Справа № 362/810/25
Провадження № 1-кп/362/394/25
ВИРОК

Іменем України

24.11.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області матеріали кримінального провадження № 0000062, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого вантажником, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.

ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з невстановленою в ході досудового розслідування особою та достовірно знаючи про те, що на території міста Васильків Обухівського району Київської області здійснюють свою підприємницьку діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 (далі ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), та Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 (далі ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), та достовірно знаючи про те, що ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " мають щоденний прибуток, котрі здійснюють свою підприємницьку діяльність з оптової торгівлі будівельними матеріалами та комплектуючим до них та мають на банківських рахунках безготівкові грошові кошти, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, в період часу з 22 години 15 хвилин 05 серпня 2024 року до 10 години 30 хвилин 06 серпня 2024 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись в місті Києві (більш точного місця судом не встановлено), діючи умисно, розподіливши ролі кожного і дійшовши обопільної згоди про спільне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, за допомогою облікового запису автоматизованої системи АТ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", який належить ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", шляхом переказу грошових коштів із банківських рахунків НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які належать зазначеним товариствам, на банківський рахунок № НОМЕР_5 , відкритому в АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", який належить ОСОБА_5 , таємно викрав з банківських рахунків кошти в сумі 188 826,00 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " майнову шкоду у вказаному розмірі.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

ІІ. Позиція сторони обвинувачення

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений слідчим та затверджений прокурором 30.01.2025,та виступі під час дебатів.

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор вважала, що стороною обвинувачення надано суду належні, достатні та допустимі докази щодо доведення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до статті 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зазначила, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні є повністю доведеною та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які суд сприймав безпосередньо, зокрема, показаннями представника потерпілих, обвинуваченого та письмовими доказами. Допит свідків вважала недоцільним та відмовилась від нього, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину.

В судових дебатах прокурор просила, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, його молодий вік, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого (щире каяття), часткове відшкодування шкоди потерпілим, призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Просила також вирішити долю речових доказів, а саме повернути їх обвинуваченому, попередньо скасувавши арешт, накладений на них судом.

ІІІ. Позиція сторони захисту

Правова позиція сторони захисту відображена в усних показаннях обвинуваченого та виступах під час судових дебатів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні крадіжки визнав повністю та надав такі показання. Його друг запропонував йому легально заробляти гроші, для чого потрібно було зареєструватись як фізична особа підприємець, відкрити рахунок в банку і надати свої ідентифікаційні дані іншому чоловікові, який назвався ОСОБА_7 , що ОСОБА_5 і зробив. ОСОБА_7 обіцяв 10% від доходу сплачувати обвинуваченому щотижня. ОСОБА_5 підв`язав під свої банківські реквізити мобільний номер телефону, який йому сказав ОСОБА_7 . Сам ОСОБА_5 теж міг зайти подивитись на рух коштів по рахунку, але самостійно він ніяких фінансових операцій не проводив, виконував те, що йому казали по телефону (писали у месенджер, або телефонували). В той день, коли зателефонувала потерпіла і повідомила, що у неї за ніч були списані гроші з товариств на його банківський рахунок, він зателефонував ОСОБА_7 і запитав, що робити. Він сказав заблокувати ту жінку, я так і зробив. Потім приїхало двоє чоловіків і вже тоді обвинувачений зрозумів, що сталось. Потім ОСОБА_5 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 , аби повернути ті гроші, вдалось частково повернути, залишок неповернутої суми ОСОБА_5 готовий відшкодувати, оскільки розуміє, що хоч сам потрапив під негативний вплив і був ошуканий, однак в тому числі через його дії потерпілі втратили свої гроші. На сьогодні він влаштувався на роботу, щоб зібрати необхідну суму для відшкодування завданої шкоди, яку планує відшкодувати після судового рішення.

В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_5 ще раз вибачився перед потерпілими, сказав, що дійсно винен, але він не бажав, щоб так сталось, шкодує про це. Просив суд застосувати мінімальну міру покарання

В судових дебатах захисник обвинуваченого зазначив, що його підзахисний частково відшкодував завдану майнову шкоду ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", у вчиненому щиро розкаявся, готовий відшкодувати залишок майнової шкоди після судового рішення. Щодо відшкодування моральної шкоди заперечив, оскільки така шкода юридичним особам, якими є потерпілі, не була завдана, жодного доказу на її завдання надано не було. Просив суд врахувати наявність пом`якшуючих покарання обставин у ОСОБА_5 , таких як щире каяття, повне визнання вини, сприяння органам досудового розслідування, те, що обвинувачений діяв під впливом обману з боку третіх осіб, має намір відшкодувати повністю завдану шкоду, не має судимостей, тому просив призначити покарання із застосуванням статті 69 КК України.

