Справа № 372/3586/21
Провадження 1-кс-1346/25
ухвала

Іменем України

29 жовтня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

про секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні 27.10.2025 року звернувся до суду з усною заявою про відвід судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_4 , мотивувавши її необ`єктивністю і упередженістю судді, яка проявилась у процесуальних рішеннях.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, заяв, клопотань чи заперечень не подавали.

Суддя ОСОБА_4 не дала пояснень по суті заяви, суд не вбачає об`єктивної потреби у необхідності таких пояснень, оскільки заяву можливо вирішити на підставі наявних у справі доказів та із врахуванням думки учасників кримінального провадження.

Дослідивши матеріали заяви, вважав можливим проводити розгляд заяви про відвід у відсутність учасників процесу, оскільки ними не повідомлено поважності причин неявки в судове засідання, їх неявка в силу ст. 81 КПК України не перешкоджає розгляду, а заяву може бути розглянуто на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На розгляді в Обухівському районному суді Київської області (головуючий суддя ОСОБА_4 ) перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 11.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Разом із зазначеним, згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді.

Судом на підставі наявних в справі документів також не встановлено порушення ст. 35 КПК України при визначенні судді ОСОБА_4 як головуючого судді у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід захисником наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Відповідно до п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заяву про відвід судді захисник загалом мотивує власною незгодою із процесуальними рішеннями головуючого судді щодо організації розгляду справи, а правовою підставою вказує п.3 ст.77 КПК України.

Суд вважає нерелевантним посилання на вказану норму права та безпідставною правову позицію захисника, оскільки статтею 77 КПК України регулюються підстави для відводу слідчого, прокурора, дізнавача, а не судді.

Поряд із тим, передбачених ст.ст.75,76 КПК України обставин, які б слугували підставами для відводу судді не повідомлено та не доведено. З матеріалів справи подібних обставин не вбачається.

Не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі подібних (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У відповідності до приписів статті 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» за № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З вищевикладеного вбачається, що розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно визначає порядок ведення судового засідання на підставі приписів процесуального закону, вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників кримінального провадження, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

Незгода заявника із прийнятими судом процесуальними рішеннями у цій справі не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду справи.

У судовій практиці використовується презумпція особистої безсторонності суду, яка передбачає такий стан, допоки не надано доказів протилежного (зокрема, ухвала ВС від 15 липня 2019 р. у справі № 9901/116/19.

Таким чином, визначені заявою про відвід судді доводи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої заяви, суду не надано будь-яких доказів, які б об`єктивно свідчили про упередженість чи необ`єктивність судді під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Окрім того, слід зважити на те, що заява про відвід подана на неналежній стадії процесу, оскільки відвід не було заявлено на відповідній стадії, а заявлено лише в усній формі вже після вирішення судом окремих процесуальних питань організації судового розгляду, з якими не погодився захисник.

Враховуючи викладене, вважаю, що доводи заяви не узгоджуються із дійсними обставинами справи, відвід судді заявлено безпідставно з надуманих мотивів, тому в задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

Слід також звернути увагу заявника на неприпустимість зловживання правом на відвід з метою затягування судового розгляду.

Керуючись статтями 77, 80 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 11.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1