ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого про невнесення відомостей до ЄРДР,

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, про невнесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заява ОСОБА_6 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, котрі могли свідчити про вчинення конкретною особою будь-яких дій, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Крім того, відповідно до ст. 8 Декрету КМУ «Про державне мито», в редакції на 1998 рік, заявник мав право подати заяву про повернення державного мита протягом року з дня зарахування його до бюджету. .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити його вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 10.11.2021 року він отримав лист слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Краматорську про відмову внести до ЄРДР відомості за його заявою, яка була переадресована з Луганської обласної прокуратури. Просить зобов`язати уповноважену службову особу ТУ ДБР, розташоване в м. Краматорську внести в ЄРДР відомості за його заявою від 29.08.2021 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви..

Як вбачається, з матеріалів провадження 29.09.2021 року ОСОБА_6 звернувся із письмовою заявою на ім`я Генерального прокурора України, в якій зазначив, що за вимогою Верховного Суду України від 19.02.1998 року №6-1061с98 він сплатив державне мито в розмірі 184 грн. (в той час приблизно 100 доларів США) за розгляд його скарги по справі №2-656/97 в порядку надзора.

На його заяву до ВСУ, від 24.03.2002 року, він отримав відповідь, що за його скаргою ухвала, постанова ВСУ не постановлялася. За що тоді з нього вимагали та він сплатив державне мито. За фактом незаконного отримання грошей Верховним Судом України просив внести цю заяву до ЄРДР.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 року прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, проте що не може бути підставою для висновків про неупередженість та необ`єктивність суду заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, апеляційна скарга апелянта не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого про невнесення відомостей до ЄРДР залишити без задоволенні, а його апеляційну скаргу без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді