Справа № 192/2846/24
Провадження № 1-кп/175/1088/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001230 від 27.08.2024 за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Краснощокове, Васильківського р-ну, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, маючий середню спеціальну освіту, військовослужбовець ЗСУ, солдат на посаді водія-лінійного наглядача відділення зв`язку радіовзводу роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , одруженому, маючий на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 94 від 13.04.2024 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія-лінійного наглядача відділення зв`язку радіовзводу роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України молодший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.12.2023 автомобіль «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 .

Відповідно до п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує Правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із протиправною кримінальною самовпевненістю, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 27.08.2024, приблизно о 15 годині 11 хвилині, солдат ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.12.2023 належить ОСОБА_9 , рухався по сухому асфальтованому покриттю, третьої смуги руху автодороги М-30, що проходить в районі с. Шевченко в Дніпровському районі, Солонянської ОТГ, Дніпропетровської області та має по чотири смуги руху у кожному напрямку, з боку м. Кривий Ріг, в напрямку м. Дніпро.

Під час руху по автодорозі М-30 в Дніпровському районі, Солонянської ОТГ, Дніпропетровської області, на 949 км + 226 м, солдат ОСОБА_4 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому рухалася пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетинаючи проїжджу частину зліва направо за напрямком його руху, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_10 , внаслідок чого скоїв на неї наїзд.

Таким чином, своїми діями солдат ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закрита черепно-мозкова травма: скальпована рана на правій половині голови. крововиливи в м`які покривні тканини голови. перелом кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під оболонки та в шлуночки головного мозку; сумісна тупа травма тулуба: перелом хребта (повне розтрощення хребта на рівні 3 грудного хребця, з розтрощенням спинного мозку), множинні переломи ребер по багатьом анатомічним лініям зліва та справа з пошкодженням легень, серця, наявністю крові в обох плевральних порожнинах, розтрощення селезінки, печінки; крововиливи в зв`язковий апарат легень, аорти, в брижу тонкого кишковика; травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки, кишеньоподібне відшарування шкіри по задньо-зовнішній поверхні правого стегна від верхньої до нижньої третини, крововиливи на спині зліва та справа на всьому протязі, осколковий перелом тіла лівої лопатки, оскольчастий перелом правої плечової кістки в середній третині, перелом лівої ключиці в проксимальній третині, переломи кісток тазу (в області малого тазу вогнищевий крововилив, з переломом лобкового симфізу, перелом осколковий лонної кістки, переломи клубово-крижового з`єднання з лівої та з правої сторони); множинні садна та синці на обличчі, верхніх, нижніх кінцівках, тулубі.

Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала на місті події 27.08.2024 о 15:11 годині від сумісної тупої травми тіла з численними переломами кісток скелету. ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилося грубим порушенням анатомічної цілісності тіла.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час підготовчого провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 14.10.2025, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також взяв на себе зобов`язання надавати під час судового розгляду цього кримінального провадження показання, які викривають його протиправні дії.

Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами, з застосуванням ст.75, 76 КК України.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

Потерпіла, в підготовчому судовому засіданні надала згоду на укладання угоди, яку підтвердила в засіданні.

Представник потерпілої підтвердив наведене.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, обвинувачений одружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження служби характеризується задовільно.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами, з застосуванням ст.75,76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Кримінальним правопорушенням шкода державі - не заподіяна.

Цивільний позов під час досудового слідства -не заявлено.

Спеціальна конфіскація - не застосовується.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, відсутні.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 14.10.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001230 від 27.08.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2024 (справа № 202/10634/24, провадження № 1-кс/202/6017/2024) на автомобіль «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.12.2023 належить ОСОБА_9 , із забороною відчуження, розпорядження та використання скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 6941,38 грн.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- Автомобіль «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який було передано на зберіганняна території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області, адреса: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22-К - повернути володільцю ОСОБА_9 , за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 14 жовтня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частини вироку.

Суддя ОСОБА_1