Справа № 461/887/25
Провадження № 1-кп/461/323/25
УХВАЛА

03.11.2025 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду у м. Львові обвинувальний акт, який надійшов до суду з Офісу Генерального прокурора, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002463 від 05.12.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

встановив:

у провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт, який надійшов до суду з Офісу Генерального прокурора, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002463 від 05.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

Стороною обвинувачення заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні під час дослідження доказів сторони обвинувачення. Зазначені особи були допитані в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку. В процесі допиту наведених осіб виникла необхідність їх прибуття безпосередньо до зали суду, з метою надання відповідей на питання щодо впізнання обвинуваченої, про що свідки повідомлені безпосередньо у судовому засіданні судом.

Крім того, наведені свідки повідомлялися про необхідність прибуття в судове засідання секретарем судового засідання, відповідно до положень ст. 135 КПК України, однак на виклики суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Жодних даних про вжиття прокурором заходів для виконання положень ч. 3 ст. 23 КПК України суду не надано, зокрема прокурор в судовому засіданні вказав, що таких заходів не вживалось, оскільки він вважав це недоцільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України, свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

За частиною 2 ст. 67 КПК України, за злісне ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду свідок несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень ч. 1 статті 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі:

від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора;

від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.

Частинами 1, 2, 3 статті 140 КПК України встановлено, що привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Відповідно до ч. 2-4 ст.142 КПК України, під час судового провадження клопотання про здійснення приводу розглядається негайно після його ініціювання. Слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи. Копія ухвали про здійснення приводу, завірена печаткою суду, негайно надсилається органу, на який покладено її виконання.

Положення статті 143 КПК України встановлюють, що виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції, органів безпеки, органів Бюро економічної безпеки України, Національного антикорупційного бюро України або Державного бюро розслідувань. Ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу. Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято слідчим суддею, судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.

У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Згідно частини 1 статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до положень ч. 1 статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Жодних доказів, які свідчать про поважність неявки свідків в ході розгляду справи не встановлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викликалися в судове засідання у визначеному законом порядку, зокрема з дотриманням положень визначених ст. 135 КПК та повідомлялись по необхідність явки до суду безпосередньо судом у судовому засіданні. Зазначені свідки на виклики суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Даних про неможливість застосування приводу з підстав визначених ч. 3 ст. 140 КПК України в ході розгляду клопотання не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, які не висловили заперечень щодо застосування приводу до свідків, суд приходить до висновку, що їх слід доставити у судове засідання приводом через органи Національної поліції.

При цьому суд враховує, що подальша неявка свідків може потягнути повторне відкладення розгляду справи, що призведе до затягування судового процесу.

Керуючись ст. 139, 140, 142, 143, 327 КПК України,

постановив:

Судове засідання відкласти.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у м. Києві () доставити у судове засідання на 18 листопада 2025 року 10 годин 30 хвилин, у приміщення Галицького районного суду міста Львова (м. Львів, вул. Чоловського, 2) свідків:

- ОСОБА_6 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_7 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали доручити Головному управлінню Національної поліції у м. Києві.

Копію ухвали направити до Офісу Генерального прокурора, керівнику Галицької окружної прокуратури м. Львова та прокурору ОСОБА_3 - для контролю та сприяння у виконанні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1