Справа № 466/5971/25
Провадження № 1-кп/466/732/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000075 від 14.01.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця на посаді електрика-моториста електротехнічного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Як зазначено в ст. 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05.30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Однак, в порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_6 вчинив самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, електрик-моторист електротехнічного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_3 , в порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 24.12.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 до 11.06.2025, тобто до моменту виявлення його працівниками поліції за місцем проживання під час перевірки військовослужбовців, які вважаються такими, що самовільно залишили військову частину, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, з 24.12.2024 і до 11.06.2025 солдат ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи за місцем своєї фактичної реєстрації та проживання.

Під час незаконного перебування за межами розташування військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це зробити.

Відтак, ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

10.12.2025 року прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України та просив закрити кримінальне провадження стосовно нього.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав викладених у ньому, просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений просив задовольнити клопотання прокурора та зазначив, що він добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_2 з наміром повернутися для подальшого проходження військової служби та на даний час перебуває отримавши письмову згоду бажає продовжувати військову службу. Наслідки закриття із зазначених підстав обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого клієнта та просив задовольнити клопотання прокурора, а також вирішити питання із поверненням застави, яка сплачена у зв`язку із звільненням обвинуваченого з під варти.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно- правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст. 401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами: 1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч.5 ст.401 можливе за наступних підстав:

1) особа вчинила злочин, передбачений ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше;

2) особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише за ч.5 ст.407 та ч.4 ст.408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану;

3) особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої;

4) наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2025 року командиром військової частини НОМЕР_2 надано письмову згоду на прийняття солдата ОСОБА_3 на військову службу у відповідну частину після закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 надано згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України та заявлено про намір щодо продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України; під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України; командиром військової частини НОМЕР_2 надано згоду на продовження проходження обвинуваченим військової служби; обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності, надавши згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку, що слід задовольнити клопотання прокурора та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.

За положеннями ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Відповідно до абз. 3 ч.3 ст. 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Отже з врахуванням викладеного, слід зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_3 на військовій службі та зобов`язати останнього не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.06.2025 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 60 560 гривень.

У судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання про повернення застави, сплаченою громадянкою ОСОБА_7 .

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 13.06.2025 на рахунок Територіального управляння судової адміністрації України у Львівській області (код отримувача 26306742, квитанція № 9381-6435-1756-0583 від 13.06.2025 було внесено заставодавцем ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 (по справі №463/5366/25) заставу в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) за ОСОБА_3 , відносно якого ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2025 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави.

Згідно з повідомленням ДУ «Львівська установа виконання покарання (№19)» від 13.06.2025 №24304 ОСОБА_3 звільнений з ДУ «Львівська установа виконання покарання (№19)» по сплаті застави у розмірі 60 560 грн., застава в дохід держави не була звернена.

Згідно з ч. 11ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 №15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 № 27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.

Суд наголошує, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені ч.5 ст. 401 КК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено обвинуваченому, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 401 КК України, ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження за №0000075 від 14.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_3 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити Шевченківський районний суд м. Львова та Львівську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону про прийняття ОСОБА_3 для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 заставу після набрання ухвалою законної сили скасвати.

Грошову заставу в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), внесену у кримінальному провадженні №0000075 від 14.01.2025 року ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 , квитанція № 9381-6435-1756- 0583 від 13.06.2025 року на рахунок: Територіальне управляння судової адміністрації України у Львівській області (код отримувача 26306742,) після набрання ухвалою законної сили повернути заставодавцю - ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1