Кримінальне провадження №629/6784/25
Номер провадження 1-кп/629/388/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законного представника

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника служби у справах

дітей - ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судовий розгляд кримінального

провадження по обвинуваченню:

неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Царедарівка, Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, студента 2 курсу Лапковатівського аграрного фахового коледжу, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

05.07.2025, в період часу з 14.00 год. по 14.50 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_8 , перебував на відкритій ділянці місцевості, за адресою: Харківська область, Лозівський район, с-ще Лиманівка, вул. Заводська, буд. 5, біля приміщення «Панютинського вагоно-ремонтного заводу», де побачив на лавочці жіночу сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_9 . Після чого у неповнолітнього ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вищевказаної сумки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_8 викрасти вказану сумку, на що отримав відмову та в подальшому діючи умисно, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до лавки та шляхом вільного доступу таємно викрав жіночу сумку чорного кольору бренду «Коті», яка належить ОСОБА_9 , вартістю 509 гривень.

Після чого з місця вчинення злочину втік. В подальшому неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи в безпечному місці, де за його діями ніхто не спостерігав, відкрив вищевказану сумку, та знайшов в ній пристрій для нагрівання тютюну ТМ «GLO» моделі HYPER PRO, вартістю 160 гривень, жіночий гаманець, вартістю 106 гривень 22 копійки в якому знаходились банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які емітовані ім`я потерпілої ОСОБА_9 , та картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я батька потерпілої ОСОБА_10 , після чого у неповнолітнього ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме грошей з банківських карток.

Цього ж дня неповнолітній ОСОБА_11 , у період часу з 22:50 по 23:30 год 05.07.2025 року скориставшись мобільним телефоном, здійснив оплату в ігровому застосунку з банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які емітовані ім`я ОСОБА_9 , та з картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка емітована ім`я ОСОБА_10 , на загальну суму 4027 гривень 74 копійки.

Таким чином, потерпілій ОСОБА_9 протиправними діями ОСОБА_11 , завдано майнову шкоду на загальну суму 4802 гривень 96 копійок.

Крім того, 05.07.2025, в період часу з 14.00 год. по 14.50 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_8 , перебував на відкритій ділянці місцевості, за адресою: Харківська область, Лозівський район, с-ще Лиманівка, вул. Заводська, буд. 5, біля приміщення «Панютинського вагоно-ремонтного заводу», де побачив на лавочці жіночу сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_9 , та викравши її в подальшому всередині виявив банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які емітовані ім`я потерпілої ОСОБА_9 та картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я батька потерпілої ОСОБА_10 , після чого у неповнолітнього ОСОБА_6 виник злочинний умисел на викрадення офіційних документів, а саме: електронних платіжних документів у вигляді банківських карток, з метою подальшого їх використання для заволодіння грошовими коштами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаних банківських карток для таємного викрадення грошових коштів з банківських рахунків, шляхом вільного доступу, викрав банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які емітовані ім`я потерпілої ОСОБА_9 , та картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я батька потерпілої ОСОБА_10 , а також іноземну банківську картку № НОМЕР_4 , яка емітована на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , які згідно із п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківських рахунків.

Після чого, з викраденими офіційними документами з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпоряджатися ними на власний розсуд, діючи з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі володільця - ОСОБА_9 .

Неповнолітній ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що він приїхав до ОСОБА_12 та запропонував йому погуляти. Вони трішки посиділи в ОСОБА_13 та поїхали на вокзал. Приїхали на вокзал, пішли на «Номінал» пити кави. У парку на лавочці біля заводу лежала сумочка, він взяв її та поклали у пакет. Пішли на вокзал, дочекались електричку та поїхали додому. Сумку віддав матері та сказав, що сумку передала мати ОСОБА_13 у подарунок. Потім вони посиділи в нього вдома та поїхали додому до ОСОБА_13 . Ввечері він з картки почав вносити гроші у гру «Pubg», та вніс майже на 5000 грн. В сумці був засіб для куріння «Glo», 4 банківських картки та якісь папірці. Готівкою в сумці було 20 грн.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 , яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка, повідомила, що 05.07.2025 року син приїхав з другом ОСОБА_14 , дав їй сумочку, сказав що це подарувала мама ОСОБА_14 . Вона здивувалась, оскільки не товаришує з мамою Синявського. Вони посиділи та попрохали дозволу поїхати до Катеринівки, вона дозволила і вони поїхали. Через деякий час до неї приїхала поліція і тоді вже вона дізналася про те що сталося. Сумочку, гаманець, картки віддала поліції. Син в коледжі навчається погано. Кошти потерпілій компенсували в повному обсязі. Син жалкує про скоєне. На даний час майже не виходить на вулицю, сидить вдома та допомагає їй.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, законного представника та вивченням особистості обвинуваченого, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина неповнолітнього ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена повністю.

Таким чином дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.357 КК України тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

При вивченні особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є громадянином України, з середньою освітою, не працює, навчається на 2 курсі у Ліпковатівському аграрному фаховому коледжі, за місцем мешкання зарекомендував себе посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин, згідно ч. 2, 5 ст.12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання неповнолітнього ОСОБА_6 суд вважає його щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, будучи неповнолітнім, суд враховує, що при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх необхідно забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29 листопада 1985 року ("Пекінські правила"), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику.

Крім того, суд повинен ухвалювати судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29КПК та розділу XI КК України. При цьому суд при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи зобов`язаний суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин (статті 2, 18, 50 КК України). Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, висновок органу пробації, який закріплений у досудовій доповіді, про можливість його виправлення без позбавлення волі, думку законного представника обвинуваченого, яка просили не позбавляти ОСОБА_6 волі, думку представника служби у справах дітей, який також просив не позбавляти неповнолітнього ОСОБА_6 волі, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд вважає, що виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням статей 75, 104 КК України, поклавши на нього виконання передбачених ч.1, ч.3 ст. 76 КК України обов`язків, з урахуванням рекомендацій органу пробації. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ст. 70 ч.1 ст. 72 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із представника обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи в сумі 7131,20 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ч. 1 ст.70, ст. 72 КК України за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття ОСОБА_6 у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- пройти навчальний онлайн-курс "Людина та держава. Правила гри" (платформа EdEra).

Стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню №0000766 за проведення товарознавчих експертиз у загальному розмірі 7131,20 грн, а саме : N?CE-19/121-25/19434-TB від 21.08.2025 року - 2674 гривень 20 копійок, №CE-19/121-25/19435-TB від 01.08.2025 року - 2228 гривень 50 копійок, N?CE-19/121-25/19433-TB від 20.08.2025 року - 2228 гривень 50 копійок, перерахувавши їх на р/р UA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Речові докази по кримінальному провадженню: електронну сигарету Glo, в корпусі рожевого

кольору, сумку чорного кольору та гаманець блакитно-рожевого кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити в розпорядженні останньої; банківську картку червоного кольору, на якій мається надпис білого кольору з лицьової сторони «Visa Debit», та на задній частині надпис білого кольору «Karta debetowa 4213 5230 1248 3026 YULIIA HOLBERH», яка зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути потерпілій, в разі відмови у прийнятті - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_15