У Х В А Л А

іменем України

Єдиний унікальний номер 142/403/24

Номер провадження 1-кп/142/25/26

05 січня 2026 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 12 липня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працює (в період з 2006 по 16.05.2012 проходив службу в ГУМВС України в Одеській області), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Республіки Молдова, громадянин України, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 12.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня2024 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року постановлено призначити у даному кримінальному провадженні, підготовче судове засідання з викликом в прокурора, обвинувачених їх захисників, та представника потерпілого.

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року постановлено, зокрема виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, зупинити виділене судове провадження щодо ОСОБА_9 . Продовжено судове провадження щодо обвинувачених ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року постановлено застосувати до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 12 квітня 2025 року включно, покладено на обвинувачених обов`язки: заборони, залишати своє фактичне місце проживання в період з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 142/403/24, за першою вимогою. Зобов`язано обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , невідкладно прибути до місця їх проживання.

Також, ухвалою суду від 11 квітня 2025 року постановлено застосувати до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 08 червня 2025 року включно, покладено на обвинувачених обов`язки: заборони, залишати своє фактичне місце проживання в період з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 142/403/24, за першою вимогою. Зобов`язано обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , невідкладно прибути до місця їх проживання.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року постановлено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 20 вересня 2025 року включно.

Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року постановлено завершити підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд вказаного кримінального провадження, в приміщенні Піщанського районного суду 19 вересня 2025 року о 13 годині 00 хвилин, та в подальшому судове засідання призначене на 05 листопада 2025 року о 13 годині 30 хвилин.

Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року постановлено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 05 січня 2026 року включно.

В судовому засіданні 05 січня 2026 року прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просить суд застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період доби з 21:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 днів з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Також подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в якому просить суд застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період доби з 21:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , строком 60 днів з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Також подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в якому просить суд застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період доби з 21:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , строком 60 днів з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що упродовж вересня - жовтня 2023 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було) ОСОБА_4 , діючи відповідно до розробленого плану злочинної діяльності ввів в оману свого племінника ОСОБА_10 , а також робітників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , повідомивши їх про можливість законного заробітку пов`язаного з порубкою лісонасаджень та переробкою отриманої деревини у деревне вугілля, здійснив координацію дій учасників, які не були обізнані про протиправну діяльність організованої злочинної групи, пов`язану з організацією незаконної порубки дерев твердих порід, з метою подальшої переробки та реалізації споживачам готової продукції.

На виконання єдиного плану ОСОБА_4 визначив місце здійснення незаконної порубки, а саме у захисних та інших лісових насадженнях за межами с. Ставки, поруч із земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_2 та показав його ОСОБА_10 . Надалі ОСОБА_10 та робітники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не були обізнані про протиправну діяльність організованої злочинної групи, із використанням спеціального обладнання зрізали 118 дерев твердих порід з наявних на вказаній ділянці місцевості, розпиляли їх, та завантажили частину на автомобіль «ЗИЛ-131».

В свою чергу ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел, знаючи про відсутність на те законних підстав, здійснив перевезення незаконно зрізаної деревини з місця порубки до місця її накопичення та зберігання.

В подальшому ОСОБА_4 здійснив організацію найманими робітниками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не були обізнані про протиправну діяльність організованої злочинної групи, переробку отриманої деревини у деревне вугілля, подальшу його реалізацію, а отримані кошти залишив у себе.

Надалі упродовж лютого 2024 року ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, реалізуючи спільний злочинний умисел, знаючи про відсутність на те законних підстав спільно із особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , здійснив завантаження та перевезення на автомобілі «ЗИЛ-131» другої частини незаконно зрубаних дерев, які були зрубані у період вересень-жовтень 2023 року, з місця порубки до місця її накопичення та зберігання.

В подальшому ОСОБА_4 здійснив організацію учасниками злочинної групи особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а також найманими працівниками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_16 , які не були обізнані про протиправну діяльність організованої злочинної групи, переробку отриманої деревини у деревне вугілля шляхом випалювання у піролізних печах, подальшу його реалізацію, а отримані кошти розділив між членами організованої групи.

Згідно висновку експерта судової інженерно-екологічної експертизи від 29.04.2024 № 433/24-25 розмір шкоди заподіяної державі станом на 2023 рік становить 1 333 327,93 грн.

Продовжуючи злочинний умисел, у період з 24.01.2024 по 01.02.2024 ОСОБА_4 , діючи відповідно до розробленого плану злочинної діяльності організованої групи, здійснив координацію дій учасників пов`язану з організацією незаконної порубки дерев твердих порід, з метою подальшої переробки та реалізації споживачам деревного вугілля.

