ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , у інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 16 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто особі, яка її подала.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що представник заявника пропустив визначений у ч.1 ст.304 КПК України строк на оскарження зазначеної вище бездіяльності й не порушує питання про його поновлення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , у інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 16 жовтня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 03 серпня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: 03 серпня 2025 року ОСОБА_7 звернулась до Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області із заявою про вчиненя ОСОБА_8 хуліганських дій, що призвели до заподіяння їй ( ОСОБА_7 ) матеріальних збитків, але в подальшому 09 жовтня 2025 року вона отримала відповідь від Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області, за змістом якої відомості про кримінальне правопорушення за названою заявою не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим, уповноваженою особою Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області допущено бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог ст.214 КПК України; строк на оскарження наведеної вище бездіяльності необхідно обчислювати з 09 жовтня 2025 року з моменту отримання ОСОБА_7 відповіді поліції з інформацією про те, що слідчим не були внесені відомості за вказаною вище заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань; ОСОБА_7 через представника звернулась зі скаргою 16 жовтня 2025 року, тобто в строк, передбачений ч.1 ст.304 КПК України; заявник, потерпілий не мають процесуальних можливостей перевіряти факт внесення слідчим відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; бездіяльність, яка пов`язана із невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі відповідної/відповідного заяви/повідомлення, є триваючою та безперервно продовжується.

Учасникам провадження було належним чином повідомлено про місце, дату, час судового засідання апеляційної інстанції та в судове засідання вони не з`явились. Водночас від прокурора та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , надійшли клопотання про здійснення апеляційного розгляду за відсутності прокурора, ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_6 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно дост.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Процедура ж визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Правило дотримання строку в установленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб заяви, повідомлення, клопотання, скарги та провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, строк для роздумів щодо того, чи подавати скаргу, визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція слідчого судді не здійснюється.

За змістом ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установленийкримінальним процесуальним законом, також міститься у ст.116 КПК України.

Положеннями п.3 ч.2 ст.304 КПК України унормовано, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язаний внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Із системного аналізу приписів ч.1 ст.214 КПК України, згідно з якими внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а також положень ч.5 ст.115 КПК України, за якими при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, убачається, що десятиденний строк для подання скарги на згадану вище бездіяльність дізнавача, слідчого (щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення) розпочинається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до цього реєстру.

Як убачається зі змісту скарги, поданої до слідчого судді, апеляційної скарги та доданих до них матеріалів, 03 серпня 2025 року ОСОБА_7 звернулась до Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення здійснення ОСОБА_8 хуліганських дій, які супроводжувались пошкодженням її майна та спричинили їй матеріальні збитки. Ця заява була зареєстрована у Відділенні поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області за №4506 від 03 серпня 2025 року, тобто її було отримано уповноваженою особою зазначеного органу досудового розслідування 03 серпня 2025 року, що підтверджується змістом повідомлення т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області № від 02 вересня 2025 року (673203) (а.п.4).

02 вересня 2025 року т.в.о. начальника Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області складено повідомлення №, адресоване ОСОБА_7 , в якому за результатами розгляду вказаної вище заяви від 03 серпня 2025 року, зареєстрованої за №4506, не встановлено підстав для внесення за нею відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто й станом на 02 вересня 2025 року уповноважена особа Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області мала в своєму розпорядженні наведену вище заяву ОСОБА_7 від 03 серпня 2025 року, зареєстровану за №4506. Копію відповіді поліції ОСОБА_7 отримала 09 жовтня 2025 року (а.п.4).

При цьому, наведені вище обставини, хронологія дій і їх взаємозв`язок підтверджуються змістом скарги, поданої до слідчого судді, апеляційної скарги й долученими представником заявника матеріалами. Відповідно вони не оспорюються апелянтом під час провадження в суді апеляційної інстанції.

Затим 16 жовтня 2025 року представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , у порядку ст.303 КПК України подав до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава в системі «Електронний Суд» скаргу на бездіяльність дізнавача Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання вказаної вище заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 03 серпня 2025 року, в скарзі просив зобов`язати уповноважених осіб Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за названою вище заявою ОСОБА_7 від 03 серпня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України (а.п.1-2).

Ураховуючи викладене вище, в будь-якому випадку представник заявника пропустив визначений у ч.1 ст.304 КПК України десятиденний строк на оскарження вказаної вище бездіяльності, подавши скаргу 16 жовтня 2025 року. Так, виходячи з того, що 03 серпня 2025 року уповноважена особа Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області отримала заяву ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення, то, за таких обставин, днем, наступним за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання цієї заяви, й початком десятиденного строку на подання скарги на зазначену апелянтом бездіяльність для ОСОБА_7 та її представника було 05 серпня 2025 року, а кінцем згаданого строку - 14 серпня 2025 року (четвер). Тобто є наявним факт тривалого пропуску для звернення зі скаргою до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України.

Але представником заявника не ставилось перед слідчим суддею питання про поновлення пропущеного строку на оскарження цієї бездіяльності. Ця обставина не заперечується ним і в апеляційній скарзі.

Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність повернення скарги представника заявника на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що розгляд по суті скарги, поданої з порушенням вимог КПК України, може призвести до порушення прав, обов`язків та інтересів осіб, щодо яких мають вплив обставини цього провадження.

Доводи ж апелянта про дотримання строку оскарження бездіяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування з посиланням на те, що скаргу було подано протягом 10 днів з дня отримання ОСОБА_7 повідомлення відділення поліції щодо розгляду заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 03 серпня 2025 року, є безпідставними та не ґрунтуються на приписах кримінального процесуального закону (ч.1 ст.214, ч.1 ст.304 КПК України), які визначають початок строку оскарження бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення саме з моменту вчинення бездіяльності з урахуванням правил, закріплених у ч.5 ст.115 КПК України, а не з моменту отримання будь-якої відповіді щодо розгляду заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

До того ж, нормами КПК України не передбачено прийняття дізнавачем, слідчим або прокурором процесуального рішення у формі постанови в разі встановлення відсутності підстав для внесення відомостей за заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так як за змістом ч.1 ст.214 КПК України в дізнавача, слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення виникає обов`язок внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Отже, невиконання такого обов`язку і є бездіяльністю, яка підлягає оскарженню на досудовому провадженні в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України протягом встановленого в ч.1 ст.304 КПК України строку.

Що стосується вимог апеляційної скарги про зобов`язання посадових осіб відділення поліції внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, то вони відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства можуть бути предметом розгляду під час вирішення скарги по суті, в той час як у цьому провадженні в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано встановлено наявність підстав для повернення скарги, що свідчить про її невідповідність вимогам КПК України для розгляду по суті.

Отже, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У свою чергу, апеляційний суд роз`яснює, що згідно з ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, а відповідно до ст.214 КПК України - шляхом повторного подання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 16 жовтня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4