Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6861/24
Провадження №: 1-кп/332/280/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2023 за № 0000072 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

під час судового розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 , в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з тим, що останній бажає повернутися до військової служби, на підтвердження чого надала письмову згоду командира Військової частини НОМЕР_1 .

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника і також просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до пред`явленого обвинувачення, наказом командира Військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_2 від 19.01.2023 № 22 військовослужбовця за мобілізацією - солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Отже, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 20 липня 2023 року, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_2 у населеному пункті (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану), свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 10 жовтня 2024 року, а саме до моменту самостійного з`явлення до органу досудового розслідування.

За викладених вище обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За приписами ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (ч. 2 ст. 286 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 був призваний на військову службу за мобілізацією. До відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався.

За приписами ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

З письмової згоди командира Військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що командування військової частини дає згоду на продовження проходження солдатом ОСОБА_4 військової служби з наступним призначенням його на вакантну посаду водія-електрика взводу безпілотних авіаційних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Крім того, за положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

В судовому засіданні було встановлено, що під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було неодноразово продовжено, останній раз відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2025, до 06.12.2025 року включно.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, в силу ч. 3 ст. 534 КПК України виправдувальний вирок або судове рішення, що звільняє обвинуваченого з-під варти, виконуються в цій частині негайно після їх проголошення в залі судового засідання.

Оскільки судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження, відтак, відповідно до положень ст. 203 КПК України, ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 припиняє свою дію, а обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 370-372 КПК України, суд

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2023 за № 0000072 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - скасувати. Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1