Справа № 296/790/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

26 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000007 від 14.01.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000007 від 14.01.2026, за ч.3 ст. 368 КК України, а саме:

-земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1179, площею 0,1 га;

-земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0067, площею 2,217 га;

-земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0066, площею 2,5502 га;

-будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , площею 88,1 кв.м. ;

яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 14.01.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7-ДС від 29 серпня 2024 року ОСОБА_5 призначено на посаду головного спеціаліста групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також відповідно до наказу № 281 від 19 вересня 2024 року ОСОБА_6 призначено на посаду офіцеру відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

Таким чином, перебуваючи на посаді офіцера відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_6 здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому відповідно до ст. 18 КК України та положень примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що перебуваючи у невстановленому слідством місці та не пізніше січня 2026 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення незаконних них дій під час здійснення ІНФОРМАЦІЯ_5 заходів щодо призову за мобілізацією та обліку осіб, які підлягають призову в АІТС «Оберіг».

З метою реалізації свого умислу, враховуючи що для вчинення зазначених дій буде необхідно виготовити ряд недостовірних документів, здійснити неправомірні дії в АІТС «Оберіг» і мати до нього доступ, ОСОБА_7 , не пізніше січня 2026 року запропонував реалізувати вказаний намір головному спеціалісту групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_5 , на що остання прийняла пропозицію, вступивши з ним в попередню змову.

ОСОБА_5 в свою чергу усвідомлюючи, що вони спільно із ОСОБА_7 самостійно не зможуть реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, оскільки виконання таких дій потребувало залучення іншої особи, яка має відповідні повноваження щодо ведення обліку рядового, сержантського та старшинського складу запасу, продовжуючи реалізувати свій злочинний намір та діяти із прямим умислом, спрямованим на одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, перебуваючи у невстановленому слідством місці та не пізніше січня 2026 року, повідомили про свій злочинний намір офіцеру відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_6 , на що останній погодився, тим самим вступивши з ними в попередню змову.

Відповідно до узгодженого плану ОСОБА_7 мав вести розмови щодо розміру неправомірної вигоди та, як посередник, отримувати предмет неправомірної вигоди та передавати його службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в свою чергу повинні були здійснювати неправомірні дії направлені на:

- постановку на облік військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_6 без його присутності та складення необхідних документів від його імені;

-зняття військовозобов`язаного з розшуку без законних підстав;

-не вчиняти дії направлені на мобілізацію військовозобов`язаних шляхом призиву на військову службу.

Так, 13 січня 2026 року громадянин України ОСОБА_8 будучи внутрішньо переміщеною особою, після завантаження застосунку «Резерв+», виявив відомості щодо перебування в розшуку за порушення правил військового обліку.

З метою консультації по вказаним обставинам, невстановлена слідством особа надала ОСОБА_8 номер мобільного телефону ОСОБА_7 та рекомендувала останнього як особу, що працює в ІНФОРМАЦІЯ_7 , який надає консультацію по вказаним питанням.

Далі, 14 січня 2026 року під час телефонної розмови використовуючи застосунок «WhatsApp», ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_8 , що за внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відносно останнього в частині постановки на облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 , зняття з розшуку та не вжиття заходів щодо його мобілізації на військову службу, необхідно надати представникам ІНФОРМАЦІЯ_6 неправомірну вигоду.

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 для уточнення місця реєстрації обліку як військовозобов`язаного, наявності військово-облікових документів та підтвердження місця реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, при цього сказав підготувати, копію паспорту громадянина України, довідки про реєстрацію як ВПО та витягів з мобільного застосунку «Резерв+» з метою їх передачі під час особистої зустрічі.

14 січня 2026 року об 11 годині 21 хвилину ОСОБА_7 , відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_5 , в ході розмови з останньою домовились про постановку на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 , припинення його розшуку та закриття адміністративного провадження відносно останнього, а також складання ОСОБА_5 необхідних документів від імені ОСОБА_8 .

Усвідомлюючи, що самостійно вказаний злочин остання вчинити не зможе, оскільки ОСОБА_8 являється військовозобов`язаним рядового складу ЗСУ, ОСОБА_5 запропонувала та залучила до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , як працівника відповідного відділу, який зможе втілити наявний злочинний умисел.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився, таким чином вступивши у попередню змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_7 , після отриманих відомостей з особистих документів ОСОБА_8 , знову зателефонував останньому та повідомив про необхідність надання неправомірної вигоди представникам ІНФОРМАЦІЯ_6 та нього особисто в розмірі 25 000 гривень, в якості першої частини неправомірної вигоди.

В цей же день, близько 18 години 25 хвилин, після попередньої домовленості, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 особисто зустрілися у місті Житомирі, а саме навпроти будинку № 3 по вулиці Отаманів Соколовських, у ході якої ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що зможе також посприяти йому в проходженні військово-лікарської комісії та подальшого ухилення від мобілізації за винагороду в розмірі 10 000 гривень.

Далі, 16 січня 2026 року близько 11 години 25 хвилин, при особистій зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в салоні автомобіля марки «Honda Stream Es», д.н.з. НОМЕР_1 , поруч із будинком за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час проведення контролю за вчиненням злочину, отримав раніше обумовлені грошові кошти в сумі 25 000 грн., за постановку на облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 та зняття з розшуку ОСОБА_8 в АІТС «Оберіг».

