Провадження №: 1-кп/752/2536/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у м. Києві кримінальне провадження № 0000177, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Пологи Запорізької області, українець, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, розлучений, не має на утриманні неповнолітніх дітей/непрацездатних осіб, офіційно непрацевлаштований, раніше судимий за вироком Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2023 у справі № 520/9742/18 за ч. 3 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців (відбуто реально),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у ОСОБА_4 , який є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Реалізуючи цей кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25.09.2025, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, в особливо великих розмірах - PVP загальною масою 663,511 г, що була поміщена у два поліетиленові пакунки, які він у подальшому, діючи з прямим умислом, розмістив у власному рюкзаку, тим самим придбав та розпочав незаконно зберігати при її собі для цілей подальшого збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на збут вищеописаної незаконно придбаної психотропної речовини в особливо великих розмірах, ОСОБА_4 зберігав при собі цю речовину у власному рюкзаку та 25.09.2025 об 11:20 зайшов до вестибюлю станції метро "Видубичі" Комунального підприємства "Київський метрополітен", що у Голосіївському районі м. Києва, де був зупинений працівниками поліції та у подальшому, запрошений до кімнати поліції на вказаній станції метрополітену.

Надалі 25.09.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України в якості особи, підозрюваної у вчиненні злочину. У ході обшуку ОСОБА_4 і його особистих речей за участі понятих чоловічої статі у нього було виявлено та вилучено у рюкзаку два поліетиленові пакунки, в яких містилася кристалоподібна речовина білого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 663,511 г, яку ОСОБА_4 за вищевказаних обставин придбав та зберігав при собі з метою збуту, зокрема пакунок з ємністю 343,711 г та 319,80 г PVP у кристалоподібній речовині.

Факт того, що вилучена у ОСОБА_4 кристалоподібна речовина становить собою особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, а її маса кваліфікується як особливо великий розмір, адже становить 663,511 г, визнається самим обвинуваченим та доводиться висновками судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-25/59613-НЗПРАП від 26.09.2025 та № СЕ-19/111-25/59616-НЗПРАП від 01.10.2025.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2020 віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Відповідно до Таблиці № 2 "Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2020 маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) 663,511 г становить собою особливо великий розмір психотропної речовини.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України та визнається винним у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, в особливо великих розмірах, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як особливо тяжкий злочин.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту свою вину ОСОБА_4 визнав повністю, надав показання, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину. Зокрема обвинувачений повідомив, що зловживав психотропними речовинами. За кілька днів до 25.09.2025 замовив на певному Інтернет-ресурсі PVP, забрав замовлення. 25.09.2025 у першій половині дня їхав додому (проживав в орендованій квартирі у м. Бровари) і на станції метро "Видубичі" до нього підійшла поліція. Він мав при собі два пакунки з кристалоподібною речовиною PVP. Далі його затримали, під час обшуку виявили заборонену речовину. Придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVPяк для власного вживання, так і для подальшого збуту, адже його було багато. Був обізнаний про те, що така речовина є забороненою в обігу, придбавати і зберігати, збувати її заборонено законом.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, до свого вчинку ставиться негативно, засуджує власну поведінку, розуміє, що вчинив неправильно і його дії є злочинними.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції в частині обвинувачення, що викладене в обвинувальному акті.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, в особливо великих розмірах, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд враховує позицію сторони обвинувачення, кваліфікацію кримінального правопорушення іступінь його тяжкості, особу винного, який є особою молодого віку, на обліку лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, має середню спеціальну освіту, зареєстроване місце проживання, сталі соціальні зв`язки (підтримує тісний зв`язок з мамою та бабусею), є раніше судимий, характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Позиція захисту про призначення покарання у виді 8 років позбавлення волі, тобто нижче нижчої межі судом відхиляється, адже законодавчі вимоги для застосування приписів ст. 69 КК України визначають необхідність наявності хоча б двох обставин, які пом`якшують покарання для застосування покарання нижче нижчої межі, тоді як в межах цього кримінального провадження вбачається наявність лише однієї такої обставини, а саме за п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Наведену вище обставину, яка пом`якшує покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який характеризувався взірцевою процесуальною поведінкою, суд оцінює як такі, що обґрунтовують призначення покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією відповідної статті кримінального закону.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді утримання під вартою обвинуваченого, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, проте з урахуванням імперативних норм, закріплених у ч. 1 ст. 197 КПК України, де передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Враховуючи, що обвинувачений на час затримання не мав підтвердженого легального джерела доходів, не був офіційно працевлаштований, має не зняту і непогашену судимість за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, відбував покарання реально, обізнаний з засадами невідворотності покарання, суд вбачає наявними і сталими ризики вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення та переховування від суду задля цілей уникнення покарання. Такі ризики не зменшилися і не зникли станом на час постановлення вироку, що обумовлює необхідність їх продовження.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України. Зокрема, рюкзак, який обвинувачений використовував для вчинення злочину і який не має комерційної цінності для Держави, адже є уживаним, підлягає знищенню, так само як і психотропна речовина, що є предметом злочину. Банківські картки, які є власністю банка-емітента, підлягають поверненню відповідній фінансовій установі (банку) на його вимогу (назву або ж особу, на яку картки емітовані не вдалося за можливе установити). Зв`язку ключів, слід повернути особі у якої їх вилучено, адже ОСОБА_4 проживав в орендованому житлі, тобто ключі йому не належать, а тому конфіскації не підлягають. Грошові кошти, навушники та годинник, що належать обвинуваченому, підлягають конфіскації в порядку застосування додаткового покарання. Вилучені у ОСОБА_4 в ході обшуку "печатка кільце" з жовтого металу, браслет з жовтого металу, які придбані його матір`ю ОСОБА_6 з розстроченням платежу та передані в користування нею ОСОБА_4 , а також ланцюжок та хрестик з металу срібного кольору, що їх вважає своєю власністю ОСОБА_6 після смерті чоловіка, слід повернути названій особі, як такі, що не належать обвинуваченому і до яких не підлягає застосуванню конфіскація (заява ОСОБА_7 , копії паспорта, свідоцтва про смерть, бирок від ювелірних виробів, договору кредиту від 28.06.2025 за програмою "оплата частинами" (строк закінчення рострочення платежу - 27.03.2026, паспорт банківського продукту в матеріалах кримінальної справи).

