Справа № 202/9032/24
Провадження № 1-кс/202/8563/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

26 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що будучи на посаді горнового доменної печі (перший) доменного цеху № 1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_4 в результаті злочинної недбалості, не передбачаючи настання тяжких наслідків, хоча повинен був і мав можливість їх передбачити, вчинив дії, які не відповідають вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці», пункту 10.1 розділу 10 «Эксплуатация и обслуживание чугунных леток доменных печей доменного цеха № 1. Система управления качеством. И Д1-26-2019» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», пункту 2.9, 3.2, 3.10 Інструкції з охорони праці для горнового доменної печі доменного цеху № 1 ОП.010.05.23 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в частині того, що 23.08.2023 під час проведення встановлених робіт, не дбав про життя та здоров`я працівників бригади, не організував та не виконував роботу з дотримання вимог безпеки передбаченими інструкціями з охорони праці та пожежної безпеки, а саме не здійснив контроль дій підпорядкованого йому персоналу під час проведення робочих операцій, допустив включення машини МЗЧЛ без подачі ним голосової команди, не вивів горнового доменної печі ОСОБА_8 із небезпечної зони дії машини МЗЧЛ, внаслідок чого, машина МЗЧЛ після початку руху, штовхнула горнового доменної печі ОСОБА_8 , який знаходився в небезпечні зоні її дії, у жолоб з гарячим чавуном, і з технічної точки зору знаходилися у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку зі смертельним травмуванням горнового доменної печі ОСОБА_8 .

24.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, а саме порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людей.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується: протоколами оглядів місця події від 24.08.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; висновком судово інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.5 «Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці № СЕ-19/104-24/25975-БЖ від 27.12.2024 року; висновком судово-медичної експертизи № 1755 від 20.09.2023; актом за формою Н-1/П від 22.03.2024, який затверджено керівником Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 25.03.2024; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Слідчий указує на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання надасть змогу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наявним ризикам, що і зумовило звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний обставини викладені в повідомленні про підозру не визнав, не заперечував щодо задоволення клопотання.

Захисник заперечував щодо обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи прокурора, думку підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000908 24.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

24.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, а саме порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується: протоколами оглядів місця події від 24.08.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; висновком судово інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.5 «Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці № СЕ-19/104-24/25975-БЖ від 27.12.2024 року; висновком судово-медичної експертизи № 1755 від 20.09.2023; актом за формою Н-1/П від 22.03.2024, який затверджено керівником Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 25.03.2024; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 частини 1 статті 177 КПК України, виходячи з наступного.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Зазначена вище обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Ризик того, що підозрюваний має можливість впливати на свідків, потерпілого, експерта існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224КПК України).

Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом. Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Отже, враховуючи викладене, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини, визначені в ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є достатнім і зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

За таких обставин клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 18.01.2026.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження, прокурора чи суду; не відлучатися за межі м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, у провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суду, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та експертами у даному кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язок щодо здачі на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну є пропорційним та необхідним відповідно встановленого ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду, а тому доводи сторони захисту не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 179, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження, прокурора чи суду; не відлучатися за межі м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, у провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суду, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та експертами у даному кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний засіб і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 18 січня 2026 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання передати для виконання до СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1