Справа № 307/3712/25
Провадження № 1-кп/307/278/25
03 листопада 2025 рокум. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_6
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.09.2025 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове.
03.11.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348 КК України.
В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2025 року у справі № 307/2832/25 задоволено клопотання сторони обвинувачення та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Вважає, що на даний час є нові обставини, які не були розглянуті судом при розгляді слідчим суддею клопотання, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на менш м`який, а саме домашній арешт. Стверджує, що підозра та обвинувачення, висунуті ОСОБА_6 за ч.1 ст. 296 та ст. 348 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та відомостям у формулюванні обвинувального акту, а тому обраний відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, порушує вимоги передбачені КПК України. Разом з тим, захисник зазначає, що відповідно до медичних висновків, обвинувачений є інвалідом з дитинства та має такі невиліковні хвороби, як перелом тіла, ознаки гіпоплазії вертибральної артерії, панічні атаки, хвороба з переважним ураженням серця та який перебуває на постійному систематичному медичному нагляді лікарів - спеціалістів йому рекомендовано консультації лікуючого лікаря, невропатолога та офтальмолога.
На підставі вищевикладеного, просить суд змінити обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 клопотання підтримала посилаючись на викладені у ньому доводи та просила змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. Також додав, що кримінальних правопорушень у вчиненні яких йому предявлено обвинувачення, він не вчиняв.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що вказане клопотання є безпідставним. Стверджує, про відсутність підстав для зміни обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч.5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Відтак, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, під час розгляду заявленого захисником клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт, сторони захисту підлягають доведенню наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду під час розгляду слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого його продовження.
Обгрунтовуючи заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу, на виконання вимог ст. 201 КПК України, захисник вказує про наявність нових обставин, які за її твердженням є достатньою підставою для зміни обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на менш тяжкий запобіжний захід - домашній арешт.
На підтвердження наявності цих обставин захисником до клопотання додано наступні досліджені судом докази.
Так, згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_6 від 31.10.2025 року складеного сільським депутатом ОСОБА_8 та завіреного сільським головою ОСОБА_9 вбачається, що за місцем проживанням сім`я ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони, з сусідами та односельчанами підтримують дружні стосунки, громадського порядку не порушують. За станом здоров`я ОСОБА_6 не може займатися важкою фізичною працею. До складу сім`ї ОСОБА_6 входить дружина ОСОБА_10 та двоє дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Згідно довідки огляду нейрохірурга військово-медичного клінічного центру Західного регіону МО України м.Львів від 02.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_6 має діагноз наслідки ХСМТ, перелом С4 хребця (2016), спондилодез с3-с5 пластиною, трансартикулярною системою, антено-ревматичний синдром, диссомнічний синдром та рекомендовано вживати таблетки.
Згідно ультразвукового дослідження щитоподібної залози від 3.07.2025 року «Інтелектмед» вбачається, що ОСОБА_6 рекомендовано консультацію ендокринолога, клінічно-лабораторне до обстеження..
З довідки №125 від 21.08.2025 року виданої завідувачем ЛПП Углянської АЗПСМ ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_6 знаходиться на обліку Д зх. ГХ ІІ та потребує постійного лікування.
Згідно консультативного висновку спеціаліста лікаря-нейрохірурга ТОВ «Медичний центр «Діамед» ОСОБА_14 від 12 грудня 2023 року вбачається, що у ОСОБА_6 наявні панічні атаки і рекомендовано приймати таблетки.
З комп`ютерно-томографічного дослідження проведеного лікарем ОСОБА_15 від 20.01.2023 року вбачається, що у ОСОБА_6 встановлено КТ-ознаки гіпоплазії лівої вертебральної артерії.
Згідно консультативного висновку спеціаліста лікаря-кардіолога ТОВ «Медичний центр «Діамед» ОСОБА_16 від 21 жовтня 2025 року вбачається, що у ОСОБА_6 діагностована гіпертонічна хвороба І, ІІ ст. та цукровий діабет ІІ типу і рекомендовано приймати таблетки.
З консультативного висновку спеціаліста КНП «Закарпатський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» Закарпатської обласної ради ОСОБА_17 від 29.10.2024 року вбачається, що у ОСОБА_6 хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності.
Згідно корінця медичного висновку №175 від 20.02.1997 року вбачається, що у ОСОБА_6 захворювання лівого ока.
Згідно витягу із акту огляду у МСЕК до довідки МСЕ №0102121 від 29.01.2002 року вбачається, що ОСОБА_6 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання безстроково, рекомендовано лікування у окуліста.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348 КК України.
Обираючи та в подальшому продовжуючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчими суддями відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання застосування запобіжного заходу, окрім мети і підстав застосування запобіжного заходу, наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 даних кримінальних правопорушень, даних про особу ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, його віку, стану здоров`я, тих обставин, що він немає постійного місця роботи, немає тісних соціальних зв`язків, його репутацію (попередню соціальну поведінку), та того, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі доведеності його вини, було також враховано наявність ризиків передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього встановлено, що слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області 27.08.2025 було постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу. Розглядаючи дане клопотання слідчим суддею, було враховано, що хвороба яка є у наявному стані у підозрюваного, набула характеру, який перешкоджає перебуванню підозрюваного в умовах СІЗО. Також було враховано положення нормативно правових актів, відповідно до яких передбачено, порядок перебування ув`язнених осіб в слідчих ізоляторах регулюється нормами КПК України, ЗУ «Про попереднє ув`язнення», «Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Мінюсту №1769/5 від 14.06.2019.
Відповідно до п. 3 гл. 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.
Надання медичної допомоги особам, взятим під варту, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах слідчого ізолятору (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини слідчого ізолятору закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини слідчого ізолятору закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Відтак доводи захисника про те, що слідчими суддями не було враховано обставин визначених ст. 178 КПК України, не заслуговують на увагу.
Водночас, колегія судів констатує, що під час вирішення клопотання щодо зміни запобіжного заходу, оцінка наданих суду сторонами кримінального провадження доказів, здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є виправданим подальше продовження перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та наявність або ж відсутінсть підстав для зміни запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням обвинуваченого під вартою.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, колегія суддів також виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Вирішуючи клопотання захисника про зміну обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з таким утриманням під вартою - домашній арешт, колегія судів враховує тяжкість покарання за ч. 4 ст. 296, ст. 348 КК України, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей та не має постійного місця роботи, майновий стан обвинуваченого, відсутність у нього судимостей та позитивні характеристики за місцем його проживання.
Зважаючи на викладене та обґрунтування сторін кримінального провадження, беручи до уваги, що на даний час потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту не досліджено, тому з урахуванням наведених даних колегія суддів вважає не доведеними під час розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, тих обставин, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про його особу; можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відпали або ж зменшилися.
В судовому засідання захисник та обвинувачений також не довели обставини, які б могли свідчити про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, пов`язаних з станом здоров`я обвинуваченого. Не знайшло свого підтвердження допустимими та належними доказами, зокрема дослідженою в судовому засіданні медичною документацією про те, що наявні у ОСОБА_6 захворювання, унеможливлюють тримання його під вартою.
За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183, 201 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, які не відпали, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_6 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого не втратили свою актуальність та продовжують існувати, а доводи на їх спростування були предметом дослідження слідчого судді під час розгляду клопотань про обрання та подальшого продовження запобіжного заходу, а відтак клопотання сторони захисту про зміну обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст.177, 178, 193, 194, 201, 309, 315, 376 КПК України, колегія суддів
Відповідно до ч.2 ст. 392 КПК України, ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.
Визначити час оголошення повного тексту ухвали 7 листопада 2025 року о 8 год. 40 хв.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3