Провадження №11-сс/991/104/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: представники власника майна адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.01.2026 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000663 від 27.12.2024 (далі - апеляційна скарга).

Історія провадження

1.31.12.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_8 .

2.19.01.2026 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду це клопотання прокурора задоволено (далі- ухвала слідчого судді).

3.21.01.2026 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга.

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали

4.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та вирішено накласти арешт на мобільний телефон iPhone 15Pro, model MTVF3J/A, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 (далі - мобільний телефон).

5.Слідчий суддя обґрунтував задоволення клопотання прокурора тим, що: (1) органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування детективами за фактом прохання депутатом Волинської обласної ради ОСОБА_9 , депутатом Луцької міської ради ОСОБА_10 та іншими особами надати неправомірну вигоду в загальній сумі 30 000 доларів США та одержання частини неправомірної вигоди у розмірі 15 000 доларів США від ОСОБА_11 за забезпечення ними позитивного голосування депутатами фракції ВО «Свобода» та прийняття рішень Луцькою міською та Волинською обласною радами, які дадуть можливість проводити будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури по АДРЕСА_1 ; (2) 19.12.2025 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК, ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 369 КК; (3) обставини вчинення злочинів, характер та послідовність дій ймовірно причетних осіб, в сукупності з наданими поясненнями та доданими до клопотання матеріалами, за попередньою оцінкою свідчать про наявність ознак злочинів, передбачених частиною 4 статті 368, статтею 368-5, частиною 1 статті 209 КК, про які йдеться в клопотанні; (4) майно, щодо якого вирішується питання про його арешт, вилучене в ході обшуку, проведеного 19.12.2025 у квартирі (м. Львів), що перебуває у власності та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_8 ; (5) зазначений обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.11.2025, якою прямо надано дозвіл на відшукання, зокрема, терміналів мобільного зв`язку, SIM-карт, за допомогою яких могло здійснюватися спілкування, листування із ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 щодо обставин придбання квартири за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , проведення у них ремонтних робіт, закупівлі меблів, побутової техніки чи іншого обладнання, а також купівлі автомобілів FORD KUGA номерний знак НОМЕР_4 та VOLKSWAGEN ID.UNYX, номерний знак НОМЕР_5 ; (6) відповідно до протоколу обшуку від 19.12.2025 в ході попереднього огляду мобільного телефону ОСОБА_8 виявлено листування у додатках для обміну повідомленнями, а у файлах містяться скан-копії документів щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ; у мобільному пристрої містяться також сліди видалення файлів та повідомлень, для відновлення яких необхідно проводити експертизу; (7) за версією слідства, ОСОБА_9 будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в період з грудня 2019 року по теперішній час набув особисто та з використанням третіх осіб, активів серед яких 3 об`єкти нерухомості та 2 транспортні засоби на загальну суму не менше 14 364 891 грн, що у більше ніж на 6500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи; (8) твердження прокурора про те, що виявлена на мобільному телефоні ОСОБА_8 інформація, може мати значення для кримінального провадження та може бути використана як доказ у ході досудового розслідування, зокрема щодо встановлення фактичних обставин придбання об`єктів рухомого та нерухомого майна, зокрема джерел походження коштів за які воно було придбане, його дійсних власників, залучених до фінансових операцій осіб тощо, є обґрунтованими; (9) постановою детектива його визнано речовим доказом; (10) існує необхідність у проведенні детального огляду вмісту вилученого мобільного телефону, в т. ч. шляхом проведення експертного дослідження, яке дозволить у повному обсязі скопіювати наявні на ньому файли та перевірити на предмет наявності видалених, у такому випадку суттєвим для отримання такої інформації є наявність самого пристрою, який становитиме предмет дослідження відповідного експерта; (11) накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

Вимоги і доводи апеляційної скарги прокурора

6.В апеляційній скарзі адвокат просив: (1) скасувати ухвалу слідчого судді; (2) постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

7.Доводи апеляційної скарги стосуються таких питань: (1) невідповідність клопотання детектива встановленим вимогам (не додано доказів про вміст телефону, що має доказове значення); (2) невідповідність вилученого мобільного телефону ознакам речових доказів через необґрунтованість слідчої версії про незаконність походження коштів на придбання двох квартир (у Львові та Києві); (3) відсутність мети арешту майна з огляду на здійснену фіксацію віднайдених відомостей [пояснення спеціаліста щодо необхідності подолання захисту FaceID за наявності паролю (коду допуску) не відповідають дійсності та матеріалам виробник (Apple Support), оскільки FaceID є лише альтернативним способом розблокування телефону для полегшення використання пристрою, під час обшуку власниця майна добровільно надала мобільний телефон та код допуску (при цьому протокол огляду мобільного телефону не додано)].

Позиції учасників провадження

8.У судовому засіданні представники власника майна адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу.

9.Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Оцінка та мотиви Суду

10.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).

11.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити аргументи щодо (1) відповідності арештованої речі критеріям речового доказу; (2) правильності встановлення слідчим суддею фактичних обставин щодо ініціативності стороною обвинувачення в питанні дослідження (фіксації) вмісту електронної пам`яті мобільного телефону до його арешту; (3) наявності потреби органу досудового розслідування в більш тривалому утриманні вилученого мобільного телефону.

(1) Щодо змісту підозри ОСОБА_9 й інших обставин, які досліджуються в межах кримінального провадження, його зв`язку з власником майна

12.Сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК.

13.Так, за версією слідства ОСОБА_9 не раніше 06.05.2025 висловив ОСОБА_11 прохання надати на його користь, ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб неправомірну вигоду у загальній сумі 30 000 доларів США за забезпечення ними позитивного голосування депутатами ВО «Свобода» та прийняття необхідних рішень із використанням наданої їм влади. Ця неправомірна вигода повинна бути надана двома частинами: (1) 15 000 доларів США після прийняття Луцькою міською радою рішення щодо затвердження розробленого проєкту детального плану території в межах вулиць В`ячеслава Чорновола, Ветеранів та р. Сапалаївка у місті Луцьку та (2) 15 000 доларів США після прийняття рішення Волинською обласною радою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_4. У свою чергу ОСОБА_11 погодився на прохання ОСОБА_9 та обіцяв надати обумовлену неправомірну вигоду. 04.08.2025 ОСОБА_11 передав, а ОСОБА_9 одержав обумовлену частину неправомірної вигоди в розмірі 15 000 доларів США за забезпечення позитивного голосування депутатами ВО «Свобода» та забезпечення прийняття Луцькою міською радою рішення від 30.07.2025 № 79/81. В цей же день ОСОБА_10 забрав у ОСОБА_9 одержану від ОСОБА_11 раніше обумовлену частину неправомірної вигоди в розмірі 15 000 доларів США та залишив її у власному автомобілі.

14.Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення за частиною 4 статті 368 КК Суд встановлював в цілях застосування до нього запобіжного заходу (пункти 31-40 ухвали Апеляційної палати ВАКС від 14.01.2026 у справі № 991/13232/25).

15.З матеріалів клопотання також вбачається, що в межах досудового розслідування також досліджуються обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_9 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, набув особисто та з використанням третіх осіб активи, щодо яких може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження, а саме 3 об`єкти нерухомості та 2 транспортні засоби, на загальну суму не менше 14 364 891 грн., що у більше ніж на 6 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (9 841 000 грн) перевищує його законні доходи (витяг з ЄРДР, рапорти детектива - а. с. 10-14, 22-24, 31).

16.Серед набутих активів, зокрема, такі як: (а) квартира у будинку бізнес класу ЖК «Avalon Yard» за адресою: АДРЕСА_2 ; (б) квартира у ЖК «Great» за адресою: АДРЕСА_3 .