На виконання єдиного плану ОСОБА_4 повторно визначив місце здійснення незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях, поруч із колишнім ставком, за межами с. Миролюбівка у напрямку с. Ставки, що знаходиться на території Піщанської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області та показав його особі матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. Надалі особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження провів до вказаного місця залучених ним та ОСОБА_4 робітників, які не були обізнані про протиправну діяльність організованої злочинної групи та з використанням спеціального обладнання зрізав 40 дерев твердих порід з наявних на вказаній ділянці місцевості, які в подальшому розпиляв на частини. Залучені робітники вказані дерева завантажили на автомобіль «ЗИЛ-131».

В свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, отримавши від ОСОБА_4 відповідні вказівки, знаючи про незаконність дій злочинної групи відповідно до відведеної їм ролі здійснювали забезпечення таємності вчинення злочину, шляхом ведення спостереження за під`їзними до місця незаконної порубки дорогами.

В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел, знаючи про відсутність на те законних підстав, здійснив перевезення незаконно зрізаної деревини з місця порубки до місця її накопичення та зберігання, організував переробку отриманої деревини у деревне вугілля, подальшу його реалізацію, а отриманні кошти використав для виплати винагороди найманим працівникам за здійснення незаконних порубок.

Згідно висновку експерта судової інженерно-екологічної експертизи від 17.05.2024 № 469/24-25 розмір шкоди, заподіяної державі станом на 2024 рік становить 230 192,29 грн.

Продовжуючи злочинний умисел, упродовж лютого 2024 року, але не пізніше 21.02.2024 ОСОБА_4 , діючи відповідно до розробленого плану злочинної діяльності організованої групи, здійснив координацію дій учасників пов`язану з організацією незаконної порубки дерев твердих порід, з метою подальшої переробки та реалізації споживачам.

На виконання єдиного плану ОСОБА_4 повторно визначив місце здійснення незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях, розташованими за межами с. Ставки Тульчинського району Вінницької області та показав його особі матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. Надалі особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження провів до вказаного місця залучених ним та ОСОБА_4 робітників, які не були обізнані про протиправну діяльність організованої злочинної групи та з використанням спеціального обладнання зрізав 308 дерев твердих порід з наявних на вказаній ділянці місцевості, які в подальшому розпиляв на частини. Залучені робітники вказані дерева завантажили на автомобіль «ЗИЛ-131».

В свою чергу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, отримавши від ОСОБА_4 відповідні вказівки, знаючи про незаконність дій злочинної групи відповідно до відведеної їм ролі здійснювали забезпечення таємності вчинення злочину, шляхом ведення спостереження за під`їзними до місця незаконної порубки дорогами.

В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел, знаючи про відсутність на те законних підстав, здійснив перевезення незаконно зрізаної деревини з місця порубки до місця її накопичення та зберігання, організував переробку отриманої деревини у деревне вугілля, подальшу його реалізацію, а отриманні кошти використав для виплати винагороди найманим працівникам за здійснення незаконних порубок.

Згідно висновку експерта судової інженерно-екологічної експертизи від 29.04.2024 № 433/24-25 розмір шкоди, заподіяної державі станом на 2024 рік становить 1 217 580,33 грн.

Таким чином, згідно обвинувачення, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, тобто в організації та здійсненні незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях, перевезенні, зберіганні незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене повторно, організованою групою. ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України. ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Прокурор в клопотанні зазначає, що ризики, передбачені п. п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання стосовно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу не зменшились, та на теперішній час продовжують існувати і дають підстави вважати, що останній може, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування або суду обґрунтовується тим, що: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Також, стосовно ризику переховування від органів досудового розслідування або суду слід зауважити, що ЄС наголошує на тому, що застосування запобіжного заходу має відповідати конкретним обставинам кримінального правопорушення та багато в чому визначається характером та властивостями вчиненого злочину. Зокрема, в сукупності з іншими таким критерієм визначається тяжкість. У ст. 178 КПК України прямо вказано, що суди при обранні запобіжного заходу мають враховувати серед іншого й тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винною.

Ризик незаконного впливу на свідків: слід зазначити, що їм відомі обставини злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом обвинуваченого можуть змінити показання в ході судового розгляду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що: ОСОБА_4 упродовж 2023-2024 року вчинив ряд умисних корисливих злочинів у складі організованої групи, а тому будучи без відповідного запобіжного заходу, усвідомлюючи безкарність може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші навмисні злочини. ОСОБА_5 упродовж 2023-2024 року вчинив ряд умисних корисливих злочинів у складі організованої групи, а тому будучи без відповідного запобіжного заходу, усвідомлюючи безкарність може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші навмисні злочини. ОСОБА_6 упродовж 2023-2024 року вчинив ряд умисних корисливих злочинів у складі організованої групи, а тому будучи без відповідного запобіжного заходу, усвідомлюючи безкарність може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші навмисні злочини.

Крім того, обвинувачені офіційно не працевлаштовані, у зв`язку з чим законних та постійних джерел доходів для існування не має.

Усі зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Разом з тим, ризики передбаченні п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а тому існують підстави для застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, водночас обвинувачений ОСОБА_4 висловив позицію про доцільність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Представник потерпілого ОСОБА_17 в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду, через систему «Електронний суд», клопотання про проведення судового засідання у відсутності представника потерпілого.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

Статтею 186 КПК України, передбачено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 20 червня 2024 року було задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Надалі ухвалами Піщанського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2024 року, 10 жовтня 2024 року, 06 грудня 2024 року, 12 лютого 2025 року та 11 квітня 2025 року строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неодноразово продовжувався.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконували покладені на них судом обов`язки належним чином, відомостей про їх порушення до суду не надходило.

Водночас щодо ОСОБА_4 зафіксовано порушення умов домашнього арешту - зокрема, 11 березня 2025 року о 23:30 год. під час перевірки інспектором поліції встановлено, що він відсутній за місцем проживання, попри дію заборони залишати його з 20:00 до 06:00 години.

У подальшому ухвалою суду від 23 липня 2025 року до вказаних обвинувачених знову застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці - до 20 вересня 2025 року включно.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року строк дії цього запобіжного заходу продовжено на два місяці - до 10 листопада 2025 року включно.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, які є тяжким злочинами (відповідно до ст. 12 КК України), за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Разом з тим, стосовно клопотання ОСОБА_4 , щодо заміни запобіжного заходу суд зазначає, що особисте зобов`язання як самостійний вид запобіжного заходу, в даному випадку не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, також при вирішенні можливості зміни запобіжного заходу, суд приймає до уваги, ту обставину, що підстави, за якими судом раніше було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, не відпали, це також унеможливлює застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, при вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, можуть вдатися до таких дій.

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути.

Крім того, продовжує існувати ризик того, що обвинуваченні зможуть незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі ще не розпочався судовий розгляд, свідки обвинувачення ще не допитані, що не виключає можливості обвинувачених їх схилити до зміни раніше наданих показів.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не мають постійного місця роботи, а також міцних соціальних зв`язків, оскільки зворотного суду не доведено, суд вважає, що в разі незастосування до них запобіжного заходу у виді домашнього арешту продовжує існувати ризик вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, дані про осіб обвинувачених, які не мають стійких соціальних зв`язків, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, суд приходить до висновку інший більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та переховування від суду.

Разом з тим, розглядаючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, суд виходить з того, що застосування особистого зобов`язання як самостійного виду запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Такий висновок обумовлений, зокрема, тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, а також характером та ступенем суспільної небезпечності інкримінованих діянь.

Крім того, при вирішенні питання про можливість зміни запобіжного заходу суд бере до уваги, що обставини та ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на теперішній час не відпали та не зазнали істотних змін. За таких умов застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме меті запобіжних заходів та не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відтак, з урахуванням осіб обвинувачених, які раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, не працюючі, постійного джерела доходу не мають, мають постійне місце проживання та реєстрації, беручи до уваги, що ризики, передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як то ризик переховування від суду, вчинення незаконного впливу на потерпілого в кримінальному провадженні, ймовірність вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати на даний час, та будь-які дані про їх зменшення чи відсутність відсутні, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та застосувати запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на них обов`язків, визначених в ч. 5 ст. 194 КПК України та вбачає підстави для застосування до обвинувачених вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Суд вважає, що саме такий запобіжний захід на даний час є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленим під час судового розгляду ризикам, відповідає осіб обвинувачених та є необхідним заходом забезпечення процесуальної поведінки обвинувачених.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, ст. 181, ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мардарівка Роздільнянського району Одеської області, громадянину України, із середньою освітою, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 05 березня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

-прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 142/403/24, за першою вимогою.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 05 березня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 142/403/24, за першою вимогою.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Республіки Молдова, громадянин України, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 05 березня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 142/403/24, за першою вимогою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом якого вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Ухвалу про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого, тобто до Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (Одеська область, Подільський район, м. Подільськ, вулиця Соборна 74, ) для виконання.

Ухвалу про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого, тобто до Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (24600, смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, вул. Полковника Зеленського, 3) для виконання.

Копію ухвали суду вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: