Справа № 946/7572/25
Провадження № 1-кп/946/498/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року місто Ізмаїл Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2 ,

обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123, за обвинуваченням -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дніпро Дніпропетровської області, громадянка України, заміжня, ФОП ОСОБА_3 , не відноситься до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

До суду 25 вересня 2025 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за заявою обвинуваченої ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ст.382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту, щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок в порядку спрощеного провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 , залучено захисника, адвоката ОСОБА_4 .

Судом встановлені наступні фактичні дані.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 31.03.2025 приблизно о 00:01 годині, більш точний час не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час знаходилась її знайома ОСОБА_5 , з якою вона підтримувала дружні стосунки протягом тривалого проміжку часу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, маючи корисливий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останньої, запропонувала посприяти у тому, щоб треті особи надали допомогу у вирішенні питання щодо повернення вилученого працівниками патрульної поліції посвідчення водія, достовірно знаючи, що запропоновану допомогу не надасть.

Надалі, ОСОБА_3 для маскування своїх злочинних шахрайських дій надала потерпілій ОСОБА_5 номер банківської картки нібито третіх осіб, які допоможуть їй повернути посвідчення водія, а насправді надала номер своєї банківської картки.

В свою чергу, ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_3 , не усвідомлюючи дійсних намірів останньої, будучи впевненою, що перераховує грошові кошти третім особам у якості оплати за надані у майбутньому послуги, 31.03.2025 о 00:04 години за допомогою мобільного застосунку «Еnterexim» перерахувала грошові кошти у сумі 21 000 гривень зі свого розрахункового рахунку, відкритого у АТ «Укрексімбанк», до якого випущено банківську карту № НОМЕР_1 , на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 , відкритий у АТ «Універсал Банк», до якого випущено банківську картку № НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_3 , отримані шляхом зловживання довірою грошові кошти в сумі 21 000 гривень, від потерпілої ОСОБА_5 використала на свої власні потреби, тим самим реалізувала свій злочинний умисел щодо заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою внаслідок чого спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В заяві від 24 вересня 2025 року обвинувачена ОСОБА_3 , разом із своїм захисником вказала, що вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені вищезазначеного кримінального проступку, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Приймаючи до уваги клопотання прокурора та заяву обвинуваченої, суд розглядає справу у спрощеному провадженні.

Аналізуючи встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Умисні дії ОСОБА_3 , правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Частиною 2 ст. 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого кримінального проступку, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом встановлені не були.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченої, відсутність тяжких наслідків вчиненого нею правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, їз призначенням покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Керуючись ст.ст.369 371, 373 375,381-382 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання за ч. 1 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_3 не обирати.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Скасувати арешт речових доказів по справі, накладений ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 вересня 2025 року.

Речові докази: вилучені 03.09.2025 в ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «ІPhone 11» в корпусі чорного кольору та чохлом чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з сім-картою НОМЕР_5 , який упаковано до сейф-пакету НПУ CRI 1195855, стартовий пакет мобільного оператора «Vodafone», на якому вказаний номер НОМЕР_6 , без сім-карти, який упаковано до сейф-пакету НПУ CRI 1195856 - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1