ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1477/23 Номер провадження 11-кп/814/715/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

цивільного позивача ОСОБА_10 ,

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000435 за апеляційними скаргами прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_10 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 22.05.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 415 КК України на 1 рік службового обмеження.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 1 280 грн. витрат на лікування та 10 000 моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 , 11.12.2022 близько 16 год. 37 хв., будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу на посаді водія-електрика відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись на автомобілі Рено Дастер, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_2 , виїжджаючи з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя з головною автодорогою М-03 Київ Харків - Довжанський, повертаючи ліворуч до м. Полтави, порушив вимоги п.п 10.1., 16.11. та 4.2 Розділу 33 Правил дорожнього руху, а саме перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу транспортному засобу Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , який рухався автодорогою М-03 Київ Харків - Довжанський, по головній дорозі, від м. Полтави по своїй смузі руху, та допустив зіткнення з ним, у результаті чого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

У своїй апеляційній скарзі цивільний позивач ОСОБА_10 , з урахуванням наданих доповнень просить змінити вирок суду та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь 34 961 грн. 60 коп. майнової шкоди за пошкоджений автомобіль, 15 000 грн. за зберігання транспортного засобу на автостоянці та 40 000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником застрахованого автомобіля Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту якого, після ДТП складає 75 737 грн. 49 коп., а вартість матеріальних збитків 73 439 грн. 98 коп. Зазначає, що на теперішній час Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило їй шкоду у сумі 38 478 грн. 38 коп..

Також вважає, що оскільки внаслідок ДТП їй було завдано легкі тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою 1-ї Міської клінічної лікарні ПМР та пошкоджено її автомобіль, внаслідок чого вона зазнала душевних страждань, ОСОБА_10 має право на відшкодування моральної шкоди.

Також надала квитанції, якими підтверджує витрати пов?язані із зберіганням транспортного засобу на автомобільній стоянці у м. Полтава.

Апеляційну скаргу прокурора розглянуто, за результатами її розгляду 08.12.2025 ухвалено новий вирок.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_13 подав заперечення на апеляційну скаргу цивільного позивача та просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора та цивільного позивача, в підтримку апеляційної скарги цивільного позивача, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, представника потерпілого, який підтримав апеляційні вимоги цивільного позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 415 КК України за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 під час судового розгляду у суді першої інстанції повністю визнав свою вину, у зв?язку з чим місцевий суд розглянув зазначене кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також у кримінальному провадженні цивільним позивачем заявлено цивільний позов, у якому цивільний позивач ОСОБА_10 просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 та Моторного (транспортного) бюро України на її користь 73 439 грн. 98 коп. матеріальної та 40 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Суд першої інстанції зазначений позов залишив без розгляду та роз?яснено право на звернення із позовом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Всупереч наведеному, суд першої інстанції безпідставно залишив цивільний позов ОСОБА_10 без розгляду.

Висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_10 не має права звертатися з цивільним позовом у цьому кримінальному провадженні є безпідставним, оскільки цивільний позивач зазначає, що саме цим кримінальним правопорушенням їй спричинено майнову та маральну шкоду.

Таким чином, оскаржуваний вирок у частині вирішенні цивільного позову не відповідає вимогам законності й обґрунтованості, через це в зазначеній частині підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України суд може скасувати або змінити судове рішення у разі встановлення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи положення п. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням допущених місцевим судом істотних порушень вимог процесуального закону оцінка інших доводів апеляційної скарги цивільного позивача ОСОБА_10 не надається, оскільки така оцінка можлива лише після усунення вказаних вище порушень судом першої інстанації.

Під час нового розгляду необхідно врахувати наведене вище, ретельно перевірити доводи учасників судового провадження з приводу вирішення цивільного спору, провести судовий розгляд відповідно до положень процесуального закону, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Таким чином, аналізуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу цивільного позивача необхідно задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції скасувати в частині вирішення цивільного позову з призначенням у цій частині нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу цивільного позивача ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 22.05.2024, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 .

Призначити в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4