Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/5679/25
Провадження №1-кп/523/1227/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2025 року

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченої, розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані обвинувальні акти та додані до них матеріали, у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 від 23.05.2025 року та № 0000215 від 19.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 301-1, ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 в середині березня 2025 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на отримання прибутку, діючи умисно, із корисливою метою, здійснювала незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки та несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем банківських установ, заволодіваючи шляхом обману грошовими коштами громадян України.

Так, в середині березня 2025 року з метою реалізації вищевказаного умислу ОСОБА_4 , за допомогою мобільного телефону марки «Samsung», модель «SM-J701», s/n. НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , та ноутбуку ASUS модель N61J серійний номер A4N0AS39126916F, приєднаних до всесвітньої мережі Інтернет, за допомогою веб-платформи для створення сайтів «https://tilda.cc» створила веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що копіював зовнішній вигляд та зміст веб-сайту оплати за паркування, щоб користувачі, повіривши у його справжність, вводили свої персональні дані, логіни, номери банківських карт та паролі з метою оплати за паркування.

При створенні веб-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_4 оформила його стартову сторінку та головний розділ таким чином, щоб він імітував офіційний веб-сайт оплати за паркування.

На вказаному веб-ресурсі ОСОБА_4 розмістила відповідні поля (графи) для проходження процедури авторизації користувачів, необхідні для забезпечення оплати за паркування, під час якої користувачам пропонувалося ввести особисті дані, а саме: номера банківських карток, CVV-коди та коди захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу користувача послуг.

В подальшому ОСОБА_4 через допоміжні веб-ресурси згенерувала «QR-код» посилання на створений нею веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », роздрукувала отриманий «QR-код» та розмістила його на дорожньому знаку, який застосовується для позначення місць і майданчиків для стоянки транспортних засобів, поблизу будинку №3 по вулиці Одарія в місті Одесі.

Так, 18 березня 2025 року о 15:00, потерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи біля паркувальних місць поблизу будинку №3 по вулиці Одарія в місті Одесі, перейшов за допомогою «QR-коду», розміщеного на дорожньому знаку, за посиланням на веб-ресурс «https://oplataparkovka.odessa.ua» з метою оплати послуг з паркування, ввівши особисті дані, а саме номер банківської картки, CVV-код, код захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу.

У подальшому, 18 березня 2025 року ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самостійно, без дозволу власника, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung», модель «SM-J701», s/n. НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , увійшла до мобільного додатку «Приват 24» та ввела отримані логін та пароль, в результаті чого вона отримала доступ до Інтернет банкінгу «Приват 24» потерпілого ОСОБА_5 , та того ж дня о 15:30 здійснила переказ грошових коштів у сумі 4300 гривень з банківської картки, емітованої АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , на банківську картку, яка перебувала у її користуванні, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 .

Після отримання грошових коштів потерпілого, ОСОБА_4 , розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_5 на власний розсуд, а саме шляхом зняття готівки 18.03.2025 о 17:48 на суму 4300 гривень через банкомат «BRANCH 10015-0536», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Бадаєва, 1.

Тим самим своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 4300 гривень 00 копійок.

Крім того, 19 березня 2025 року о 10:30, потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи біля паркувальних місць поблизу будинку №3 по вулиці Одарія в місті Одесі, перейшов за допомогою «QR-коду», розміщеного на дорожньому знаку, за посиланням на веб-ресурс «https://oplataparkovka.odessa.ua» з метою оплати послуг з паркування, ввівши особисті дані, а саме номер банківської картки, CVV-код, код захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу.

У подальшому, 19 березня 2025 року ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самостійно, без дозволу власника, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung», модель «SM-J701», s/n. НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , увійшла до мобільного додатку «monobank» та ввела отримані логін та пароль, в результаті чого вона отримала доступ до Інтернет банкінгу «monobank» потерпілого ОСОБА_7 , та того ж дня о 11:00 здійснила переказ грошових коштів у сумі 5100 гривень з банківської картки, емітованої АТ «Універсал банк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , на банківську картку, яка перебувала у її користуванні, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 .

Після отримання грошових коштів потерпілого, ОСОБА_4 , розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_7 на власний розсуд, а саме шляхом зняття готівки 19.03.2025 о 11:51 на суму 5100 гривень через банкомат «BRANCH 10015-0536», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Бадаєва, 1.

Тим самим своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 5100 гривень 00 копійок.

