Справа № 297/2164/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/608/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2025 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000015 від 08.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні №0000015 від 08.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Скарга мотивована тим, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 276 КПК України, зокрема, відсутній належний доказовий зв`язок особи з інкримінованими діями, а також обставини повідомлення про підозру не ґрунтуються на достатніх доказах.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, а у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено, тобто скарга зводиться до незгоди із пред`явленою підозрою, тому прийшов до висновку, що доводи захисника щодо відсутності доказів є передчасними та підлягають перевірці судом під час розгляду справи по суті, в межах судового слідства.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_6 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що вивченням змісту повідомлення про підозру встановлено, що вказаний документ суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України, є необґрунтованим та незаконним. Стверджує, що у повідомленні про підозру слідчим не відображено обставини, які підтверджують діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, оскільки із змісту цього документа вбачається факт зустрічі останніх в межах села Четфалва Берегівського району Закарпатської області. Проте, вважає, що відсутні будь-які відомості щодо обставин, які підтверджують попередній зв`язок цих осіб. Зазначає, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення: у відповідності до ч. 2 ст. 28 КК України. Разом з тим зазначає, що у повідомленні про підозру не зазначено, які саме засоби та кому надав ОСОБА_6 з метою організації переправлення осіб через державний кордон. Виключено вказано інформацію, що ОСОБА_6 рухався на невстановленому транспортному засобі. Вказує, що описані вище обставини переконливо доводять факт відсутності складу кримінального правопорушення в діяльності ОСОБА_6 , а також грубі порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України при провадженні досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Просить суд, скасувати рішення слідчого судді Берегівського районного суду та ухвалити нове рішення, яким скасувати повідомлення про підозру, складене та підписане щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні № 0000015 від 08.01.2025 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях останнього.

До початку судового засідання від прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_5 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги захисника у їх відсутності. Прокурор просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 просив суд вимоги апеляційної скарги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга сторони захисту розглядається без участі учасників судового процесу, неявка яких з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді дає підстави зазначити про те, що вказане судове рішення вищевикладеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступне.

Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру має містити такі відомості, зокрема зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Зміст підозри це виклад головних та істотних елементів інкримінованого кримінального правопорушення, які утворюють єдність усіх його складових частин, а фактичні обставини кримінального правопорушення зводяться до деталізованого опису об`єктивної сторони інкримінованого підозрюваному діяння. Вимоги кримінального процесуального законодавства до письмового повідомлення про підозру передбачають наявність стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які були відомі органу досудового розслідування на момент повідомлення особі про підозру та можуть бути змінені у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, положення п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України в їх системному зв`язку вказують на те, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді мають бути не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» та обґрунтованості підозри в цілому.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини та наведених положень кримінального процесуального закону щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів вважає, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)" для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст.ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 08.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З матеріалів скарги вбачається, що 04.03.2025 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом передачі підозри дружині ОСОБА_10 .

Згідно з даним повідомленням ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон, сприянні вчиненню таких дій шляхом усунення перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг би вчинити кримінальне правопорушення.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, встановлено, що за своїм змістом повідомлення про підозру від 04 березня 2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посаду слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , які відомі на момент повідомлення про підозру, його вручення відбулося з дотриманням вимог ст. 278 КПК України за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що підозрюваний причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що орган досудового розслідування здійснив достатній обсяг слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення причетності ОСОБА_6 до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон. Зокрема, досліджені дані НСРД, результати допитів, аналітичні довідки, дані геолокації та мобільного зв`язку свідчать про наявність обґрунтованих підстав для підозри, сформульованої в повідомленні від 04.03.2025 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Посилання адвоката у поданій апеляційній скарзі на те, що повідомлення про підозру складено без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння, тобто його твердження фактично зведені до питань доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій підозрюваного, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, що на переконання апелянта свідчить про факт відсутності складу кримінального правопорушення в діяльності ОСОБА_6 , на думку колегії суддів є помилковими, оскільки зміст та обсяг наданих стороною обвинувачення доказів є достатніми для того, щоб будь-яка розсудлива та незацікавлена особа могла дійти висновку про те, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а також не можуть бути підставою для скасування повідомлення про підозру, позаяк досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває і його повнота, як і належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. До того ж зміст підозри може бути змінений в ході подальшого розслідування, обставини кримінальних правопорушень конкретизовані, а наявні докази оцінені у сукупності з іншими, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, доказами.

Колегія суддів констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваногоОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Апеляційний суд звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, та наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Також, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а також кваліфікацію її дій та оцінку фактичних обставин справи. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

При цьому, скарга захисника ОСОБА_5 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, а також всі інші викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

Отже, з огляду на зміст повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були всі підстави для висновку про вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення у відповідності до вимог закону, а тому доводи апелянта про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими. До того ж, слідчий суддя при розгляді скарги захисника повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, що стосуються вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також про обґрунтованість такої підозри.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 аналогічні, що і в скарзі до слідчого судді підстави, з яких заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді, були предметом перевірки слідчого судді та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення такої скарги немає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 403, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги на повідомлення про підозру, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді