Провадження № 1-кс/344/6678/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000549 від 02.09.2024 року за ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що Слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000549 від 02.09.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в першій половині січня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , з яким діючи умисно, вирішили в умовах дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливу мету отримання грошових коштів від незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, в порушення вимог відповідного законодавства України, організувати переправлення зазначених чоловіків через державний кордон України, під виглядом водіїв пасажирських транспортних засобів, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, за визначеними ними маршрутами руху, через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення, за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний задум, у січні 2025 року ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , підшукав особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, та надав пораду щодо незаконного перетину кордону України роз`яснивши, що фіктивно працевлаштувавшись водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях», він може безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, заплативши за це грошову винагороду, сума якої досудовим розслідуванням не встановлена.

Погодившись із порадами щодо умов незаконного перетину державного кордону, ОСОБА_8 надав ОСОБА_7 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , свої персональні дані необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях».

У подальшому, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 отримавши від ОСОБА_8 особисті персональні дані необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), яке має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_8 не працевлаштований водієм вказаного товариства, 23.01.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Того ж дня, 23.01.2025 ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем «Мерседес Спрінтер 316», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевіз ОСОБА_8 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області.

У ході поїздки ОСОБА_7 , який діяв з відома та згоди ОСОБА_5 , здійснював інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_8 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

23 січня 2025 року о 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 являючись інвалідом 3-ї групи та маючи таким чином право безперешкодного перетину державного кордону України, діючи з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , доводячи до кінця їх спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області, автомобілем «Мерседес Спрінтер 316», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де у подальшому надав ОСОБА_8 у керування вказаний транспортний засіб, та особисто перевіз через державний кордон України ОСОБА_8 , який був внесений до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс», що надало останньому право безперешкодного перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану до Республіки Польща.

У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_8 грошові кошти, сума яких під час досудового розслідування не встановлена.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку лютого 2025 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_7 , яким діючи повторно, в умовах дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливу мету отримання грошових коштів від незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, в порушення вимог відповідного законодавства України, продовжили пошук осіб, які мають намір незаконно перетнути кордон, для організації переправлення зазначених чоловіків через державний кордон України, під виглядом водіїв пасажирських транспортних засобів, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, за визначеними ними маршрутами руху, через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення, за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний задум, 04.02.2025 ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , підшукав особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, та надав пораду щодо незаконного перетину кордону України роз`яснивши, що фіктивно працевлаштувавшись водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях», він може безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, заплативши за це грошову винагороду, сума якої досудовим розслідуванням не встановлена.

Погодившись із порадами щодо умов незаконного перетину державного кордону, 05.02.2025 ОСОБА_9 надав ОСОБА_7 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , копії документів що посвідчують особу, а саме паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, реєстраційний номер платника податків, посвідчення водія, які останній переслав за допомогою меседжера «Ватсап», необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях».

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_9 особисті персональні дані необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), яке має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_9 не працевлаштований водієм вказаного товариства, 15.02.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Того ж дня, 15.02.2025 ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевіз ОСОБА_9 з с. Туради Стрийського району Львівської області до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області.

У ході поїздки ОСОБА_7 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , здійснював інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_9 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

16 лютого 2025 року о 00 год. 42 хв., ОСОБА_7 являючись інвалідом 3-ї групи та маючи таким чином право безперешкодного перетину державного кордону України, діючи з корисливих спонукань, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , доводячи до кінця їх спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , де у подальшому надав ОСОБА_9 у керування вказаний транспортний засіб, та особисто перевіз через державний кордон України ОСОБА_9 , який був внесений до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс», що надало останньому право безперешкодного перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану до Республіки Польща.

У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_9 грошові кошти, сума яких під час досудового розслідування не встановлена.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в кінці березня 2025 року, ОСОБА_5 діючи умисно, перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_7 , з яким діючи повторно, в умовах дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливу мету отримання грошових коштів від незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, в порушення вимог відповідного законодавства України, продовжили пошук осіб, які мають намір незаконно перетнути кордон, для організації переправлення зазначених чоловіків через державний кордон України, під виглядом водіїв пасажирських транспортних засобів, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, за визначеними ними маршрутами руху, через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення, за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний задум, в кінці березня 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , підшукав особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, та надав пораду щодо незаконного перетину кордону України роз`яснивши, що фіктивно працевлаштувавшись водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях», він може безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, заплативши за це грошову винагороду, сума якої досудовим розслідуванням не встановлена.

У подальшому, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_10 особисті персональні дані необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), яке має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_10 непрацевлаштований водієм вказаного товариства, 08.04.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Того ж дня, 08.04.2025 ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевіз ОСОБА_10 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області.