ІV. Позиція представників потерпілих

Представник потерпілих юридичних осібТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_8 надала суду показання, якими повідомила, що обидва товариства створені її сім`єю, вона входить в число їх власників, в ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " вона є директором, в ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " директором є її батько, ОСОБА_9 . На підприємстві працює спільна бухгалтерія. В той день, 06.08.2024 зранку вона прийшла на роботу і як завжди перевірила стан банківських рахунків, прибігла бухгалтер і повідомила, що за ніч списали гроші з обох підприємств на рахунок якогось ФОП ОСОБА_5 за послуги, які вони ніколи не отримували і договір з таким ФОП не укладали. Вона ( ОСОБА_8 ) почала телефонувати в банк, щоб заблокувати рахунки, але на них вже не було грошей. За допомогою застосунку Опендатабот вона з братом вичислили телефон ОСОБА_5 , зателефонували йому і повідомили, що чужі гроші зайшли до нього на рахунок, він сказав, що розбереться і кинув слухавку, потім нас заблокував. Потім за допомогою того ж застосунку вона з братом вичислили адресу ФОП ОСОБА_5 , це виявилась адреса звичайного багатоквартирного будинку. Її батько, ОСОБА_9 , та брат поїхали за цією адресою до Києва, а вона поїхала в поліцію писати заяву. Відповідну квартиру в тому багатоквартирному будинку батькові та брату відкрив чоловік, він виявився батьком ОСОБА_5 , він нічого не знав про гроші і покликав сина, тоді і виявилось, що його синові ОСОБА_5 хтось запропонував схему з коштами ФОП. Разом з ОСОБА_5 її батько і брат поїхали в банк, де вдалось заблокувати частину коштів на рахунку ОСОБА_5 , інша вже була перерахована на невідомий рахунок. ОСОБА_5 погодився повернути частину коштів, яка лишилась на його рахунку, та оформив в банку відповідну платіжну інструкцію. Водночас частина коштів лишилась неповернутою до сих пір. Вона як власник товариства понесла душевні хвилювання, могла постраждати ділова репутація товариств, оскільки під загрозою були розрахунки з постачальниками, довелось шукати додаткові фінансові ресурси, щоб розрахуватись з ними. Тому вважає, що має бути відшкодована обвинуваченим й моральна шкода.

Представник потерпілих юридичних осіб ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " адвокат ОСОБА_4 пояснив суду, що з рахунку ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " було викрадено грошових коштів на загальну суму 93600 грн., неповернутою на сьогодні залишилась сума розміром 38286,20 грн., а з рахунку ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " було викрадено грошових коштів на загальну суму 95226 грн., неповернутою на сьогодні залишилась сума розміром 39912,20 грн. Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою провину та частково відшкодував шкоду, просив призначити покарання в межах санкції частини четвертої статті 185 КК України. Підстав для застосування судом статті 69 КК України не вбачає, оскільки на сьогодні нанесена обвинуваченим шкода не відшкодована в повному обсязі, крім висловленого наміру її відшкодувати, ніяких реальних дій за цілий рік з часу обвинуваченим вжито не було.

V. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

З огляду на те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, прокурор відмовилась від допиту свідків, інші учасники справи не заперечували щодо цього, тож суд обмежився дослідженням письмових доказів та допитом обвинуваченого та представника потерпілих.

Крім показань обвинуваченого та представника потерпілих, наданих у судовому засіданні (наведені вище), вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06.08.2024 № 8742 від ОСОБА_8 ;

-постановою про виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_5 від 29.01.2025;

-копією банківської виписки ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за період з 05.08.2024 по 06.08.2024;

-копією банківської виписки ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 "за період з 05.08.2024 по 06.08.2024;

-ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.08.2024 про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні Акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.09.2024 та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 12.08.2024, згідно з яким слідчими отримано доступ до банківської юридичної справи обох товариств, описом електронних копій документів на оптичному носії № 2931;

-протокол огляду документів від 21.09.2024, яким оглянуто реферальні документи щодо руху грошових коштів по рахунках ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", з яких візуалізується ІР-адреса невідомого пристрою;

-ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.08.2024 про тимчасовий доступ до речей і документів АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ";

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.09.2024 та описом речей і документів, які були вилучені в АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " на підставі ухвали слідчого судді від 12.08.2024;

-протоколом огляду документів від 21.09.2024 разом з оптичним носієм (лазерним диском), яким оглянуто ІР-адреси входу та керування рахунками ФОП ОСОБА_5 , виокремлено пристрої, з яких здійснено вхід до акаунта ФОП ОСОБА_5 ;

-даними з АПІ ЄДР 01-08-2024 детальна інформація про фізичну особу підприємця ОСОБА_5 разом з заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ";

-даними з АПІ ЄДР 04-07-2024 детальна інформація про фізичну особу підприємця ОСОБА_5 разом з заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ";

-копією картки платника податків та копією паспорта ОСОБА_5 ;

-копією заяви Голові Правління АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " від ОСОБА_5 щодо повернення коштів на рахунки ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " разом з двома копіями платіжних інструкцій (безготівковий переказ в національній валюті), які сформовано 11.09.2024 від платника ОСОБА_5 ;

-ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2024 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме документів, які знаходяться у володінні АК КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ";

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.10.2024 та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 07.10.2024;

-протоколом огляду документів від 31.10.2024 з фототаблицею, згідно з якими було оглянуто реферальні документи виписка по банківській карті ОСОБА_5 та встановлено, що грошові кошти, які надійшли, в подальшому були перераховані з карти ОСОБА_5 за допомогою програмного забезпечення Р32 в невідомому напрямку невідомій особі;

-ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2024 про надання дозволу на проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом обшуку від 07.12.2024 з описом вилучених речей;

-постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 07.12.2024;

-постановою про визнання речовими доказами від 07.12.2024;

-ухвалою слідчого судді Васильківського міскрайонного суду Київської області від 17.12.2024 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно;

-протоколом огляду предметів від 11.12.2024 з фотозображенням, згідно з яким оглянуто мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , та переписку, яка велась з вказаного телефону з невстановленою особою щодо реєстрації ФОП, відкриття банківських рахунків ОСОБА_5 , керування грошовими коштами на вказаних рахунках.

Судом досліджено й інші документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Усі зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

VI. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення

Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Суд також враховує стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом, який в контексті рішень Європейського суду з прав людини означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наведеними вище доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог статті 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини та доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке суд кваліфікує за частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Відповідно до статей 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином. Суд також враховує, що обвинувачений працює вантажником, за місцем роботи характеризується позитивно, без негативних характеристик за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, частково відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. При цьому як прояв щирого каяття суд визнає повне визнання обвинуваченим своєї вини, правдиву розповідь про всі відомі йому обставини вчиненого злочину, висловлення жалю через скоєне, бажання виправити ситуацію шляхом відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини четвертої статті 185 КК України, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого відповідатиме меті покарання. Підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим суд бере до уваги, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини, наявності обставини, яка пом`якшує покарання (щире каяття), та відсутності обставин, які обтяжують покарання, зважаючи на особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, зокрема часткове добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, його молодий вік, те, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, беручи до уваги позицію прокурора, висловлену у судових дебатах, думку представника потерпілого, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, з огляду на обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків у відповідності до статті 76 КК України. На думку суду, таке покарання, без ізоляції від суспільства, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

VІІІ. Вирішення цивільного позову

Згідно зі статтею 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У кримінальному провадженні представником потерпілих ОСОБА_4 в інтересах потерпілих ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " заявлено цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, а також стягнення коштів на правничу допомогу.

У судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_4 просив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди на користь ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " залишити без розгляду. В іншій частині просив цивільні позови задовольнити, стягнути на користь ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " 39 912,20 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. витрат на оплату правничої допомоги, а також стягнути на користь ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " 38 286,20 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. витрат на оплату правничої допомоги.

Захисник у судовому засіданні щодо цивільних позовів звернувся із запереченням в якому зазначив, що цивільні позови підписані, на його думку, неуповноваженою особою, оскільки договір на надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_4 підписано ОСОБА_8 , яка не є належним представником ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Крім того, звернув увагу, що цивільні позови заявлено до фізичної особи ОСОБА_5 , хоча обвинувачений є суб`єктом підприємницької діяльності. Разом з тим, повідомив суду, що обвинувачений визнає суму матеріальної шкоди, яка була дійсно понесена юридичними особами це 38 286,20 грн. на користь ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та 39 912,20 грн. на користь ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". В частині стягнення моральної шкоди не заперечував щодо залишення цивільних позовів в цій частині без розгляду, оскільки представник потерпілих відмовився в судовому засіданні від її стягнення. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу заперечив повністю з мотивів необґрунтованості заявлених витрат, неналежного оформлення підтверджуючих документів.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Згідно зі статтею 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тож оскільки шкода ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " завдана внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 фізичною особою, то відповідно останній має її відшкодовувати за положеннями статті 1166 ЦК України. Водночас це відшкодування може відбуватися за рахунок джерел, не заборонених чинним законодавством, зокрема доходів від підприємницької діяльності. Тож зауваження захисника щодо неналежного цивільного відповідача у справі суд не бере до уваги.

Щодо повноважності представника потерпілих ОСОБА_4 на подання цивільних позовів суд зазначає наступне.

До цивільного позову в інтересах ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " додано договір № 393 від 18.02.2025 про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_4 та представником ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_8 на представництво інтересів з усіма правами, наданими позивачеві, у тому числі з правом підпису та пред`явлення позову, строк дії якого три роки, на підставі якого адвокатом ОСОБА_4 видано ордер на надання правничої допомоги, зокрема, у ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також доручення ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за підписом директора ОСОБА_9 від 18.02.2025, видане ОСОБА_8 на представництво інтересів товариства з правом передорученням третім особам.

Крім того, в матеріалах справи міститься договір № 247 від 10.02.2023 на надання правничої допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_4 та безпосередньо директором ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_9 , строк дії якого три роки (том 2 а.с.1), а також ордер на надання правничої допомоги ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", виданий на підставі зазначеного договору, зокрема для представництва у ІНФОРМАЦІЯ_6 (том 2 а.с.2). Проаналізувавши вказані документи, суд вважає, що ОСОБА_4 є належним представником ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", уповноваженим на подання цивільного позову в інтересах вказаного товариства.

До цивільного позову в інтересах ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якої керівником вказаного товариства зазначено ОСОБА_8 , договір № 394 від 18.02.2025 на надання правничої допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_4 та представником ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", а саме його директором ОСОБА_8 , з усіма правами, наданими позивачеві, у тому числі з правом підпису та пред`явлення позову; строк дії договору три роки, а також ордер на надання правничої допомоги ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", виданий на підставі зазначеного договору, зокрема для представництва у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, в матеріалах справи міститься копія наказу ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.08.2015 № 1-к "Про призначення на посаду директора ОСОБА_8 ", згідно з яким ОСОБА_8 приступила до виконання обов`язків директора ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з 20.08.2015 на підставі протоколу загальних зборів учасників від 26.06.2014 № 1. Проаналізувавши вказані документи, суд вважає, що ОСОБА_4 є належним представником ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", уповноваженим на подання цивільного позову в інтересах вказаного товариства.

Що стосується стягнення з обвинуваченого розміру матеріальної шкоди, то суд вважає, що задоволенню підлягає сума матеріальної шкоди, яка підтверджена матеріалами кримінального провадження та визнана стороною захисту, яка складає 39 912,20 грн. на користь ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та 38 286,20 грн. на користь ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Ураховуючи, що представник потерпілих відмовився від позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд залишає їх без розгляду.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу за цивільними позовами суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат належать до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Статтею 118 КПК України до складу процесуальних витрат віднесено, серед іншого, витрати на правову допомогу.

Згідно з частиною другою статті 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (частина перша статті 124 КПК України).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 ІНФОРМАЦІЯ_7 виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.

На підтвердження витрат ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на правничу допомогу суду надано:

договір про надання правничої допомоги № 393 від 18.02.2025, яким адвокату ОСОБА_4 доручено представництво і захист прав та інтересів клієнта в суді, подання процесуальних документів, в тому числі позовів, знайомитися з матеріалами справи, брати участь в судових засіданнях подавати докази, брати участь і їх дослідженні тощо;

акт прийому-передачі наданих послуг, згідно з яким адвокат отримав авансовий платіж в сумі 25 тисяч гривень, в який входять такі послуги: укладання договору та ознайомлення з обставинами справи (1 год) 2000 грн., вивчення матеріалів та формування позиції захисту 2000 грн., написання цивільного позову та формування документів на його підтвердження 6000 грн., а також 15000 грн. за розгляд справи в суді незалежно від кількості судових засідань та обсягу виконаних повноважень;

товарний чек від 18.02.2025 на суму 25000 грн. за надання правової допомоги.

