Провадження № 1-кп/947/1098/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 27.02.2025 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Лівану, уродженця Лівану, з середньою освітою, одруженого, особи з інвалідністю 2 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2025 року, приблизно о 12 годині 35 хвилин, в світлий час доби, при ясній погоді, ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Євгена Чикаленка (Академіка Вільямса), здійснював рух зі сторони вул. Академіка Корольова в напрямку вул. Сім`ї Глодан, в Київському районі міста Одеси.

При під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, відзначеного дорожньою розміткою 1.14.1 і дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 відповідно до Правил дорожнього руху України, видимість та оглядовість яких для водія була необмеженою, який розміщений напроти буд. № 73 по вул. Євгена Чикаленка, і який призначений для переходу пішоходами проїзної частини вул. Євгена Чикаленка, водій ОСОБА_6 зменшив швидкість керованого ним автомобіля і зупинився у своїй лівій смузі руху проїзної частини вул. Євгена Чикаленка перед нерегульованим пішохідним переходом для надання переваги в русі пішоходам, які перебували на пішохідному переході.

Після надання переваги в русі пішоходам, перед відновленням свого руху та проїзду через вказаний пішохідний перехід водій ОСОБА_6 , не переконався в безпеці, був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки, в тому числі на пішохідному переході, відновив свій рух та почав проїжджати вищевказаний нерегульований пішохідний перехід, не надавши переваги в русі пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вул. Євгена Чикаленка по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись справа-наліво по ходу напрямку руху автомобіля «Hyundai Sonata» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого на пішохідному переході передньою лівою частиною кузову автомобіля «Hyundai Sonata» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 здійснив на неї наїзд.

Своїми діями водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п. 18.1, 10.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено: - п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; - п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»; п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 , спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: відкриті переломи обох щиколоток та заднього краю великогомілкової кістки лівого гомілковостопного суглобу зі зміщенням відламків та вивихом лівої ступні назовні, забійна рана в ділянці зовнішньої поверхні лівого гомілковостопного суглоба.

Дії водія автомобіля марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п. 18.1, 10.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та пояснив суду, що 27 лютого 2025 року, приблизно о 12 годині 35 хвилин він керував автомобілем марки «Hyundai Sonata» по вул. Євгена Чикаленка, де зупинився перед пішохідним переходом для надання переваги в русі пішоходам, після чого розпочинаючи подальший рух не побачив пішохода ОСОБА_8 та здійснив на неї наїзд. Підтвердив, що наїзд на пішохода стався внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Прокурор та потерпіла не заперечували проти розгляду кримінального провадження в такому порядку.

Потерпіла просила суд завлений нею цивільний позов до обвинуваченого залишити без розгляду, оскільки має намір звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а також виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, те що він є особою з інвалідністю 2-ї групи, та те, що злочин вчинено не умисно, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає дійшов висновку про можливість призначення покарання у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишений без розгляду на підставі заяви потерпілої.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосований

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.одеси від 05.03.2025 року підлягає скасуванню.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 51000 (п`ятдесят одну тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_6 у розмірі 16 963 гривень 20 копійок на користь держави.

Скасувати арешт завтомобіля марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2025 року.

Речові докази: автомобіль марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути за належністю власнику.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1