У ході поїздки ОСОБА_7 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , здійснював інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_10 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

8 квітня 2025 року о 17 год. 58 хв., ОСОБА_7 являючись інвалідом 3-ї групи та маючи таким чином право безперешкодного перетину державного кордону України, діючи з корисливих спонукань, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , доводячи до кінця їх спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , де у подальшому надав ОСОБА_10 у керування вказаний транспортний засіб, та особисто перевіз його через державний кордон України, який був внесений до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс», що надало останньому право безперешкодного перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану до Республіки Польща.

У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_10 грошові кошти, сума яких під час досудового розслідування не встановлена.

Таким чином, ОСОБА_5 , здійснюючи свою злочинну діяльність, всередині січня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , з яким будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою їх незаконного збагачення, вирішили в умовах дії правового режиму воєнного стану, організувати переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, під виглядом водіїв пасажирських транспортних засобів, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, та реалізуючи свій злочинний задум, та у січні 2025 року підшукали особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надав пораду щодо незаконного перетину кордону України щодо фіктивного працевлаштування водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях». У подальшому, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» 23.01.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану. Того ж дня, 23.01.2025 ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем «Мерседес Спрінтер 316», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевіз ОСОБА_8 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області, та в ході поїздки діючи спільно з ОСОБА_5 , здійснював інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, і того ж дня, о 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи з корисливих спонукань, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , доводячи до кінця їх спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», надавши ОСОБА_8 у керування автомобіль «Мерседес Спрінтер 316», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , особисто перевіз його через державний кордон України, який був внесений до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс», що надало останньому право безперешкодного перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану до Республіки Польща.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з яким будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, 04.02.2025 підшукли особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, та надав пораду щодо незаконного перетину кордону України щодо фіктивного працевлаштування водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях». У подальшому, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_9 копії документів, що посвідчують особу, необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», 15.02.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану. Того ж дня, 15.02.2025 ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевіз ОСОБА_9 з с. Туради Стрийського району Львівської області до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», де в ході поїздки ОСОБА_7 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , здійснював інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, і 16.02.2025 о 00 год 42 хв, ОСОБА_7 з корисливих спонукань, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , доводячи до кінця їх спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», надав ОСОБА_9 , у керування автомобіль марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та особисто перевіз його через державний кордон України, який був внесений до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс», що надало останньому право безперешкодного перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану до Республіки Польща.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою із ОСОБА_7 в кінці березня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, підшукали особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, та надав пораду щодо незаконного перетину кордону України щодо фіктивного працевлаштування водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях». У подальшому, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_10 особисті персональні дані, що посвідчують особу, необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), 08.04.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану. Того ж дня, 08.04.2025 ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевіз ОСОБА_10 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області, де в ході поїздки ОСОБА_7 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , здійснював інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, і того ж дня, 08.04.2025 о 17 год 58 хв, ОСОБА_7 діючи з корисливих спонукань, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , доводячи до кінця їх спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», який знаходиться поблизу с. Шегині Мостиського району Львівської області, надавши ОСОБА_10 у керування автомобіль марки «Мерседес Спрінтер 316 CDI», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особисто перевіз через державний кордон України, який був внесений до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс», що надало останньому право безперешкодного перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану до Республіки Польща.

23 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вчиненому повторно.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 332, цього Кодексу відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дев`ять років позбавлення волі.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція

ч. 3 ст. 332 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні ним кримінальні правопорушення;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їхні анкетні дані;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, , оскільки у разі незастосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту, підозрюваний зобов`язаний з`явитися до військової частини та продовжити військову службу; або продовжити займатися незаконною діяльністю щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного (корисливого) злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні частково заперечили проти клопотання, просили при застосування запобіжного заходу зменшити розмір застави до 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб .

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 23.09.2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 332, цього Кодексу відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дев`ять років позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обґрунтованість підозри у вчинені кримінальних правопорушень ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування певною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_5 до злочину, передбаченого передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція

ч. 3 ст. 332 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні ним кримінальні правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їхні анкетні дані;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки у разі незастосування до останнього запобіжного заходу він може продовжити займатися незаконною діяльністю щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Слідчий суддя також враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та особу підозрюваного, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання ризикам.

Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його майновий стан, а тому вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, при визначенні розміру якого враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 вважаю за необхідне визначити заставу в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі - 242 240 гривень 00 коп., з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 20 листопада 2025 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Розмір застави визначити в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 тисячі гривень 240 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 29.09.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13