Крім того, в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України судом скасовується арешт, накладний в межах цього кримінального провадження на вилучене і визнане речовими доказами майно, що мало місце за ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 01.10.205 у справі № 758/15280/25.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених експертних досліджень.

Керуючись ст. 177, 331, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 20.11.2025.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 25.09.2025 по 19.11.2025 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.01.2026.

Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 01.10.2025 у справі № 758/15280/25 на мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 13c", ІМЕІ: НОМЕР_2 з sim-картками з номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) грн, навушники, рюкзак з назвою "Moltani", три банківські картки (одна з номером НОМЕР_5, дві інші не ідентифіковані),зв`язку ключів, печатку кільце з жовтого металу, браслет з жовтого металу, ланцюжок та хрестик з металу срібного кольору

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 13c", ІМЕІ: НОМЕР_2 з sim-картками з номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4, що зберігається в камері збереження речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 007719) конфіскувати в дохід Держави;

- навушники, годинник, що зберігаються в камері збереження речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 007694) конфіскувати в дохід Держави;

- грошові кошти в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) грн, які мали були передані до відділення Акціонерного банку "Укргазбанк" за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1, відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визнання місця їх зберігання від 25.09.2025, квитанції № 34, конфіскувати в дохід Держави;

- рюкзак з назвою "Moltani", що зберігається в камері збереження речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 007694), знищити;

- три банківські картки (одна з номером НОМЕР_5, дві інші не ідентифіковані),що зберігається в камері збереження речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 007694), повернути власнику - банку емітенту або ж належному користувачу на їх вимогу;

- зв`язку ключів, що зберігається в камері збереження речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 007694), повернути ОСОБА_4 на його вимогу;

- печатку кільце з жовтого металу, браслет з жовтого металу, ланцюжок та хрестик з металу срібного кольору, які мали були передані до відділення Акціонерного банку "Укргазбанк" за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1, відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визнання місця їх зберігання від 25.09.2025, квитанції № 34, повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її вимогу;

- кристалоподібну речовину, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 343,711 г та масою 319,80 г, що зберігається в камері збереження речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанції № 007695 та 007703), знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновками від 26.09.2025 № СЕ-19/111-24/59613-НЗПРАП в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп., від 01.10.2025 № СЕ-19/111/25/59616-НЗПРАП в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1