Номер провадження:1-кс/521/518/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2025 року за №0000446, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, а саме автомобіля «Zeeker 001» д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 31.12.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 27.12.2025 року за №0000446, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що власником автомобіля є ОСОБА_5 , є невідкладна необхідність у використанні автомобіля, крім того, без відповідного обслуговування транспортний засіб може бути непридатним до експлуатації, а отже є потреба в скасуванні арешту на майно.

Представник заявника, адвокат ОСОБА_4 та заявник ОСОБА_5 повідомлені належним чином про дату та час проведення судового засідання, участі в судовому засіданні не приймали.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що зазначений транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, пояснення слідчого, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 31.12.2025 року було накладено арешт на транспортний засіб марки «Zeeker 001» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, з позбавленням права розпорядження та користування даним майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Дія заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Враховуючи, що за час тривалого перебування вищевказаного автомобілю на штрафмайданчику може привести до пошкодження автомобіля, що призведе до спричинення матеріальної шкоди власнику майна, суд приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_5 та можливість передання транспортного засобу на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому суд зазначає, що арешт вказаного майна в частині заборони розпорядження цим майном не скасовується та на власника майна покладаються обов`язки щодо збереження майна та надання його для огляду у якості речового доказу під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту на вказаний транспортний засіб у частині позбавлення права користування, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 31.12.2025 року, залишивши заборону розпоряджання ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна- задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 31.12.2025 року на транспортний засіб марки «Zeeker 001» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, у частині позбавлення права користування, залишивши заборону на розпоряджання майном.

Передати автомобіль марки «Zeeker 001» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору його власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання.

Попередити власника майна про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК України.

Виконання ухвали доручити прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1