Справа № 520/4802/19
Провадження № 1-кп/947/104/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року Київський районний суд міста Одеси у складі

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів в рамках кримінального провадження № 0000707 від 02.08.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000707 від 02.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Від обвинуваченого через канцелярію суду надійшло клопотання про надання тимчасового доступу до документів шляхом витребування від ІНФОРМАЦІЯ_2 фінансового документу про видачу о/у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 6000 доларів США для проведення НСРД по кримінальному провадженню № 0000707 від 02.08.2018 року.

В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив, що сторона обвинувачення надала до суду у якості письмового доказу протокол огляду та вручення грошових коштів від 05.09.2018 р. та протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 07.09.2018 р. В обох протоколах вказано, що гроші в розмірі 6 000 доларів США були отримані раніше о/у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно діючому законодавству та судової практики - при проведені НСРД мають використовуватися грошові кошти виключно Державного бюджету. Єдиним доказом законного використання таким чином отриманих грошових коштів є відповідні фінансові документи, які підтверджують отримання цих грошей оперативним співробітником в бухгалтерії або фінансової частині відповідного органу. Такі документи це зокрема корінець видатного (расходного) ордеру. Сторона обвинувачення не надала до суду фінансових документів, які підтверджують отримання 6 000 доларів США в ФВ УСБУ в Одеській області. За таких обставин, на думку обвинуваченого, формальна вказівка на це в протоколі НСРД не є підтвердженням цього факту. Ця обставина є суттєвою для правової оцінки законності результатів НСРД.

У судовому засіданні

Обвинувачений та його захисник просили задовольнити подане клопотання.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що стороною обвинувачення було надано усі документи, які були необхідні для доведення обвинувачення. Всі долучені документи досліджено судом. Також зазначив, що під час дії військового стану недоречно надавати тимчасовий доступ до будь яких документів які зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Клопотання про надання тимчасового доступу стороні захисту до матеріалів УСБУ не передбачено чинним КПК України. Стороною обвинувачення під час судового розгляду повідомлялося походження грошових коштів, які використовувалися в рамках кримінального провадження. На думку прокурора, подане обвинуваченим клопотання направлене на затягування розгляду кримінального провадження, а тому він просив відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, прийшов до наступного.

Кримінальне провадження згідно ч. 1 ст. 22 КПК України , здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 130 КПК України).

Відповідно до ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, обумовлених стадією кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду (ч. 2 ст. 159 КПК України).

Згідно з нормами ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Частина 5 ст. 163 КПК України передбачає, що суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

З поданого обвинуваченим клопотання вбачається, що до клопотання не долучено жодних відомостей, які б підтверджували фактичне існування запитуваних фінансових документів, їх реквізити, дату складання, форму чи належність до конкретного бухгалтерського обліку УСБУ в Одеській області.

Посилання обвинуваченого на припущення щодо наявності таких документів не може вважатися належним обґрунтуванням, передбаченим вимогам статті 163 КПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що фінансування проведення негласних слідчих (розшукових) дій не входить до предмета доказування, визначеного ст. 91 КПК України, питання допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД підлягає оцінці судом під час ухвалення остаточного судового рішення, а не шляхом витребування документів в порядку тимчасового доступу.

На думку суду, клопотання обвинуваченого є формальним та таким, що не відповідає вимогам КПК України, щодо змісту клопотання про тимчасовий доступ.

Суд задовольняє клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів виключно у випадку, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе, серед іншого, наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи (1 ч. 5 ст. 163 КПК України).

Разом з тим, зі змісту клопотання вбачається лише вірогідність перебування цих документів у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином суд констатує, що обвинуваченим та захисником не доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні документи перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є однією з обов`язкових підстав для задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Суд приходить до переконання, що обвинуваченим не доведено наявності підстав, передбачених ч. 5 ст. 163 КПК України для надання тимчасового доступу до запитуваних документів, відповідно до чого у задоволенні клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 159, 160, 163, 333 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1