17.Судом у цьому ж складі при перегляді ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.01.2026 про арешт майна ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_13 (провадження №11-сс/991/106/26) вже було встановлено серед іншого такі обставини:

(1) протоколами за результатами проведення НСРД зафіксовані неодноразові розмови ОСОБА_9 з депутатом Луцької міської ради ОСОБА_10 щодо обліку, підрахунків, зберігання (зокрема, в інших осіб з метою приховування) та подальшого розподілу грошових коштів невстановленого походження. За версією слідства під час цих зустрічей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розподіляють отримані ними грошові кошти за позитивно проголосовані питання у земельній сфері депутатами фракції ВО «Свобода» на засіданнях сесії Луцької міської ради;

(2) майновий стан подружжя ОСОБА_8: 1) у період 1998 - 8 місяців 2025 років доходи ОСОБА_9 складали 3 406 731 грн, зокрема, в період 2019-2024 років - 2 059 305 грн (без врахування сплачених податків та внесків), а його дружини ОСОБА_13 - 2 057 779 грн; 2) сума пенсійних виплат підозрюваному за 2023 - 8 місяців 2025 років становила 191 680 грн, а його дружині за період 2024 - 8 місяців 2025 років - 73 205 грн; 3) відповідно до відомостей з декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підозрюваний станом на 31.12.2024 зазначив такі власні залишки грошових коштів: 295 000 грн, 5 000 доларів США та активи дружини ОСОБА_13 - 7 000 доларів США;

(3) підозрюваний ймовірно здійснює контроль, зокрема, над такими активам: 1) квартирою, розташованою у місті Львів, право власності зареєстроване за донькою підозрюваного ОСОБА_8 та 2) квартирою, розташованою у місті Київ, право власності зареєстроване за племінницею (донькою рідної сестри) підозрюваного ОСОБА_14 .

18.Наведені обставини підтверджувались відомостями, зафіксованими за результатами проведення оперативно-розшукових заходів та НСРД, та Суд в цій частині повторює свої попередні висновки: (1) про ймовірне володіння підозрюваним квартирою у місті Києві свідчать, зокрема, зафіксовані розмови щодо здійснення підозрюваним ремонту в цій квартирі, надання її в оренду, вирішення питань про оплату комунальних послуг та повернення підозрюваним ОСОБА_9 цих коштів власнику квартири ОСОБА_14 , щодо необхідності реєстрації власника квартири як фізичної особи-підприємця з метою офіційного надання квартири в оренду, щодо подальшої сплати встановлених податків підозрюваним, надходження коштів за договором оренди квартири у місті Києві тощо. Під час обшуку 19.12.2025 за місцем проживання ОСОБА_9 були виявлені документи, що стосувалися здійснення ремонтних робіт та облаштування квартири у місті Києві, та платіжну інструкцію на видачу коштів в сумі 100 000 грн на ім?я ОСОБА_14 ; (2) щодо ймовірного придбання підозрюваним квартири у місті Львові зафіксовані розмови підозрюваного стосовно дизайну, ремонтних робіт в цій квартирі, вартості окремих матеріалів, постійного фінансового забезпечення підозрюваним своєї доньки (юридичного власника цієї квартири). Ймовірне придбання підозрюваним ОСОБА_9 та його дружиною вищезазначених об`єктів нерухомого та рухомого майна вочевидь не відповідає рівню їх офіційних (задекларованих) доходів.

19.Існуючі фактичні дані є вагомими та свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 368-5 КК, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

20.Отже, Суд дійшов висновку про наявність на цьому етапі підстав стверджувати про вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000663. При цьому Суд зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування не здійснюється перевірка «підставності» підозри за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» чи навіть менш суворим стандартом «обґрунтованої підозри», що є необхідною умовою при постановленні вироку чи обранні запобіжного заходу відповідно. Будь-які сумніви щодо наявності події злочину, усіх елементів його складу та винуватості конкретних осіб можуть бути перевірені органом досудового розслідування з урахуванням доводів та версій сторони захисту в подальшому, чи судом при розгляді обвинувального акту по суті (у разі завершення досудового розслідування в відповідній формі). Наданих матеріалів наразі достатньо для вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

(2) Щодо відповідності мобільного телефону ознакам речового доказу та необхідності його арешту з метою забезпечення збереження речових доказів

21.Слідчий задовольнив клопотання про накладення арешту на мобільний телефон, виходячи з мотивів, зазначених у пункті 5 цієї ухвали.

