УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , від участі в розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000752 (справа № 761/34696/25, провадження № 1-кс/761/22572/2025),

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана заява.

Свою заяву ОСОБА_3 мотивує тим, Шевченківський районний суд м. Києва створений та функціонує у незаконний спосіб, а тому головуючий у справі - слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 не має правових підстав здійснювати повноваження судді.

Учасники розгляду заяв про відвід, будучи повідомленими про час та місце його розгляду, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши доводи заяв, суддя приходить до наступного висновку.

Статті 75, 76 КПК України передбачають чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

ОСОБА_3 у своїй заяві про відвід зазначає, що Шевченківський районний суд м. Києва створений та функціонує у незаконний спосіб.

В той же час такі доводи заявника є надуманити та такими що не підтверджують належними та допустимими доказами.

Крім того ОСОБА_3 зазначається, як підстава для відводу п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, в той же час вказане положення закону визначає підставу для відводу - обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, чого з заяви ОСОБА_3 не вбачається.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року,у справі №5-15п12).

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультаційної Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Отже будь-яких обставин, які б вказували на упередженість слідчого судді ОСОБА_4 , не встановлено.

Таким чином, підстав, які вказані в ст.ст. 75, 76 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, що свідчить про відсутність правових підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 75,76 80-81, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , від участі в розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000752 (справа № 761/34696/25, провадження № 1-кс/761/22572/2025) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1