У подальшому вказані грошові кошти ОСОБА_7 розподілив між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_5 організувала складення документів від імені ОСОБА_8 про постановку на облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 , які, разом із частиною отриманої неправомірної вигоди, передала ОСОБА_6 .

У свою чергу ОСОБА_6 вніс особисто та забезпечив внесення від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 необхідних відомостей про постановку ОСОБА_8 на військовий облік, зняття його з розшуку та закриття відповідного адміністративного провадження.

Відразу після цього ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 25 000 гривень, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, перебуваючи у салоні цього ж автомобіля за цією ж адресою, продовжив реалізовувати спільний злочинний умисел з метою незаконного збагачення та висловив вимогу надання неправомірної вигоди в сумі 10 000 гривень за безперешкодне проходження військово-лікарської комісії та подальшого ухилення від призову.

В свою чергу, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, о 16 годині 30 хвилин знову зателефонував ОСОБА_8 в ході телефонної розмови останній повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання коштів в сумі 10 000 гривень за особисті посередницькі послуги у сприянні постановки на облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 та зняття з розшуку ОСОБА_8 .

У подальшому, 22 січня 2026 року, о 11 годині 13 хвилин, рухаючись по вулиці Покровській міста Житомира, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Honda Stream Es», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час проведення контролю за вчиненням злочину, отримав раніше обумовлені грошові кошти в сумі 10000 грн. з метою не вчинення дії направлених на мобілізацію ОСОБА_8 шляхом призиву на військову службу та безперешкодного проходження ВЛК.

Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_7 почав проходити ВЛК.

В цей же день, о 12 годині 51 хвилині рухаючись по вулиці Лесі Українки міста Житомира, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Honda Stream Es», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час проведення контролю за вчиненням злочину, отримав раніше обумовлені грошові кошти в сумі 10 000 грн. за надані ним послуги.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який є службовою особою, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 45 000 гривень за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах третіх осіб, дій з використанням службового становища, а саме постановку на облік військовозобов`язаного ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_6 без його присутності та складення необхідних документів від його імені, зняття останнього з розшуку шляхом внесення відповідних відомостей до АІТС «Оберіг» без законних підстав, а також не вчинення дій, направлених на мобілізацію військовозобов`язаного ОСОБА_8 шляхом призиву на військову службу.

22.01.2026, безпосередньо після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 затриманий слідчим СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2026 у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.368 КК України.

26.01.2026 слідчий, подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України з метою конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його йчасті, вказавши, що повністю його підтримує та просить задовільнити.

За приписами ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення власника майна, що відповідає приписам ч.2 ст.172 КПК України та без участі сторони обвинувачення..

Слідчий суддя , вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке в силу положень ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Для арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання (п.3 ч.2 ст.170 КПК України) необхідно, крім іншого, встановити зокрема і обґрунтованість підозри особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозра за ч.3 ст.368 КК України вручена ОСОБА_5 23 січня 2026 року

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою це підтверджується в в своїй сукупності такими доказами:

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.01.2026;

-протоколами обшуків від 22.01.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.01 .2026;

-протоколом проведення НСД у формі контролю за вчиненням злочину від 16.01.2026;

-протоколом НСД «аудіо- відеоконтроль особи» від 16.01.2026;

-протоколом проведення НСД «аудіоконтроль особи» від 19.01.2026;

-протоколом проведення НСД « аудіоконтроль особи» від 19.01.2026;

-протоколом проведення НСД «спостереження за особою в публічно доступних місцях шляхом візуального спостереження» від 20.01.2026;

-протоколом огляду від 16.01.2026;

-протоколом огляду та вручення коштів від 16.01.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.01.2026;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 22.01.2026;

-протоколом закінчення контролю за вчиненням злочину відкритим фіксуванням від 22.01.2026;

-протоколами НСД «аудіоконтроль особи» від 21.01.2026;

-протоколами НСД «аудіоконтроль особи» від 22.01.2026;

-протоколом НСД «аудіо- відеоконтроль особи» від 22.01.2026;

-протоколами огляду від 22.01.2026;

-іншими доказами долученими прокурором під час розгляду клопотання, в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек № 461510118 від 23.01.2026 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:1179, площею 0,1 га (розмір частки 1/1); :07:000:0067, площею 2,217 га (розмір частки 1); :07:000:0066, площею 2,5502 га (розмір частки 1/1) ; та будинок за адресою: АДРЕСА_1 , площею 88,1 кв.м. (розмір частки 1/1) належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 (з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні № 0000126 від 05.12.2025 за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України) заборонивши відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

Такий вид обтяження дозволить власнику користування майном та не призведе до його втрати, враховуючи, що майно - нерухоме.

Ттже, клопотання слідчого слід задовільнити частково.

Також о, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовільнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме :

-земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1179, площею 0,1 га, ;

-земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0067, площею 2,217 га, ;

-земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0066, площею 2,5502 га, ;

-будинок за адресою: АДРЕСА_1 , площею 88,1 кв.м., ;

з забороною відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

В задоволенні клопотання щодо заборони користування майном - відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1