Крім того, 19 березня 2025 року о 14:30, потерпілий ОСОБА_8 , перебуваючи біля паркувальних місць поблизу будинку №3 по вулиці Одарія в місті Одесі, перейшов за допомогою «QR-коду», розміщеного на дорожньому знаку, за посиланням на веб-ресурс «https://oplataparkovka.odessa.ua» з метою оплати послуг з паркування, ввівши особисті дані, а саме номер банківської картки, CVV-код, код захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу.

У подальшому, 19 березня 2025 року ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самостійно, без дозволу власника, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung», модель «SM-J701», s/n. НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , увійшла до мобільного додатку «Приват 24» та ввела отримані логін та пароль, в результаті чого вона отримала доступ до Інтернет банкінгу «Приват 24» потерпілого ОСОБА_8 , та того ж дня о 15:17 здійснила переказ грошових коштів у сумі 4700 гривень з банківської картки, емітованої АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , на банківську картку, яка перебувала у її користуванні, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 .

Після отримання грошових коштів потерпілого, ОСОБА_4 , розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_8 на власний розсуд, а саме шляхом зняття готівки 19.03.2025 о 15:54 на суму 4700 гривень через банкомат «BRANCH 10015-0536», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Бадаєва, 1.

Тим самим своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 4700 гривень 00 копійок.

Крім того, 20 березня 2025 року о 16:20, потерпіла ОСОБА_9 , перебуваючи біля паркувальних місць поблизу будинку №3 по вулиці Одарія в місті Одесі, перейшов за допомогою «QR-коду», розміщеного на дорожньому знаку, за посиланням на веб-ресурс «https://oplataparkovka.odessa.ua» з метою оплати послуг з паркування, ввівши особисті дані, а саме номер банківської картки, CVV-код, код захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу.

У подальшому, 20 березня 2025 року ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самостійно, без дозволу власника, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung», модель «SM-J701», s/n. НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , увійшла до мобільного додатку «МТВ360» та ввела отримані логін та пароль, в результаті чого вона отримала доступ до Інтернет банкінгу «МТВ360» потерпілої ОСОБА_9 , та того ж дня о 16:28 здійснила переказ грошових коштів у сумі 4050 гривень з банківської картки, емітованої ПАТ «МТБ БАНК» № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 , на банківську картку, яка перебувала у її користуванні, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 .

Після отримання грошових коштів потерпілої, ОСОБА_4 , розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_9 на власний розсуд, а саме шляхом зняття готівки 20.03.2025 о 21:03 на суму 4000 гривень через банкомат «BRANCH 10015-0576», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Віталія Нестеренка, 5.

Тим самим своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 4050 гривень 00 копійок.

Крім того, 21 березня 2025 року о 09:30, потерпіла ОСОБА_10 , перебуваючи біля паркувальних місць поблизу будинку №3 по вулиці Одарія в місті Одесі, перейшов за допомогою «QR-коду», розміщеного на дорожньому знаку, за посиланням на веб-ресурс «https://oplataparkovka.odessa.ua» з метою оплати послуг з паркування, ввівши особисті дані, а саме номер банківської картки, CVV-код, код захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу.

У подальшому, 21 березня 2025 року ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самостійно, без дозволу власника, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung», модель «SM-J701», s/n. НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , увійшла до мобільного додатку «Приват 24» та ввела отримані логін та пароль, в результаті чого вона отримала доступ до Інтернет банкінгу «Приват 24» потерпілої ОСОБА_10 , та того ж дня о 12:28 здійснила переказ грошових коштів у сумі 4600 гривень з банківської картки, емітованої АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_10 , на банківську картку, яка перебувала у її користуванні, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 .

Після отримання грошових коштів потерпілої, ОСОБА_4 , розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_10 на власний розсуд, а саме шляхом зняття готівки 21.03.2025 о 12:48 на суму 4600 гривень через банкомат «BRANCH 10015-0576», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Віталія Нестеренка, 5.

Тим самим своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 4600 гривень 00 копійок.

Крім того, в ході розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, у неї виник злочинний умисел, спрямований на умисне придбання та зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

З метою реалізації власного злочинного умислу, діючи умисно, ОСОБА_4 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи у порушень вимог ст. 36 ЗУ «Про медіа» - «Обмеження щодо змісту інформації», на території України в медіа та на платформах спільного доступу до відео, відповідно до якого забороняється поширювати: «порнографічні матеріали, а також матеріали, що заохочують сексуальну експлуатацію та насильство над дітьми, демонструють статеві відносини дітей, використовують образ дій (візуальний запис образу дітей) у видовищних заходах сексуального чи еротичного характеру, використовуючи підключений до мережі Інтернет через невстановлений пристрій, обладнаний жорстким диском марки «WD», модель «WD10EZEX-22RKKA0», серійний номер: WMC1S4197281,жорстким диском марки «Toshiba», модель «HDWD130UZSVA» з серійним номером: 71E85HMAS9UG та твердотілим накопичувачем SSD марки «Samsung», модель «MZ-76E500» з серійним номером: S3YANB0N931273Y за допомогою програмного забезпечення з мережі Інтернет, здійснила завантаження 20 файлів, які мають порнографічний характер та належать до дитячої порнографії, тим самим ОСОБА_4 умисно придбала та умисно почала зберігати дитячу порнографію до 20.03.2025 включно, без мети збуту чи розповсюдження.

Так, 20.03.2025 з 07:10 до 07:57 співробітниками відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого у ОСОБА_11 виявлено та вилучено жорсткий диск марки «WD», модель «WD10EZEX-22RKKA0», серійний номер: WMC1S4197281, жорсткий диск марки «Toshiba», модель «HDWD130UZSVA» з серійним номером: 71E85HMAS9UG та твердотілий накопичувач SSD марки «Samsung», модель «MZ-76E500» з серійним номером: S3YANB0N931273Y, які використовувалися останньою для завантаження за допомогою програмного забезпечення з мережі Інтернет та зберігання 20 файлів, які відносяться до творів порнографічного характеру та містять дитячу порнографію, тим самим ОСОБА_4 умисно придбала та умисно зберігала дитячу порнографію без мети збуту чи розповсюдження.

При допиті обвинувачена ОСОБА_4 , провину визнала в повному обсязі, та пояснила, що на початку березня 2025 року за допомогою телефона та ноутбука зробила сайт для нібито оплати парковки та в подальшому отримувала доступ до карток людей. Далі знімала гроші з карток п`яти потерпілих на загальну суму приблизно 32 тисячі гривень, наразі грошові кошти повернула в повному обсязі. Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що в невстановлений час, завантажила з сайту 20 файлів дитячої порнографії та зберігала їх на жорсткому дискі.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_4 , своєї провини в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 301-1, ч.4 ст.190 КК України, правильного розуміння нею та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, та за ч. 1 ст. 301-1 КК України, як умисне придбання та зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретних норм КК України, а саме передбачених ч.1 ст.301-1, ч.4 ст.190 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочинів.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченій ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченої, те що ОСОБА_4 , на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не значиться, повністю відшкодувала збитки потерпілим, раніше не судима, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченої, а також попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченої, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільні позов відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити їй наступне покарання:

- за ч. 1 ст. 301-1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права займатися певною діяльністю пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, а також із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи строком на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 190 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права займатися певною діяльністю пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, а також із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 , звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.3, ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судові витрати на залучення експертів у розмірі 7131 грн. 20 коп.

Арешт на майно: мобільний телефон марки «Realme» у корпусі чорного кольору SIM1 IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 ; диск на 500 ГБ марки «SAMSUNG» SN S3YANBON931273Y; жорсткий диск №1 марки TOSHIBA РС Р300, на 3 ТВ серійний номер 71E85HMAS9NG; жорсткий диск №2 марки WD на 1.0 ТВ, серійний номер WMC1S4197281 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Realme» у корпусі чорного кольору SIM1 IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 повернути обвинуваченій.

Картонний плакат з текстом щодо надання послуг з платного паркування; банківську картку емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; виписки з банківської картки № НОМЕР_5 в кількості 5 одиниць знищити.

На підставі ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо речових доказів, які перебувають на зберіганні в камері речових доказів СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, а саме до: мобільного телефону марки «Sumsung» модель «SM-J01» s/n. НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ; ноутбук ASUS модель N61J серійний номер A4N0AS39126916F, а також щодо речових доказів, які перебувають на зберіганні в камері речових доказів СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, а саме до: диск на 500 ГБ марки «SAMSUNG» SN S3YANBON931273Y, жорсткий диск №1 марки TOSHIBA РС Р300, на 3 ТВ серійний номер 71E85HMAS9NG, жорсткий диск №2 марки WD на 1.0 ТВ, серійний номер WMC1S4197281 - конфіскувавши їх у власність Держави.

Цивільний позов відсутній.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Пересипського

районного суду міста Одеси: ОСОБА_1