Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 757/48609/25-к

провадження № 51-4592ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року,

встановив:

суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 10 листопада 2025 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді цього суду ОСОБА_5 від участі в розгляді судового провадження № 757/48609/25-к за його скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НПУ, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13 вересня 2025 року.

ОСОБА_4 зазначену ухвалу оскаржив до суду апеляційної інстанції.

Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 27 листопада 2025 року на підставі

ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

зобов`язати Київський апеляційний суд:

- перевірити законність та обґрунтованість ухвали судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року у справі № 757/48609/25-к;

- надати належну оцінку факту триразової реєстрації проваджень (1-кс-42349/25, 1-кс-40863/25, 1-кс-47093/25) у межах одного Єдиного унікального номера справи;

- надати належну оцінку факту розгляду заяв про відвід різними суддями за тотожним предметом.

- вирішити питання щодо узгодження судової практики стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал слідчих суддів про відвід у випадках, коли такі ухвали постановлені в умовах процесуальних аномалій та впивають на реалізацію права на справедливий суд у справах про міжнародні злочини.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Параграфом 6 Глави 3 КПК України визначено підстави, порядок вирішення питання про відвід та наслідки відводу судді (слідчого судді) в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1ст. 392 КПК України вапеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 3 ст. 307, частин 1, 2 ст. 309 КПК України, з урахуванням рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку.

Вище зазначеними нормами не передбачено скарження ухвали судді (слідчого судді) за результатами розгляду відводу судді (слідчого судді).

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Так, суддя Київського апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України, дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала судді про відмову у задоволенні заяви про відвід судді не підлягає апеляційному оскарженню, та на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком судді Київського апеляційного суду, вважає його достатньо вмотивованим, а ухвалу від 27 листопада 2025 року - такою, що повністю відповідає вимогам КПК України.

Вимога ОСОБА_4 про зобов`язання суду нижчої інстанції вчинити певні дії не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обґрунтовані підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 відсутні, тому у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження

за його касаційною скаргою на ухвалу судді Київського апеляційного суду

від 27 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3