суд не приймає до уваги показів свідка ОСОБА_10 в частині її показань про те, що її сестра ОСОБА_4 не штовхала ОСОБА_7 під час словесного конфлікту та не завдавала останній тілесних ушкоджень, оскільки дані твердження спростовуються іншими об`єктивними доказами по справі, які узгоджуються між собою.

Суд не приймає до уваги тверджень захисника ОСОБА_5 щодо недопустимості ряду доказів виходячи із наступного.

Так, захисник ОСОБА_5 ствердила, що слід визнати недопустимими доказами протоколи проведення слідчих експериментів від 28 липня 2023 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 з тих підстав, що допитана в якості свідка ОСОБА_13 , яка приймала участь в даних слідчий діях в якості понятої, чітко не пригадує обставин, що вказані у даних протоколах, а свідок ОСОБА_11 , яка також приймала участь у вказаних слідчих діях в якості понятої, є дружиною працівника поліції, що на думку захисника є заінтересованою особою, та відповідно до ст.223 КПК України не може бути понятою при проведенні слідчого експерименту.

Разом з тим, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердила те, що саме її залучали в якості понятої при проведенні слідчих експериментів за участі потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .. При цьому вона чітко вказала про те, що вона розуміла в якості кого її було запрошено при проведенні вищевказаних слідчих дій та дала пояснення щодо обставин проведених експериментів. При цьому, суд приймає до уваги пояснення свідка про те, що вона чітко не пригадує деяких незначних обставин, які вказані у протоколах слідчих дій, оскільки з моменту проведення експериментів до допиту її в якості свідка в суді пройшов досить тривалий час.

Суд не приймає до уваги тверджень захисника ОСОБА_5 про те, що понята ОСОБА_11 , яка є дружиною працівника поліції, є заінтересованою особою та не могла приймати участь в якості понятої при проведені слідчих експериментів, оскільки в судовому засіданні не було здобуто доказів заінтересованості ОСОБА_11 у розглядів даного кримінального провадження, а саме по собі перебування в шлюбі з працівником поліції, який не є учасником даного кримінального провадження, не може свідчити про заінтересованість останньої в результатах даного кримінального провадження.

Також, захисник ОСОБА_5 просить визнати недопустимим доказом висновок судово-медичної експертизи №609 від 18 вересня 2023 року з підстав, що матеріали для проведення експертизи експерт отримала напряму від потерпілої, тобто у непроцесуальний спосіб, що суперечить вимогам ч.4 ст.69 КПК України.

Однак, суд не приймає до уваги дані твердження захисника ОСОБА_5 щодо визнання недопустим доказом вищевказаного висновку судово-медичної експертизи №609 від 18 вересня 2023 року, оскільки амбулаторну картку хворого ОСОБА_7 та оптичний цифровий комп`ютерний DVD-R диск «ALERUS» із записами рентгенограми потерпілої, експертка ОСОБА_14 отримала від потерпілої ОСОБА_7 , яка є стороною кримінального провадження і має право подавати докази. Дана позиція суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного суду, що викладена у постанові від 27.01.2020 року у справі №754/14281/17.

Не заслуговують на увагу і посилання сторони захисту на те, що у висновку експертка не описує які саме клінічні прояви характеризують ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої, оскільки у висновку чітко встановлено та описано, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, яка досягла пенсійного віку, і приходить до висновку, що їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому, враховуючи пом`якшуючу її вину обставину, як те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, в зв`язку з чим слід звільнити її згідно ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. При цьому, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 іспитовий строк терміном на 01 (один) рік та покласти на неї наступні обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 в її користь 7300 гривень завданої матеріальної шкоди та 20000 гривень завданої моральної шкоди слід задовольнити частково виходячи із наступного.

Так, згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відмовляючи у задоволенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_4 7300 гривень завданої матеріальної шкоди суд виходи із того, що потерпілою цивільним позивачем ОСОБА_7 не надано суду жодних доказів (документів, квитанцій, чеків), які б підтверджували понесення нею витрат на лікування, придбання медикаментів чи інших витрат, пов`язаних з спричинення майнової шкоди від злочину. При цьому, суд не приймає до уваги копію платіжної інструкції Р24АD7854, згідно якої ОСОБА_8 перерахував ОСОБА_15 5698 гривень 49 копійок власних коштів (т.1 а.к.п.35), оскільки вказаний доказ сам по собі не свідчить про спричинення потерпілій цивільному позивачу ОСОБА_7 матеріальної шкоди у вказаному розмірі даним злочином.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення з ОСОБА_4 завданої моральної шкоди, суд приходить до висновку, що його слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 15000 гривень завданої моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує фізичні та моральні страждання потерпілої, порушення її нормальних життєвих стосунків з оточуючими протягом тривалого часу, пережитий психологічний стрес, а тому вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_16 15000 гривень. Відмовляючи ОСОБА_16 у стягненні решти коштів суд виходив з того, що в судовому засіданні не було наведено переконливих аргументів щодо необхідності стягнення вказаної нею суми.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, призначивши їй покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 01 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП ) в користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

В решті позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено та підписано 17 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_17