22.Представник власника майна стверджував про відсутність правових підстав та потреб органу досудового розслідування в подальшому утриманні мобільного телефону, просив скасувати накладений арешт.

23.Суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з таких обставин.

24.Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

25.Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

26.З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

27.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає (1) наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є (2) достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

28.Щодо наявності достатніх підстав, які обумовлюють необхідність більш тривалого утримання вилученого майна, порівняно зі строками тимчасового утримання, Суд зазначає таке.

29.Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині 3 статті 236 КПК. Якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку. Особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, можуть повідомити про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку, відомості про що вносяться до протоколу обшуку (частина 6 статті 236 КПК).

30.При обшуку слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (частина 7 статті 236 КПК).

31.З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів (частина 1 статті 236 КПК)

32.Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста (частина 2 статті 168 КПК).

33.Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього КПК (частина 1 статті 100 КПК).

34.Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (частина 5 статті 171 КПК).

35.Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абзац 2 частини 3 статті 170 КПК).

36.Отже, КПК передбачає такі можливості для сторони обвинувачення тимчасового обмеження права власності для отримання доказової інформації, що міститься на електронних носіях (які самі по собі не є засобом, знаряддям злочину, не набуті в результаті його вчинення тощо), залежно від характеру об`єктивних перешкод її здобуття та фіксації:

(1)безпосередньо на місці обшуку/огляду шляхом відображення в протоколі обшуку та/чи копіювання вмісту таких носіїв за допомогою залученого спеціаліста без їх вилучення. Тобто, за наявності відповідних умов на цьому етапі (участь спеціаліста у разі необхідності, носій не захищений системою логічного захисту або доступ надано володільцем, система захисту подолана слідчим на місці всупереч волі володільця, немає інших перешкод копіювання інформації, відсутня потреба в експертному дослідженні носія тощо) відсутня необхідність і підстави для тимчасового вилучення та арешту таких носіїв в подальшому;

(2)протягом строку тимчасового вилучення, передбаченого частиною 5 статті 171 КПК. Тобто, за наявності відповідних умов (спеціаліста було залучено після обшуку, вдалося подолати систему логічного захисту в цей строк та/чи скопіювати усю необхідну доказову інформацію, відсутня потреба в подальшому експертному дослідженні самого носія тощо) немає потреби і підстав для подальшого більш тривалого утримання таких носіїв та накладення арешту майна з цією метою;

(3)протягом більш тривалого строку до моменту, коли відпаде потреба (стаття 174 КПК), на підставі ухвали слідчого судді, суду про арешт майна. Така необхідність може бути обумовлена, окрім вищенаведених перешкод, зокрема, необхідністю збереження речового доказу для представлення його в суді для безпосереднього дослідження.

37.Отже, для арешту майна з метою забезпечення збереження зазначених речових доказів (електронних носіїв інформації) потрібно довести також необхідність саме тривалого утримання майна і неможливість отримання доказової інформації першими двома способами (без його вилучення або в строк, встановлений для тимчасового вилучення майна без рішення суду про його арешт).

38.Зазначена позиція є усталеною в практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (ухвали від 02.07.2024 у справах № 991/5032/24, № 991/5033/24, № 991/5102/24; від 21.08.2024 у справі № 991/5034/24, від 23.01.2025 у справах № 991/14156/24, № 991/14192/24, № 991/14197/24, від 13.02.2025 у справах № 991/14152/24, № 991/14207/24, від 30.04.2025 у справі № 991/3453/25, від 15.06.2025 у справі № 991/3452/25, від 12.11.2025 у справі № 991/10777/25, від 14.11.2025 у справі № 991/11026/25).

