провадження №: 1-кс/752/9598/25
У Х В А Л А

11.12.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000011, відомості щодо якого внесені 24.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому представник власника майна просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2025 у справі № 752/20337/24 (провадження №: 1-кс/752/5717/25), а саме з грошових коштів у сумі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) доларів США та мобільного телефону «iPhone 16 Pro Max», сірого кольору у чохлі сірого кольору.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що на даний час ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні має статус свідка, ніякої причетності до злочину який розслідується органом досудового розслідування він не має. Вилучені кошти, в сумі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) доларів США це частина коштів, отриманих ОСОБА_4 з продажу власного транспортного засобу від 04.06.2025, що підтверджується договором купівлі продажу транспортного засобу № 8045/2025/5391022. Крім того, мобільний телефон «iPhone 16 Pro Max», сірого кольору у чохлі сірого кольору, слідчими був оглянутий, доступ до необхідної інформації яка містилась на зазначеному пристрої було надано. Подальше утримання електронних пристроїв у таких умовах може призвести до втрати даних, псування батарей та виходу з ладу пристроїв, що є безповоротною шкодою для законного володільця, яка не компенсується навіть у разі повернення речей у майбутньому. Таким чином, арешт накладено необґрунтовано, з перевищенням меж допустимого втручання в право власності, без підтвердження доказової цінності вилучених речей та із порушенням гарантій зберігання майна, що дає підстави для його часткового скасування.

В судовому засіданні представник власник майна - адвокат ОСОБА_3 підтримав вищенаведені вимоги та просив скасувати арешт з вказаного майна. Разом з тим, зазначив, що слідчим винесено постанову про скасування постанови про визнання, зокрема грошових коштів та мобільного телефону речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та копії доданих до нього матеріалів, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).

Зі змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000011, відомості щодо якого внесені 24.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

20.06.2025 згідно ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13.06.2025 (справа №752/20337/24), проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, про що зазначено у протоколі обшуку.

Після чого, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2025 у справі № 752/4080/25 (провадження №: 1-кс/752/5717/25), накладено арешт, на майно, яке вилучене 20.06.2025 під час проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: грошові кошти у сумі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) доларів США та мобільний телефон «iPhone 16 Pro Max», сірого кольору у чохлі сірого кольору, із забороною розпорядження та користування вказаним майном, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 долучив постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про скасування постанови про визнання речових доказів, зокрема: грошових коштів у сумі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) доларів США та мобільного телефону «iPhone 16 Pro Max», сірого кольору у чохлі сірого кольору, вказуючи на те, що орган досудового розслідування не заперечує щодо скасування арешту з вказаного майна, у зв`язку з чим вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Однак, слідчий суддя критично оцінює вказану постанову слідчого про скасування постанови про визнання речових доказів, оскільки в судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про причини неявки слідчого суддю не повідомили, вказану постанову не підтримали, будь-яких пояснень щодо підстав її винесення та правових наслідків для подальшого застосування арешту майна не надали.

За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити обґрунтованість винесення вказаної постанови слідчого, а також з`ясувати чи дійсно обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно перестали існувати.

З урахуванням того, що обов`язок доведення підстав для скасування арешту майна покладається саме на заявника, а наведені ним доводи не знайшли належного підтвердження під час судового розгляду, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000011, відомості щодо якого внесені 24.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1