УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем: ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене у кримінальному провадженні № 201/9628/24 (пр. № 1-кп/201/505/2025), відомості про яке 25 липня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000671, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Дніпропетровськ, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Соборному районному суді міста Дніпра перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

У судовому засіданні прокурором було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яким обвинувачена була ознайомлена завчасно до початку його розгляду. Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що на даний час не зменшились ризики, які враховувались при застосуванні та продовженні стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 такого виду запобіжного заходу, оскільки остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а отже, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити те, в якому вона обвинувачується, у зв`язку із чим, просив у своєму клопотанні продовжити обвинуваченій строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на відсутність доказів існування ризиків, зазначених прокурором, та не доведеність неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу до обвинуваченої, а також на те, що обвинувачена ОСОБА_7 позитивно характеризується, перебуває у хворобливому стані і потребує медичного обстеження та оперативного лікування, оскільки вона має ряд медичних захворювань, у зв`язку з чим, просила застосувати до останньої більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_7 , з врахуванням свого хворобливого стану і необхідності медичного обстеження, підтримала думку свого захисника та просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 січня 2026 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, при вирішенні по суті клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні та продовженні стосовно обвинуваченої даного виду запобіжного заходу, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, при цьому, розгляд по суті кримінального провадження триває, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачена ОСОБА_7 має можливість переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а отже, з урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого ОСОБА_7 стороною обвинувачення діяння, строку покарання, яке може бути їй призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд доходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченої іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 строк тримання під вартою та з врахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останньої, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 .

Окрім цього, оцінюючи посилання сторони захисту щодо стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_7 , суд не може беззаперечно визнати даний факт, як підставу неможливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодних медичних висновків з приводу неможливості перебування обвинуваченої ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства та неможливості надання медичної допомоги останній в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» на адресу суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 194, 197, 199, 331, 369-372, КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 до 20 лютого 2026 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, є 20 лютого 2026 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3