39.Слідчим суддею правильно встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 19.12.2025 в ході попереднього огляду мобільного телефону ОСОБА_8 виявлено: (1) листування у додатках для обміну повідомленнями, а у файлах містяться скан копії документів щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ; (2) сліди видалення файлів та повідомлень, для відновлення яких необхідно проводити експертизу.

40.Обґрунтованими в цьому контексті є висновки ухвали слідчого судді про те, що виявлена на мобільному телефоні ОСОБА_8 інформація, може мати значення для кримінального провадження та може бути використана як доказ у ході досудового розслідування, зокрема щодо встановлення фактичних обставин придбання об`єктів рухомого та нерухомого майна, зокрема джерел походження коштів за які воно було придбане, його дійсних власників, залучених до фінансових операцій осіб тощо.

41.Відповідно до службової записки детектива від 22.12.2025 за результатами проведення слідчих дій в цьому кримінальному провадженні було вилучено 12 електронних пристроїв (мобільні телефони, планшет), для подальшого їх огляду детективами, що входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні пропонувалось визначити спеціаліста в сфері інформаційних технологій підрозділу детективів цифрової криміналістичної лабораторії НАБУ.

42.Згідно до наданих пояснень спеціаліста від 26.12.2025: (1) при огляді мобільного телефону за його участі для доступу до меню телефона застосовувався пароль ( НОМЕР_6 ), здійснювалась спроба створення часткової копії файлової системи мобільного телефону, (2) створити копію файлової системи мобільного телефону не вдалося оскільки в процесі огляду не вдалося за можливе подолати систему логічного захисту (надходив запит введення код-паролю та автентифікації за допомогою технології FaceID, технічні можливості для обходу системи логічного захисту відсутні).

43.Зазначені обставини свідчать про те, що: (1) органом досудового розслідування вживались своєчасні заходи, спрямовані на фіксацію та дослідження електронного вмісту мобільного телефону за участі спеціаліста; (2) зазначена мета не досягнута з огляду на технічні перешкоди; (3) ці обставини свідчать про актуальність відповідного процесуального інтересу в сторони обвинувачення, її зацікавленість у збереженні цього речового доказу та можливості подальшого використання цього пристрою в рамках експертного дослідження для остаточного подолання логічного захисту та відновлення видаленої інформації доказового характеру.

44.Вищезазначені обставини обумовлюють необхідність детального дослідження вмісту вилученого мобільного телефону та більш тривалого його утримання і збереження органом досудового розслідування порівняно зі строками, передбаченими частиною 5 статті 171 КПК.

(3) Щодо розумності, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження

45.Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК).

46.Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частини 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК). Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

47.У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того, щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

48.Враховуючи вищенаведене, Суд оцінює ступінь втручання у право мирного володіння майном як пропорційний з урахуванням потреб кримінального провадження з огляду на такі обставини: (1) високий суспільний інтерес у цій справі обумовлений необхідністю ефективного розслідування можливого прохання депутатом обласної ради надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі та одержання її частини за забезпечення прийняття міською радою та обласною радою рішень, що надали можливість організувати будівництво багатоквартирного житлового будинку за місцезнаходженням льодової арени (особливо тяжкий корупційний злочин), а також ймовірного незаконного збагачення та легалізацій (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом; (2) обмежений характер втручання в майнові інтереси власника (вилучено й арештовано один мобільний пристрій); (3) тимчасовий характер позбавлення можливості володіння та користування майном (без позбавлення права власності) обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого статтею 174 КПК, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

49.Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора. З урахуванням обставин цього кримінального провадження, з метою виконання його завдань, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

50.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (частина 3 статті 407 КПК).

51.Враховуючи, що доводами апеляційної скарги не спростовано мотивів ухвали слідчого судді, Суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

52.Керуючись статтями 98, 132, 170-174, 403, 404, 405, 407, 419, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.01.2026 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3