Дата документу 12.11.2025
Справа № 334/7133/25
Провадження № 1-кп/334/694/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР під №0000966 від 13 травня 2025 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 групи, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2025 року, о 09 годині 00 хвилин, поліцейський роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону УПО Запорізької області старший сержант поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з розстановкою сил і засобів батальйону УПО в Запорізькій області, самостійно заступив на несення служби у наряді «Аякс-70» для охорони об`єкту КНП «Міська лікарня №4» Запорізької міської ради, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 9.

12 травня 2025 року, приблизно о 20:07 годині, до ОСОБА_6 звернулася медична сестра швидкої медичної допомоги, яка повідомила, що каретою швидкої медичної допомоги до КНП «Міська лікарня №4» Запорізької міської ради було доставлено громадянина ОСОБА_4 , який поводив себе агресивно, погрожував медичному персоналу фізичним насильством, чим порушував громадський порядок у приміщенні лікарні.

Після цього ОСОБА_6 , з увімкненою нагрудною бодікамерою, відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, з метою припинення порушення громадського порядку з боку ОСОБА_4 та перевірки його документів, що посвідчують особу (ст.32 Закону), попрямував до кабінету травм та опіків ока, який розташований на першому поверсі лікарні. Там він виявив громадянина ОСОБА_4 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції у форменому одязі з відповідними знаками розрізнення під час виконання службових обов`язків, одразу почав висловлюватися на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою та погрозами фізичного насильства. У зв`язку з цим ОСОБА_6 неодноразово вимагав від ОСОБА_4 припинити протиправні дії.

Після цього ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 почали рухатися у бік виходу з приймального відділення. Під час руху ОСОБА_4 продовжував висловлюватися на адресу поліцейського нецензурною лайкою та погрозами фізичного насильства, у зв`язку з чим ОСОБА_6 знову вимагав припинити протиправні дії.

Далі на місце прибув т.в.о. начальника сектору превенції ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 , у присутності якого ОСОБА_4 продовжував погрожувати вчинити фізичне насильство відносно ОСОБА_6 . При цьому він дістав з кишені ніж. У зв`язку з цим громадянина ОСОБА_4 відповідно до п.1 ст.43 Закону було попереджено про можливе застосування до нього фізичної сили або спеціальних засобів у разі продовження порушення громадського порядку, однак він не відреагував та продовжував поводитися агресивно.

Після цього, згідно зі ст.44 Закону, з метою забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб і припинення правопорушення з боку ОСОБА_4 , капітан поліції ОСОБА_7 та старший сержант поліції ОСОБА_6 застосували до ОСОБА_4 фізичну силу, а саме - «загин руки за спину», а також згідно з п.1 ч.3 ст.45 Закону спеціальні засоби у вигляді кайданків.

Після цього ОСОБА_4 , перебуваючи біля приймального відділення КНП «Міська лікарня №4» ЗМР, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, неодноразово висловлював погрози заподіяння фізичної шкоди життю та здоров`ю працівника поліції ОСОБА_6 у зв`язку із застосуванням до нього заходів примусу. Цим він порушив психологічну недоторканність поліцейського, нормальну діяльність працівників правоохоронних органів та їх авторитет.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладено в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.345 КК України, як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також і те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, його вік, по місцю проживання характеризується виключно позитивно, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і відсутність обставин, які обтяжують його покарання, за таких обставин, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ч.1 ст.345 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкції статті за якою ОСОБА_4 , притягується до відповідальності.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з вище викладеного з підозрюваного ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судових експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.345 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 15266,88 гривень, судових витрат за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1