УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 Справа №607/20900/25 Провадження №1-кс/607/5949/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,, підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001419 від 11.08.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2025 начальник відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0001419 від 11.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 до 12.11.2025.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2025 в чергову частину Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області по лінії 102 надійшло повідомлення про те, що на 1 поверсі 4 корпусу КНП «ТОКЛ» ТОР, що в м. Тернополі по вул. Клінічній 1, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , під час перебування на лікуванні у вказаному медичному закладі, наніс одне ножове поранення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої передньо-бокової ділянки живота з ушкодженням лівої частки печінки.

За даним фактом 11 серпня 2025 року СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001419 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

12 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13 серпня 2025 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого завершується о 11 жовтня 2025 року.

07 жовтня 2025 року постановою керівника Тернопільської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіонустрок досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 12 листопада 2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 серпня 2025 року, близько 20 год. 30 хв. у ОСОБА_4 , який перебував біля вантажного ліфту №1 на першому поверсі 4 корпусу КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, що в м. Тернополі по вул. Клінічній 1, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту із його знайомим, ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 10 серпня 2025 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи біля вантажного ліфту №1 на першому поверсі 4 корпусу КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, що в м. Тернополі по вул. Клінічній 1, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту зі знайомим, ОСОБА_7 , знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи з прямим умислом, маючи на меті спричинити тілесні ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в лівій руці кухонний ніж, умисно, цілеспрямовано і рішуче наніс ОСОБА_7 один удар ножем в праву передньо-бокову ділянку живота останнього, в результаті чого спричинив проникаюче ножове поранення органів черевної порожнини з пошкодженням ІІ сегменту печінки, що супроводжувалось гемоперитонеумом та крововтратою ІІ ступеня, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного до ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні закінчується, а тому виникає необхідність у його продовженні, оскільки ризики які стали підставою для обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати та дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Слідчий зазначає, що метою продовження застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення належної його поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи фактичні обставини справи, орган досудового розслідування вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому оцінюється суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнається за реальну небезпеку можливість його ухилення від слідства та правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

З урахуванням викладеного слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до 12 листопада 2025 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила з приводу задоволення клопотання, оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідності продовження застосування до ОСОБА_4 такого суворого запобіжного заходу, як без альтернативне тримання під вартою. Захисник вважає, що ризики зазначені у клопотанні не підтверджені відповідними доказами, а підозра є необґрунтованою, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявності умислу підозрюваного ОСОБА_4 на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. З огляду на викладене захисник просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або ж визначити заставу у межах визначних кримінальним процесуальним законом у відповідності до тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, додатково зазначив, що йому необхідне проведення операції по встановленню пластини у руку, однак це неможливе в умовах тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001419 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 12.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному в момент заподіяння.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 13.08.2025, щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11.10.2025.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

- копія рапорту слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 10.08.2025;

- копія протоколу огляду місця події від 10.08.2025;

- копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.08.2025;

- копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.08.2025;

- копія довідки КНП «ТОКЛ» ТОР за вих. №01-3/2265 від 11.08.2025;

- копія протоколу оглядом відеозаписів 11.08.2025;

- копія протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 11.08.2025;

- копія протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 11.08.2025;

- копія протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 11.08.2025;

- копія протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 11.08.2025;

- копія висновку експерта №687 від 25.09.2025;

- копія висновку експерта №207 від 26.09.2025;

- копія висновку експерта №208 від 26.09.2025.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

Заперечення сторони захисту з приводу обґрунтованості підозри слідчий суддя до уваги не бере та зауважує, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У зв`язку із закінченням 11.10.2025 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі слідчого судді про його застосування та продовження, на даний час продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.08.2025 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зазначив, що існують ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і міру покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, і ризик незаконного впливу на підозрюваного на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України на стадії судового розгляду доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час усного допиту у судовому засіданні. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Залишається також обґрунтованим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вичинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній є раніше неодноразово судимим за вчинення різного роду кримінальних правопорушень. Після призначення покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років згідно з вироком суду у справі №642/7609/24 від 05.02.2025 підозрюваний уклав контракт з метою проходження військової служби замість відбуття покарання, однак на шлях виправлення не став та підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що свідчить про схильність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо недоведеності у клопотанні заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя зауважує, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Доводи сторони захисту щодо неможливість подальшого утримування підозрюваного під вартою з підстав необхідності продовження підозрюваним лікування у медичному закладі та проведення хірургічного втручання, слідчий суддя відхиляє, оскільки на підтвердження таких доводів суду не подано жодного підтверджуючого доказу.

Щодо доводів сторони захисту з приводу можливості зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, то беручи до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення та те, що підозрюваний ОСОБА_4 вже раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінального правопорушення та те, що підозрюваний ОСОБА_4 вже раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою не встановлено.

Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Постановою керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_14 від 07.10.2025 було задоволено клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0001419 від 11.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до трьох місяців.

На думку слідчого судді слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, що зумовлена необхідністю проведення значної кількості слідчих дій, зокрема провести: слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; провести слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_7 ; та прийняття процесуальних рішень - вирішити питання про необхідність проведення підозрюваному амбулаторну психолого-психіатричної експертизи, яка може бути проведена після слідчих експериментів за його участю та за участю потерпілого; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність; відкрити сторонам матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України.

У зв`язку із наведеним, клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.11.2025.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частина 3 ст. 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному в момент заподіяння.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є злочином вчиненим із застосуванням насильства, слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за доцільне визначати останньому заставу.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 295, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - продовжити до 12.11.2025.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 12.11.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1