Справа № 175/101/26
Провадження № 1-кс/175/303/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, без освіти, який на утримані неповнолітніх дітей не має, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження № 0000025 стосовно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, без освіти, який на утримані неповнолітніх дітей не має, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено про те, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 03.01.2026 року приблизно об 17 годин 00 хвилин ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 знаходились за місцем мешкання останнього, а саме: у будинку АДРЕСА_3 , де вони разом у зальній кімнаті вживали спиртні напої.

У ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на позбавлення життя іншої людини, а саме: ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті іншій людині, ОСОБА_4 перебуваючи у зальній кімнаті вищезазначеного будинку, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання без будь-яких вагань з метою умисного протиправного спричинення смерті ОСОБА_8 взяв у праву руку зі столу кухонний ніж та підійшовши до останнього ззаду, наніс йому 5 проникаючих ударів клинком ножа в область життєво-важливих органів, а саме: грудної клітини та шиї, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці.

Смерть ОСОБА_8 настала в результаті спричинених йому множинних проникаючих колото-різаних ран грудної клітини з пошкодженням серця, правої легені, діафрагми, печінки, ускладненої розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом слідчого експерименту, протоколами огляду предмету, протоколом допиту підозрюваного, довідкою про причину смерті.

04.01.2026 року, о 12:40 хв, громадянина ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

04.01.2026 року, о 12:40 хв, складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06.01.2026 року слідчим суддею Дніпровського районного суду Дніпропетровської області винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 , тобто до 03.03.2026 року включно.

Постановою в.о. керівника Краматорської окружної прокуратури в Донецькій області строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 03.04.2026 року включно.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_4 стало те, що у судовому засіданні були доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, було доведено, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що може бути розцінене як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду. Також не виключається можливість того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування змінивши місце свого мешкання та перебування, не повідомивши про це орган досудового розслідування.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, було доведено, що ризик незаконно впливу свідків полягає у тому, що свідки є знайомими підозрюваного, йому відомо місце мешкання свідків, їх зовнішній вигляд, анкетні данні, та він, з метою заплутати суд, аби уникнути відповідальності може вчинити спроби незаконного впливу на останніх, їх залякування, тиску тощо. Крім того, підозрюваному разом з клопотанням вручено додатки, серед яких є протоколи допиту свідків.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, було доведено, що неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що скоєним злочином спричинено загибель людини, тому підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування на час складання клопотання, не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю, доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що фактичне місце реєстраціє не співпадає з місцем фактичного місця мешкання. Крім того, ОСОБА_4 мешкає разом зі свідком вчинення даного кримінального правопорушення і уразі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту матиме можливість впливати на нього.

Отже, у зв`язку з вищеперерахованим до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 03.03.2026 року.

На теперішній час у кримінальному провадженні здійснено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через складність кримінального провадження, завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне, а саме:

-встановити та допитати інших свідків, які можуть володіти інформацією про вчинене кримінальне правопорушення;

-отримати висновки судово-медичної експертизи для встановлення ступеню тілесних ушкоджень спричинених потерпілому ОСОБА_8 та встановлення причини смерті останнього;

-отримати висновок медико-криміналістичної експертизи;

-отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи;

-отримати висновок судово-медичної експертизи речових доказів;

-виконати з підозрюваним та захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду;

-підготувати обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування;

-провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

Провести вказані слідчі та процесуальні дії до 03.03.2026 року не виявляється за можливе з огляду на те, що у кримінальному провадженні призначено проведення експертиз, проведення яких має довготривалий характер через завантаженість експертів.

Проведення цих слідчих та процесуальних дій дасть можливість органу досудового розслідування отримати показання свідків щодо причин та умов вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_4 , також висновки судових експертиз, які об`єктивно підтвердять причетність підозрюваного до умисного вбивства потерпілого ОСОБА_8 , що сприятиме забезпеченню всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин інкримінованого підозрюваному злочину. Крім того, отримані докази в подальшому будуть використані під час судового розгляду.

Підставою для продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування обґрунтовується тим, що не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які було доведено під час судового розгляду та визначено в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 року.

Враховуючи викладене та відповідно до наявних даних, слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.04.2026 року на строк досудового розслідування.

У ході судового засідання прокурор підтримала подане клопотання, просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. При цьому, вона зазначила, що ризики, які існували при обранні підозрюваному запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати, а можливості застосування відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу вона не вбачає. На даний час по справі проведені не всі слідчі дії, строк досудового розслідування продовжено, тому підстав для інших запобіжних заходів не вбачається, оскільки вони не забезпечать досягнення цілей кримінального провадження.

Захисник не заперечувала проти продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив винести рішення на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 погодився зі думкою захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 03.01.2026 року приблизно об 17 годин 00 хвилин ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 знаходились за місцем мешкання останнього, а саме: у будинку АДРЕСА_3 , де вони разом у зальній кімнаті вживали спиртні напої.

У ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на позбавлення життя іншої людини, а саме: ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті іншій людині, ОСОБА_4 перебуваючи у зальній кімнаті вищезазначеного будинку, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання без будь-яких вагань з метою умисного протиправного спричинення смерті ОСОБА_8 взяв у праву руку зі столу кухонний ніж та підійшовши до останнього ззаду, наніс йому 5 проникаючих ударів клинком ножа в область життєво-важливих органів, а саме: грудної клітини та шиї, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці.

Смерть ОСОБА_8 настала в результаті спричинених йому множинних проникаючих колото-різаних ран грудної клітини з пошкодженням серця, правої легені, діафрагми, печінки, ускладненої розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом слідчого експерименту, протоколами огляду предмету, протоколом допиту підозрюваного, довідкою про причину смерті.

04.01.2026 року, о 12:40 хв, громадянина ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

04.01.2026 року, о 12:40 хв, складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06.01.2026 року слідчим суддею Дніпровського районного суду Дніпропетровської області винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 , тобто до 03.03.2026 року включно.

Постановою в.о. керівника Краматорської окружної прокуратури в Донецькій області строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 03.04.2026 року включно.

09 лютого 2026 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 було вручено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками.

Слідчим суддею враховано, що відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно із ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Враховуючи вимоги ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики, передбачені п.1, 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не відпали, не змінилися та продовжують існувати.

Так, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Тому слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків. Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи в достатній мірі не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, тому підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який слідчий суддя не вбачає.

Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 також не є перешкодою для його тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що характер та ступінь тяжкості діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та сукупність інших обставин, зазначених слідчим у клопотанні про продовження строку тримання його під вартою та прокурором у судовому засіданні, однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження не встановлено та учасниками судового засідання не доведено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 03.04.2026 року.

Слідчим суддею також враховано, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив смерть людини, то відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 13 лютого 2026 року.

Повний текст ухвали складено та оголошено 18 лютого 2026 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1