ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2358/25 Справа № 189/1458/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року задоволено подання начальника Синельниківського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , встановлене вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2023 року, та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років).

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що в період іспитового строку ОСОБА_7 систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності та те, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та кримінальних проступків, передбачених ст. ст. 162, 126-1, ч. 2 ст. 190 КК України, що вказує на небажання цього засудженого стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати оскаржену ухвалу та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 , а отже судом порушено його конституційний обов`язок із захисту Батьківщини.

Вказує, що подання начальника Синельниківського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» є таким, що не має юридичної сили, оскільки суперечить «Порядку здійснення командирам (начальникам) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням», затвердженому наказом МОУ №337 від 17.09.2020 року, згідно із яким контроль за ним як військовослужбовцем у період іспитового строку повинен був здійснювати саме його командир, але не співробітники органу пробації, а відтак подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання було внесене неналежною особою.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого який, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з приписами п.п. 5.3, 5.4 Розділу III «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», яка затверджена спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560, з наступними змінами, орган пробації направляє до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджений не з`являється до інспекції без поважних причин, що повинно бути підтверджено зібраними матеріалами, або зник з метою ухилення від контролю за його поведінкою з постійного місця проживання. Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б одного з обов`язків, які було покладено на нього судом. Подання про відміну покарання з випробуванням направляється до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

При цьому, основною метою іспитового терміну є виправлення засудженої особи, про що може свідчити процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої особи та створюють готовність до самокерованої правової слухняної поведінки.

Мотивуючи своє рішення про задоволення подання органу пробації та необхідність скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, суд першої інстанції послався на досліджені під час судового розгляду письмові докази та встановлені обставини справи.

Зокрема суд прийняв до уваги, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, покладено обов`язки визначені ст. 76 КК України.

04 липня 2023 року, вищевказаний вирок з розпорядженням суду надійшов на виконання та прийнятий до виконання Синельниківського РС № 3 філілї ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Встановлено, що при постановці на облік 04 липня 2023 року засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком звільнення від відбування покарання з випробуванням, про недопущення скоєння адміністративних правопорушень та вчинення нового злочину, про наслідки ухилення від відбування покарання з випробуванням та про обов`язки, встановлені йому судом, у чому розписався. При цьому йому було встановлено з`являтись на реєстрацію до відділу пробації першого вівторка кожного місяця.

Разом з тим, на протязі іспитового строку засуджений ОСОБА_7 систематично скоював адміністративні правопорушення, за які притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 05.07.2023 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП; 01.08.2023 року за ст. 177 КУпАП; 06.08.2023 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП; 06.09.2023 року за ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, 23.11.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В період перебування на обліку в Синельниківському РС № 3 20.09.2023 року слідчим відділенням ВП № 5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та кримінальних проступків передбачених ст. ст. 162 ч.1, 126-1, ч. 2 ст.190 КК України.

Ухвалою Покровського районного суду від 20.09.2023 року підозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Покровського районного суду від 06.09.2024 року підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було змінено на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2025 року судове провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ст. ст. 162 ч.1, 126-1, 190 ч. 2 КК України зупинено до його звільнення з військової служби.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 продовжив порушувати порядок відбування іспитового строку, систематично скоював адміністративні правопорушення, за які притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 20.12.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 06.12.2024 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП; 15.12.2024 року за ч. 2 ст. 178, ч. 2 ст. 175 КУпАП.

У зв`язку з цим 04.02.2025 року за вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень ОСОБА_7 було винесене застереження у виді письмового попередження, та проведено профілактичну бесіду, однак після винесеного попередження ОСОБА_7 продовжив порушувати порядок відбування іспитового строку та скоювати адміністративні правопорушення, за які притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 14.02.2025 року був притягнутий за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП; 05.03.2025 року був притягнутий за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до характеристики з місця проживання засудженого ОСОБА_7 , останній проживає з бабусею ОСОБА_8 , 1947 року народження, скарг на неправомірні дії засудженого від мешканців селища не надходило.

За вищевказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що подання органу пробації підлягає задоволенню та слід скасувати звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Колегія суддів із правильністю такого рішення погоджується, оскільки воно грунтується на положеннях ст. 78 КК України та належно встановлених відомостях про поведінку засудженого під час іспитового строку, а саме систематичному вчиненні ним численних адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Належить зазначити, що в апеляційній скарзі засуджений не спростовує обставини, що стали підставою для скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням, а його доводи зводяться до оспорювання правомірності здійснення контролю за його поведінкою саме органом пробації.

Такі доводи колегія суддів оцінює оскільки критично, оскільки виконуваним вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_7 було засуджено як цивільну особу (не військовослужбовця), у зв`язку із чим вказаний вирок та розпорядження про його виконання були направлені судом до Синельниківського РС № 3 філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області, який у подальшому здійснював його виконання та зрештою звернувся до суду із поданням, за наслідками розгляду якого було постановлено оскаржену ухвалу.

Не вбачається, що ОСОБА_7 було поставлено на облік у відповідній військовій частині як особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, згідно із п. 2 Розділу ІІ «Порядку здійснення командирам (начальникам) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням», затвердженому наказом МОУ №337 від 17.09.2020 року, у зв`язку із чим його апеляційні доводи щодо неналежності суб`єкту звернення із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням колегія суддів вважає необгрунтованими.

Належить додатково зазначити, що численні випадки притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, вчинені у місцевості, де він проживає, не вказують на фактичне проходження ним військової служби.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновків про те, що доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції й не свідчать про відсутність підстав для скасування встановлено йому іспитого строку, а тому ці доводи апеляційний суд оцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржену ухвалу суду законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування або зміни за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2025 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком суду, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4