КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1530/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

12 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Філонівка Сосницького району Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року кримінальні провадження № 0003013 від 02.10.2020, № 0003296 від 28.11.2020, № 0000974 від 15.06.2021, які ухвалою суду від 20.09.2021 об`єднані в одне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Суд, враховуючи, зміну розміру шкоди для визначення діянь, при вчиненні яких настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна у відповідності до положень Закону України № 3886-ІХ, вважав, що у даному випадку виходячи із відсутності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, та враховуючи, що встановлено вчинення останнім діянь, кримінальна протиправність яких була встановлена законом, що втратив чинність, із урахуванням положень ч. 3 ст. 479-2 цього Кодексу, наявні правові підстави для закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні було призначено на 20.12.2024, обвинувачений ОСОБА_7 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання стосовно нього, оскільки з 2022 року перебуває за межами території України, а будь-які засоби зв`язку із обвинуваченим відсутні.

Як наголошує прокурор, ним в підготовчому судовому засіданні було орієнтовано суд на неможливість проведення розгляду справи за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , вирішення питання про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України чи п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також звернуто увагу суду на те, що відповідно до інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "АРКАН", обвинувачений ОСОБА_7 з 2022 року виїхав за межі території України та до цього часу не повертався і вказана обставина була підставою зупинення судового провадження стосовно нього ухвалою суду від 06.03.2023 та оголошення обвинуваченого в розшук. Однак, незважаючи на вищевикладене, судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , участь якого у відповідності до ст. 314 КПК України є обов`язковою.

Крім того, апелянт вказує, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Водночас, за відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Таким чином, як зазначає апелянт, вказана норма носить імперативний характер щодо з`ясування судом наявності чи відсутності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження із цієї підстави шляхом задавання відповідного запитання обвинуваченому та отримання від нього згоди або ж отримання відповіді із зазначенням відсутності такої згоди, що в чергове свідчить про обов`язкову участь обвинуваченого у вирішенні такого роду питання.

Окрім іншого, прокурор звертає увагу, що 14.07.2021 до Печерського районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000974 від 15.06.2021 по обвинуваченню ОСОБА_7 і ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (судова справа №757/38964/21). Після чого, 20 вересня 2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва вказане кримінальне провадження також об`єднано в одне судове провадження із кримінальними провадженнями № 0003013 від 02.10.2020, № 0003296 від 28.11.2020 щодо ОСОБА_7 та об`єднаному провадженню присвоєно №757/46111/20-к.

Апелянт вказує, що обвинувачений ОСОБА_9 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання стосовно нього, та під час підготовчого судового засідання питання щодо можливості закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України чи п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України стосовно ОСОБА_9 , виділення матеріалів стосовно вказаного обвинуваченого в окреме провадження чи зупинення судового розгляду стосовно останнього на обговорення судом не ставилося та будь-яке рішення стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 не приймалося.

Таким чином, як стверджує прокурор, виносячи ухвалу від 20.12.2024 у справі №757/46111/20-к, якою кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 закрито на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284, у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння інкримінованого ОСОБА_7 , судом фактично залишено поза увагою наявність у справі ще одного обвинуваченого, а саме ОСОБА_9 , рішення стосовно якого на даний час не прийнято, однак провадження у справі закінчено винесенням оскаржуваної ухвали від 20.12.2024.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час і місце розгляду шляхом направлення смс повідомлення, яке він отримав, представник ТОВ «Сільпо-Фуд», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, а тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання проведено у відсутність осіб які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Між тим, колегія суддів вважає, що зазначених вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримано, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Як слідує з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні дійшов висновків про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вартість майна, замах на таємне викрадення якого останній вчинив є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Згідно із п. 1-2 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної Палати Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) питання, що виникають у кримінальних провадженнях унаслідок набуття чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частиною першою статті 479-2 КПК України визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та у разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Отже, як слідує з наведених вище положень кримінального процесуального закону, суд закриває кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, після з`ясування думки обвинуваченого та за відсутності його згоди на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень статті 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду, а згідно з частиною 2 статті 323 КПК України судовий розгляд за відсутності обвинуваченого (in absentia) може здійснюватися лише у кримінальних провадженнях щодо злочинів, зазначених у частині 2 статті 297-1 КПК України, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або/міжнародний розшук.

Невиконання приписів кримінального процесуального закону щодо обов`язкової участі обвинуваченого у судовому розгляді, з огляду на положення статті 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та згідно з пунктом 3 частини 2 статті 412 КПК України тягне за собою у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2023 обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено у розшук та судове провадження до його розшуку зупинено.

Не дивлячись на те, що станом на 29.11.2024 обвинувачений ОСОБА_7 продовжував перебувати у розшуку, суд першої інстанції, всупереч положень ст. 335 КПК України, прийняв рішення про поновлення судового провадження та призначив його до розгляду для вирішення питання закриття кримінального провадження на підставі п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України.

В подальшому, без участі обвинуваченого ОСОБА_7 та без з`ясування його думки, суд першої інстанції, на власний розсуд, дійшов висновку про відсутність згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України внаслідок чого постановив ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зважаючи на положення ст. ст. 7, 9 ч. 6 КПК України загальних засад кримінального провадження, положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, з метою забезпечення обвинуваченому реалізації його права на захист, права сторін провадження на справедливий судовий розгляд та на оскарження процесуальних рішень, дотримання принципу змагальності сторін та свободи подання ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що вирішення питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України під час підготовчого судового засідання без участі, обвинуваченого та без з`ясування його волевиявлення щодо такого закриття є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що 14.07.2021 до Печерського районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000974 від 15.06.2021 по обвинуваченню ОСОБА_7 і ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (судова справа №757/38964/21). 20 вересня 2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва вказане кримінальне провадження об`єднано в одне судове провадження із кримінальними провадженнями № 0003013 від 02.10.2020, № 0003296 від 28.11.2020 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 об`єднаному провадженню присвоєно №757/46111/20-к.

Між тим, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, щодо нього питання щодо можливості закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України чи п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, виділення матеріалів стосовно вказаного обвинуваченого в окреме провадження чи зупинення судового розгляду стосовно останнього на обговорення судом не ставилося та будь-яке рішення стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 взагалі не приймалося.

Таким чином, закриваючи кримінальні провадження № 0003013 від 02.10.2020, № 0003296 від 28.11.2020, № 0000974 від 15.06.2021, які ухвалою суду від 20.09.2021 об`єднані в одне судове провадження на підстав п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції фактично залишив поза увагою наявність у справі ще одного обвинуваченого, а саме ОСОБА_9 , рішення щодо якого на даний час не прийнято.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене та усунути зазначені порушення вимог КПК України, які стали підставою для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року, якою кримінальні провадження № 0003013 від 02.10.2020, № 0003296 від 28.11.2020, № 0000974 від 15.06.2021 об`єднані в одне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та відносно ОСОБА_7 кримінальне провадження закрито на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3