УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001358, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання прокурора про арешт майна, в обґрунтування якого слідчий послався на те, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Покровського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0001358 від 02 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 01 грудня 2025 року о 16 годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом взлому замка проникла до гаражного приміщення та викрали т/з Мотоцикл ІЖ планета 5 із коляскою, червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 , чим причинила матеріальну шкоду потерпілому. 02 грудня 2025 року під час огляду місця події, мотоцикл марки «ИЖП5К» 1991 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , коляска 0005776 було вилучено та передано під схоронну розписку володільцям. Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 02 грудня 2025 року транспортний засіб та змиви з нього було визнано речовими доказами та вирішено питання про їх зберігання. За таких обставин слідчий просив задовольнити його клопотання, наклавши арешт на вищезазначений мотоцикл з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судове засідання учасники розгляду клопотання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. За таких обставин суд, керуючись положеннями ст.172 ч.1 КПК України, вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд клопотання по суті за відсутності учасників розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001358 від 02 грудня 2025 року, кваліфікованому за ст.289 ч.1 КК України.

02 грудня 2025 року в період часу з 12 години 00 хвилин по 12 годину 55 хвилин слідчим СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області було проведено огляд транспортного засобу за адресою: Донецька область, місто Добропілля, пр-т Шевченка, біля буд. №18, під час якого виявлено та вилучено мотоцикл марки «ИЖП5К» 1991 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , коляска 0005776, а також було зроблені змиви, які поміщені до паперових конвертів.

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 02 грудня 2025 року транспортний засіб та змиви з нього було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001358 та вирішено питання про їх зберігання.

За змістом ст.ст.131, 132, 170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 10, 11 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.173 ч.1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, тобто наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Аналізуючи наведені прокурором в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для його задоволення, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду такого клопотання знайшли своє підтвердження всі заявлені прокурором і необхідні для розгляду обставини, як то факт вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, та початок кримінального провадження за ознаками цього кримінально караного діяння, правова кваліфікація якого та встановлений кримінальним процесуальним законом обов`язок доказування зумовлюють необхідність доведення слідчим події кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні тощо. Доказування здійснюється за допомогою відповідних доказів, різновидом яких є речові докази, значення яких, в свою чергу, має зокрема і вилучений транспортний засіб в рамках кримінального провадження №№0001358. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що прокурор просить накласти арешт на вказаний мотоцикл, який має суттєве значення для встановлення та виключне значення для доведення важливих обставин у розслідуваному кримінальному провадженні, а також досягнення його дієвості, оскільки це майно може бути використано як доказ, отримати який іншим способом неможливо, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження цього майна, враховуючи викладені в ст.173 ч.2 КПК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170, 173, 208, 234, 236, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001358, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження №0001358 арешт на майно, а саме на мотоцикл марки «ИЖП5К» 1991 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , коляска 0005776, володільцем якого є потерпілий ОСОБА_5 , із позбавленням власника/володільця вказаного майна та інших осіб, в тому числі за довіреністю, права відчужувати та будь-яким чином розпоряджатись цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1