У х в а л а

іменем України

22 грудня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Підволочиського районного суду Тернопільської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000769 від 16.10.2025, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Митниця Підволочиського району Тернільської області, українки, громадянки України, неодруженої, тимчасово не працюючої, з середньою спеціальною освітою, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , не судимої,

за ст. 287 Кримінального кодексу України (далі - КК України),-

в с т а н о в и в :

до суду в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № №0000769 від 16.10.2025 надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 287 КК України.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії обов`язків в межах запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, покладених на обвинувачену ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що ризики переховування обвинуваченої від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не перестали існувати.

Прокурор підтримала подане клопотання.

Обвинувачена та її захисник, захисник потерпілого не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши доводи прокурора, позицію обвинуваченої та захисників, дослідивши клопотання, дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК.

Вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Спроби ж протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Підволочиський районний суд Тернопільської області розпочав судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Суд ще не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченої, потерпілого, свідків та не досліджено письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Наведені обставини свідчать про неможливість завершення судового провадження до спливу дії обов`язків в межах запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження покладених на обвинувачену обов`язків, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику переховування обвинуваченої від суду. Цей висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пяти років. Крім того, ОСОБА_5 є неодруженою, не працює, не навчається, на утриманні дітей чи осіб похилого віку не має, що може свідчити про неміцні соціальні звязки. Також встановлено, що у 2025 році ОСОБА_5 виїжджала за кордон.

Суд зазначає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом. Таким чином є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченої на свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді.

Тому, враховуючи, окрім наведеного, дані щодо особи обвинуваченої, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а також позицію самої обвинуваченої, є підстави для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на неї.

Керуючись статтями 194, 314-316, ч. 2 ст. 369, 372, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Задоволити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді особистого зобовязання.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання та строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до суду;

- повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні як особисто, так і через інших осіб;

- у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала в частині продовження строку дії обов`язків закінчує свою дію 21 лютого 2026 року.

Повідомити ОСОБА_5 письмово під розпис покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням особистого зобовязання покласти на прокурора.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Cуддя: ОСОБА_1