Справа № 214/224/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року слідчий суддя Саксаганського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого дізнавача ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000012 від 07.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні ВП№4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012від07.01.2026року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України.

12 січня 2026 року старший дізнавач ВП№4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений 07.01.2025 року, транспортний засіб автомобіль «FordTransit», синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску, разом з усіма вузлами, агрегатами та комплектуючими на вказаний транспортний засіб, із подальшою забороною користування, розпорядження та відчуження вищевказаним автомобілем.

Клопотання обґрунтоване тим, що07.01.2026 до ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби "102", про те, що 07.01.2026 о 12:55 год. невстановлений водій транспортного засобу «Форд Транзіт», р.н.з. НОМЕР_1 , під час руху на проїзній частині дороги поблизу буд. №27 по вулиці 80-ї Десант.-Штурмової Бригади в Саксаганському районі м. Кривий Ріг, допустив порушення ПДР та допустив порушення маневрування, внаслідок чого допустив зіткнення зі службовим автомобілем «Тойота Пріус» номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні», на якому пересувався екіпаж «Буран-104» при виконанні службових обов`язків в форменому одязі з ТВЗ. Після зупинки транспортних засобів, невстановлена особа, в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами суспільної поведінки, діючи з особливою зухвалістю умисно розбила заднє бокове скло поліцейського транспортного засобу, після чого з місця події зникла. Обставини події встановлюються.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що 07.01.2026 ніс службу в денну зміну спільного екіпажу Буран 104, під час патрулювання Покровського району м. Кривого Рогу, близько 10:07 години по вул. Федора Караманиць, біля буд. № 38 було зупинено транспортний засіб автомобіль «Форд Транзит» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив ПДД, а саме дорожній знак 4.2, ст.122 ч.1 КУпАП. Під час перевірки документів, останній пред?явив паспорт громадянина України, перевіривши по базі ІПНП, було встановлено, що дана особа не має права керування т/з, чим порушив умови п.п 2.1.а ст.126 ч.2 КУпАП. Після чого було винесено постанову за вищевказаною статтею, та під час спілкуванням з вищевказаною особою було виявлено ознаки наркотичного сп?яніння передбачені в Наказі №1452/735 МВС МОЗ. Керуючись ст.266 КУпАП, вищевказану особу було відсторонено від подальшого керування та згідно пункту правил 2.5 ПДР України було запропоновано пройти медичний огляд в встановленому законодавством порядку в медичному закладі для встановлення стану наркотичного чи іншого сп?яніння, на що останній неодноразово відмовився. Після чого на останнього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУПАП. Також, дану особу було перевірено по базі ІПНП, та встановлено, що ОСОБА_7 перебуває в активному розшуку за категорією «ухилення від мобілізації», за ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час підійшов знайомий ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий пред?явив посвідчення водія, та котрий в подальшому повинен був забрати т/з, «Форд Транзит» р.н. НОМЕР_1 , так як його про це попросив ОСОБА_7 . Потім разом з напарником ОСОБА_9 , посадили в службовий автомобіль марки «Тойота Пріус» н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 де він ознайомився з протоколом, після чого повідомили ОСОБА_7 , що він буде доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5, та поїхали. Під час руху на проїжджій частині дороги поблизу буд. № 27 по вулиці 80-ї Десант.-Штурмової Бригади (колишня вулиця Марійська) в Саксаганському районі м. Кривий Ріг, на великій швидкості обігнав автомобіль «Форд Транзит» НОМЕР_1 , та різко перед ними загальмував. 3 автомобіля вийшов ОСОБА_8 , та побіг в бік службового автомобіля, після чого навмисно, зухвало, розбив заднє праве бокове скло службового автомобіля, після чого поїхав в невідомому напрямку, а останні продовжили рух до ІНФОРМАЦІЯ_5, де було доставлено ОСОБА_7

07.01.2025 під час огляду місця події транспортний засіб, а саме автомобіль «FordTransit», синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску було вилучено до ВП № 4 КРУП.

07.01.2025 постановою дізнавача ВП № 4 КРУП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 вилучений транспортний засіб автомобіль «FordTransit», синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску було визнано речовим доказом.

Згідно з отриманої інформації по АІПС «АРКАН» транспортний засіб, а саме автомобіль «FordTransit», синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

08.01.2025 було надано доручення в порядку ст.401 КПК України стосовно встановлення місцезнаходження власника транспортного засобу автомобілю «FordTransit», синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску, та допиту останнього про відомі йому факти.

12.01.2025 до СД ВП № 4 КРУП надійшов рапорт від оперуповноваженого СКП ВП № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_12 відповідно до якого, місцезнаходження власника транспортного засобу автомобілю «FordTransit», синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску встановити не надалось можливим. При неодноразовому відвідуванні адреси: АДРЕСА_1 двері зазначеної адреси ніхто не відчинив. При спілкуванні з сусідами останні пояснили, що дану громадянку вони не знають та хто мешкає за даною адресою не відомо, від письмових пояснень відмовились.

Так, з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам будуть відігравати велике значення під час проведення подальшого досудового розслідування, у зв`язку із чим в органах слідства та прокуратури виникла потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт майна.

Прокурор та дізнавач у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити з викладених в клопотанні підстав.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що даний транспортний засіб не є речовим доказом.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Постановою дізнавача ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 07 січня 2026 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000012 транспортний засіб автомобіль «Форд Транзіт», номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 вересня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції", говорить, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для накладення арешту на вилучене майно.

Вирішуючи питання про спосіб арешту слідчий суддя, враховуючи мету арешту, вважає за необхідне визначити спосіб арешту заборона відчуження, що не позбавляє можливості власника майна користуватися та розпоряджатися належним їй автомобілем, і не призведе до незворотних наслідків для неї.

Враховуючи викладене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-175,309,310,395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 07.01.2025 року, транспортний засіб автомобіль «Ford Transit», синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску, шляхом заборони його відчуження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено о 8-30 год. 16.01.2026 р.

Слідчий суддя