На підтвердження витрат ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на правничу допомогу суду надано:

договір про надання правничої допомоги № 394 від 18.02.2025, яким адвокату ОСОБА_4 доручено представництво і захист прав та інтересів клієнта в суді, подання процесуальних документів, в тому числі позовів, знайомитися з матеріалами справи, брати участь в судових засіданнях подавати докази, брати участь і їх дослідженні тощо;

акт прийому-передачі наданих послуг, згідно з яким адвокат отримав авансовий платіж в сумі 25 тисяч гривень, в який входять такі послуги: укладання договору та ознайомлення з обставинами справи (1 год) 2000 грн., вивчення матеріалів та формування позиції захисту 2000 грн., написання цивільного позову та формування документів на його підтвердження 6000 грн., а також 15000 грн. за розгляд справи в суді незалежно від кількості судових засідань та обсягу виконаних повноважень;

товарний чек від 18.02.2025 на суму 25000 грн. за надання правової допомоги.

Оцінюючи в даному конкретному випадку розмір витрат на правничу допомогу адвоката з точки зору обґрунтованості та розумності, суд зважає, що в даній судовій справі проведено шість судових засідань, два з яких на стадії підготовчого провадження; представником потерпілих подано два цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди, проте, від позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди представник потерпілих в судовому засіданні відмовився та просив залишити їх без розгляду; сама процедура укладення договору на надання правничої допомоги не стосується безпосереднього виконання повноважень з представництва в суді.

Таким чином, оцінюючи суми заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката на предмет їх відповідності критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, з огляду на конкретні обставини справи, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд приходить до переконання про необхідність зменшення суми відповідних витрат, заявлених до відшкодування, та стягнення з обвинуваченого суми витрат на правничу допомогу на користь ТОВ ВКФ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в розмірі 10 000 грн. та на користь ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " 10 000 грн.

ІХ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 11.12.2024 у справі № 362/8389/24 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час на строк 60 (шістдесят) днів. Дія вказаного запобіжного заходу не продовжувалася, а отже, зазначена ухвала припинила свою дію.

З урахуванням положень частини четвертої статті 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 17.12.2024 у справі № 362/8448/24 на тимчасово вилучене майно.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

На підставі викладеного та статей 50, 65-67, 75, 76, 185 КК України, керуючись статтями 100, 118-129, 174, 368-371, 374, 394, 532, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 24 листопада 2025 року.

3. Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми " ІНФОРМАЦІЯ_2 " задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 38 286 (тридцять вісім тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 20 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

5. Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_2 " задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 39 912 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 20 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

6. Скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 17.12.2024 у справі № 362/8448/24.

7. Речові докази у кримінальному провадженні:

- банківські картки ( ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_6 ), ( НОМЕР_7 ), сім картки ( ІНФОРМАЦІЯ_10 НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ), які поміщено до паперового конверту та передано до камери схову речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_11 (за квитанцією № 5 від 14.01.2025), повернути у власність ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон iPhone 11 Imei 1: НОМЕР_12 , Imei 2: НОМЕР_13 з номером мобільного телефону НОМЕР_14 , з однією SIM-картою всередині, який поміщено до паперового конверту та упаковано в один спеціальний полімерний пакет " ІНФОРМАЦІЯ_12 " з індивідуальним номером 0004332, який передано до камери схову речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (за квитанцією № 73 від 08.04.2025), повернути у власність ОСОБА_5 ;

- ноутбук марки ASUS моделі G513 серійний номер М5NRKD027587180 з сумкою чорного кольору, які поміщено до спеціального пакету № PSP4192891 та упаковано в спеціальний полімерний пакет " ІНФОРМАЦІЯ_14 " з індивідуальним номером 2061453, які передані до камери схову речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (за квитанцією № 74 від 08.04.2025), повернути у власність ОСОБА_5 ;

- диск для лазерних систем зчитування (інв. № 4570) формату "DVD-R" у кількості однієї штуки, із виявленою в ході дослідження інформацією, який упакованою в паперовий конверт білого кольору та передано до камери схову речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (за квитанцією № 75 від 08.04.2025), передати до ІНФОРМАЦІЯ_8 та зберігати разом з матеріалами кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1