Справа № 643/5244/23
Провадження № 1-кп/643/116/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти клопотання прокурора заперечували, вважали можливим змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження стосовно клопотання прокурора, суд вважає, що воно підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до правил ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Приймаючи до уваги вищевикладене, з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, якому інкримінуються особливо тяжкі злочини, з метою об`єктивного встановлення істини по справі, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини і у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, такі, як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 25.01.2026.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 28.11.2025 08-50 год.

Суддя ОСОБА_1