КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8210/25
Провадження № 1-кп/552/786/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

за участю секретаря - ОСОБА_2 ;

сторони та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ;

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ;

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 30.09.2025, за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улакли, Великоновосілківського району, Донецької області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний тел. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

В свою чергу за ч. 9 ст. 15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість згідно ч. 10 ст. 15 цього закону забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, в вересні 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання можливості керування транспортними засобами, перебуваючи у в місті Полтава, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав невстановленій досудовим слідством особі, свою власну фотокартку та особисті ідентифікаційні дані для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та передала громадянину ОСОБА_5 бланк посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_5 , а останній його отримав з метою подальшого використання.

У придбаному ОСОБА_5 бланку посвідченні водія НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 24-7125.2025 р.ІІ кв. », заповнений на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

У подальшому, 29 вересня 2025 року о 23 год. 06 хв., ОСОБА_5 , рухаючись по автодорозі в межах населеного пункту м. Полтава по вулиці Кучеренка, 49, керуючи автомобілем ВАЗ 21099 зеленого кольору ДНЗ НОМЕР_4 та маючи при собі підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 24-7125.2025 р.ІІ кв.» на власне ім`я був зупинений працівниками БУПП в Полтавській області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 пред`явив інспектору взводу № 2 роти № 4 БУПП в Полтавській області ОСОБА_6 підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 24-7125.2025р. ІІ кв.» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Закон про кримінальну відповідальність, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

Мотиви розгляду судом обвинувального акта у спрощеному провадженні та обґрунтованість матеріалами досудового розслідування беззаперечного визнання винуватості.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, згідно заяви ОСОБА_5 від 30.09.2025, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Суд, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною своєї винуватості, оцінивши всі обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа, доведена у повному обсязі.

Позиції сторін та мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра/нарколога, станом на дату ухвалення вироку, не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він щиро розкаюється у вчинені кримінального правопорушення.

З урахуванням усіх даних в їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає, за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення встановленої ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення судом інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов за матеріалами кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи у кримінальному провадженні № СЕ-19/117-25/21530-ДД від 30.09.2025 складають 2674,20 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення у цьому провадженні не застосовувались.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого:

-ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн;

-ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП (невідомий), на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 2674,20 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні двадцять копійок) грн.

Речовий доказ, посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3, яке зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Матеріали досудового розслідування № 0000234 від 30.09.2025 в 1 томі на 95 арк. зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення особою, яка його оскаржує, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, тобто не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1