Справа № 755/2100/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003614 від 23.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

23.10.2024 приблизно о 18 год 20 хв., ОСОБА_4 спільно з особою щодо якої ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2026 року зупинено судове провадження, перебували на території парку «Аврора», а саме поблизу ресторану «GAGA» по вулиці Сулеймана Стальського №19 у місті Києві.

В цей час ОСОБА_4 , разом з особою, щодо якої зупинено судове провадження, з хуліганських мотивів, діючи з прямим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, в зазначений день, час та місці, порушуючи спокій громадян у вечірній час, з формальних підстав спровокували конфлікт з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який став приводом для подальшого виконання злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом із особою, щодо якої зупинено судове провадження, перебуваючи у громадському місці на території парку «Аврора», а саме поблизу ресторану «GAGA» по вулиці Сулеймана Стальського №19 у місті Києві, у присутності сторонніх осіб, усвідомлюючи, що їх дії носять суспільно-небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, ігноруючи норми моралі та етики в хаотичному порядку почали наносити тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та на неодноразові намагання припинити хуліганські дії з боку оточуючих громадян, умисно продовжували заподіювати тілесні ушкодження потерпілим, тим самим створивши реальну загрозу здоров`ю останніх та спокою громадян.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синці - в проекції лобного горбка справа, в проекції крила здухвинної кістки справа, на передній поверхні живота по центру нижче пупка, на передній поверхні правої гомілки у верхній - нижній третинах, на передній поверхні лівої гомілки у верхній - нижній третинах; садна - на передніх поверхнях правого та лівого колінних суглобів. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синці - на спиці та скатах носа, на нижній повіці правого ока, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-5 п`ясних кісток; садна - на спинці носа у верхній третині, на нижній повіці правого ока в проекції внутрішнього кута. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 23.10.2024 року, він відпочивав з своїми друзями у ресторані «GAGA» по вул. С. Стальського № 19 у м. Києві, близько 18 години. Перебуваючи вже у алкогольному сп`янінні, вийшов покурити та поговорити з товаришем ОСОБА_8 цей час потерпілі переганяли машинки, не пам`ятає точно чи швидко вони їхали, і однією з машинок наїхали на ногу товаришу, після чого почалась сварка. Під час сварки він, щоб заступитись за товариша, вдарив потерпілого ОСОБА_7 в обличчя, а потерпілу ОСОБА_6 відштовхнув. Через алкогольне сп`яніння не досить чітко все запам`ятав, проте потім після перегляду відео, яке йому показали слідчі, зрозумів наскільки некоректно себе поводив, за що йому дуже соромно. У вчиненому кається та просить вибачення у потерпілих.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що минулого року, восени, близько 18 години вечору, вона під`їхала до сина, щоб забрати його, та вирішила йому допомогти перегнати машинки на пульті управління, оскільки вона декілька разів вже допомагала, то мала досвід з керування даних машинок. Пояснила, що розмір машинки близько одного метра двадцять сантиметрів. Вона їхала попереду, син позаду, не доїжджаючи до входу в ресторан, хлопці, які стояли біля входу, до неї боком, курили, щось обговорювали, потім швидкою ходою почали бігти на машинку і один з них вдарив її ногою. Потерпіла продовжила рух, а потім побачила, що через декілька секунд вони пішли за її сином. Далі її син опинився поміж них, потерпіла просила не чіпати сина, але в той момент один з хлопців, саме ОСОБА_9 вдарив її в груди, у зв`язку з чим вона впала. Підвівшись, вона знову підійшла до хлопців і просила зупинитись, але все марно. Хлопці наносили удари її сину, виражались нецензурною лайкою, причину своїх дій не повідомляли. Після чого потерпіла пішла в ресторан «GAGA», щоб хтось забрав хлопців, однак адміністрація закладу ніяк не відреагувала, а дівчина одного з хлопців почала її принижувати. Вже пізніше якась жінка викликала поліцію та швидку допомогу.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що приблизно о 18 годині 30 хвилин, восени 2024 року, він поїхав до колеги, допомогти скласти батути та машинки. Йому зателефонувала потерпіла, яка є його матір`ю та запропонувала допомогу, він не відмовився. Після того, як він склав батут, приїхала ОСОБА_6 . Одну з машинок він дав переганяти потерпілій. Потерпіла їхала спереду, він за нею, дистанція була близько 5-10 метрів, далі він побачив як хлопець зробив декілька кроків та вдарив машинку, під керуванням його матері. Однак вона нічого не сказала йому. Зазначив, що хлопці відпочивали в ресторані «GAGA» та були п`яні. Коли він їхав біля бордюру, один з хлопців вдарив його машинку. Він підійшов і почав йому зробити зауваження, що так не можна. Після чого, один з хлопців, почав висловлюватись в його сторону нецензурною лайкою. В цей час підбігла потерпіла та стала посередині, далі хлопець почав її хапати та штовхати, потерпілий намагався тримати йому руки, щоб зупинити, але він вдарив його матір ногою в живіт. Далі почалась бійка, втрутився якийсь чоловік. Його вдарили стільцем із залізними ніжками, по голові та по ребрах. Він побачив, що його мати побігла в ресторан, щоб хтось вийшов та допоміг. Хлопці почали розбігатись. Конфлікт тривав хвилин 30, максимум до години. Поліцію викликала якась жінка. Коли приїхала поліція обвинувачені були на місці.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, групою осіб, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше несудимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, наслідки заподіяні даним злочином, зокрема те, що ним грубо порушено громадський порядок, думку державного обвинувача, особи винуватого, потерпілих, які заявили цивільний позов щодо відшкодування завданої шкоди та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України, у виді позбавлення волі.

Водночас, зважаючи на те, що обвинувачений має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , має міцні соціальні зв`язки, суд приходить до висновку про те, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатніми для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

При цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, у строк відбуття покарання, суд враховує 1 (один) день попереднього затримання ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу затримання особи від 23.10.2024 ОСОБА_4 затримано на підставі ч. 4 ст. 208 КПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та звільнено з-під варти у залі суду.

Цивільний позов

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 та особи, щодо якої зупинено судове провадження про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 35 000 грн. 00 коп, по 17 500 грн 00 коп. з кожного, суд встановив таке.

Заявлені позовні вимоги потерпіла мотивує тим, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 та особи, щодо якої зупинено судове провадження, вона зазнала численних тілесних ушкоджень, зокрема забій грудної клітини та голови, внаслідок чого у зоні лобової правої частини голови сформувалась суттєва гематома, яка загоювалась близько місяця. Також зазначила, що її одяг був весь пошкоджений. Разом з тим, зазначила, що вказані дії обвинуваченого та особи, щодо якої зупинено судове провадження спричинили значну шкоду її моральному здоров`ю, оскільки через вищевказані дії обвинувачених, потерпіла відчувала себе приниженою, переживала за сина, який також постраждав від їх незаконних дій.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, однак просив зменшити розмір цивільного позову, оскільки він є для нього завеликим.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 1117 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З огляду на п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та ст. 1167 ЦК України, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

У п. 9 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Більше того, згідно позиції Великої Палати Верховного Суду по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З урахуванням викладеного, при визначенні обґрунтованості заявленого розміру моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 , суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стан здоров`я потерпілої та тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та, виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості, вважає обґрунтованим розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 10 000 грн 00 коп.

Відтак, враховуючи викладене вище, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню, а саме з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути розмір моральної шкоди, який складає 10 000 грн 00 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ресторану «ГАГА», за адресою: м. Київ, вул. С. Стальського 19 від 23.10.2024 - копію залишити в матеріалах виділеного провадження, а оригінал залишити в зупиненому кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1