В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000947 від 02.10.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, призваного під час мобілізації, перебуваючого на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти школи базової загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.05.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України з покаранням у виді штрафу 17 000 грн. 00 коп.,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

в с т а н о в и в :

органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000947 від 02.10.2025 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

02.10.2025 близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: м. Київ, вулиця Ентузіастів, 21/1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, умисно незаконно, шляхом знахідки на землі біля дерева, безкоштовно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яка знаходилась у пластиковій ємності типу пробірки «епіндорфф».

Будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_2 упевнився, що знайшов психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та поклав до правої кишені штанів, в яку був одягнений, тим самим придбав та почав незаконно зберігати вказану психотропну речовину при собі без мети збуту.

Того ж дня, а саме 02.10.2025 близько 15 години 21 хвилин, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_2 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яка знаходилась у пластиковій ємності типу пробірки «епіндорфф», перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Ентузіастів, 19/1, був зупинений працівниками поліції.

Того ж дня, в період часу з 15 години 57 хвилин до 16 години 02 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Ентузіастів, 19/1, затриманий в порядку ст. 2982 КПК України працівниками поліції та в присутності двох понятих, під час проведення особистого обшуку, із правої кишені штанів виявлено та вилучено пластикову ємність типу пробірки «епіндорфф», в якій знаходилась кристалічна речовина світлого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,214 г, яку ОСОБА_2 , незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта у наданій на дослідження речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у речовині становить 0, 214 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Із долучених до обвинувального акта матеріалів встановлено, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_3 про те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснені положення ч. 2 ст. 301 КПК України про обмеження права апеляційного оскарження, та погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_3 своїм підписом підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта долучені матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Тим самим обставини вчинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога він не перебуває, має постійне місце проживання у м. Київ, є військовослужбовцем, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_2 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді 1 року пробаційного нагляду, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.05.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., на даний час штраф не сплачено.

Водночас, хоча штраф і підлягає самостійному виконанню згідно з ч. 3 ст. 72 КК, суд повинен застосувати ст. 71 КК та визначити остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання за нове правопорушення, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком та ухвалює рішення про їх самостійне виконання. На це вказав Касаційний кримінальний суд у постанові від 18 лютого 2025 року по справі №369/18964/23. Так, ККС зазначив, що положення ч. 3 ст. 72 КК прямо вказують на необхідність застосування вимог статей 70, 71 КК щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, оскільки передбачають не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань під час призначення їх за сукупністю кримінальних правопорушень або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 71 КК України, суд до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.05.2023 року, та призначає ОСОБА_2 остаточне покарання у виді одного року пробаційного нагляду та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та покладає на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2, п. 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винним.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 71, 72, 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один рік).

Відповідно до вимог ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді одного року пробаційного нагляду та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки визначені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду обраховувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний носій інформації (диск «DVD-R» 4,7 GB/120 min), який упакований до білого конверту - залишити при матеріалах кримінального провадження; прозору пластикову колбу із вмістом кристалічної речовини світлого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0, 214 г. (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів разом із первинним упакуванням поміщено до спец.пакету 6632342), що передано в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 025048) - знищити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 565 грн 60 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/61337-НЗПРАП від 04 листопада 2025 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1