Номер провадження 11-сс/816/434/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку письмового провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням виконання обов`язків,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2025 року, клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і покладено обов`язки на строк по 15 жовтня 2025 року включно: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , іншими підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2025 року, скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із правом внесення застави в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, тобто в особливо тяжкому злочині, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років та з конфіскацією майна.

Його безпосередня причетність до вчинення злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності. Поряд з цим наразі на території України продовжує діяти воєнний стан, що створює для ОСОБА_7 сприятливі умови для переховування від органу досудового розслідування, умисного затягування його строків з метою уникнення відповідальності. Так, підозрюваний може покинути територію країни, що істотно вплине на оперативність проведення досудового розслідування, ускладнить взаємодію сторони обвинувачення з підозрюваним.

Також, слідчим суддею залишено поза увагою долучені до матеріалів клопотання копії матеріалів кримінального провадження, зокрема протокол про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_13 , на якому зафіксовано факт виникнення ідеї створення злочинної групи, розподіл ним обов`язків між учасниками, тривалість підготовки до вчинення кримінального правопорушення, підшукування відповідних знарядь та засобів його вчинення, обговорення розподілу незаконно отриманих грошових коштів.

За таких обставин, єдиною ефективною мірою запобіжного заходу є тримання під вартою, оскільки виключно такий запобіжний захід зможе повністю виключити ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду, учасники були повідомлені завчасно у передбаченому законом порядку.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 у поданих заявах просять апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги проводити у їх відсутність.

Враховуючи наявність вищезазначених заяв, а також, що учасники даного провадження повідомлені належним чином, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності, що не суперечить ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ СУ ГУНП в Сумській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004810 від 13 грудня 2023 року, в якому ОСОБА_7 18 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся слідчий СВ СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_15 з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із правом внесення застави в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., в межах строку досудового розслідування.

Своє клопотання слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, яким запобігти шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглядаючи вказане клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до клопотання доказами доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, з врахування долучених до клопотання матеріалів досудового розслідування, а саме: протоколами про результати аудіо-, відео контролю за особою від 20 квітня 2023 року, 04 січня 2024 року; протоколами про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13 січня 2024 року, 19 січня 2024 року; висновками експерта; протоколами допиту свідків, які дають підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 скористався своїм службовим становищем при вчиненні злочину у сфері службової діяльності, направлений на отримання неправомірної вигоди та відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років та з конфіскацією майна, а також останньому відомі особи, які також можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею встановлено доведення обґрунтованість існування ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю та зайнятість у м. Суми, тривалість часу, який минув після вчинення злочину, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необґрунтованість доводів слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та вважав за доцільне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладення процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою із визначенням розміру застави, є недостатнім.

Апеляційний суд вважає, що покладення на ОСОБА_7 зобов`язання прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження, не відлучатися за межі м. Суми, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, здати на зберігання паспорт для виїзду за кодон та інші документи, що дають право на виїзд з України, є співмірними тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, а також забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Колегія суддів вважає, що один лише факт обґрунтованої підозри та доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження волі, оскільки слідчим та прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді запропонованого органом досудового розслідування тримання під вартою.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не зміг довести, що особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти встановленому ризику.

Окрім цього, встановлення на території України воєнного стану, який Указами Президента продовжується, не може слугувати обґрунтуванням існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування. Також стороною обвинувачення не було надано підтвердження вчинення ОСОБА_7 дій спрямованих на затягування строків досудового розслідування, зважаючи на тривалий час, який минув з часу вчинення злочину.

На думку колегії суддів доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та нездатність запобігти доведеним у ході розгляду клопотання ризику, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків та належним чином мотивував своє рішення.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Переконливих доводів, які б стали підставою для обрання підозрюваному більш суворого запобіжного заходу прокурором не вказано та в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням виконання обов`язків, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4