Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3096/25

Номер провадження: 1-кс/511/1198/25

06.11.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Градениці Біляївського району Одеської області, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, -

Учасники розгляду клопотання:

прокурор ОСОБА_4

слідчий ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 (дистанційно)

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обґрунтування клопотання сторони обвинувачення.

У ході досудового розслідування 11 вересня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу 07 листопада 2025 року (включно).

Поряд із цим, завершити досудове розслідування до строку дії запобіжного заходу не представляється можливим, оскільки наразі необхідно отримати результати проведення психолого-психіатричної експертизи за участі підозрюваного ОСОБА_7 , виконати вимоги статті 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів, вручити обвинувальний акт, виконати інші слідчі дії, у виконанні яких виникне необхідність у ході досудового розслідування.

Для отримання результатів експертизи та прийняття процесуальних рішень, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні був продовжений до 3 (трьох) місяців, тобто до 10 грудня 2025 року (включно).

Водночас раніше встановлені ризики при обранні запобіжного заходу не зменшилися, а тому виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку сторони обвинувачення інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000630 від 09 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу (частина 1 статті 183 КПК України).

Як встановлено, у ході досудового розслідування до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії 07 листопада 2025 року (включно).

Водночас завершити досудове розслідування до 07 листопада 2025 року не представляється можливим з об`єктивних причин, зважаючи на необхідність отримати результати проведення психолого-психіатричної експертизи за участі підозрюваного ОСОБА_7 , виконати вимоги статті 290 КПК України, виконати вимоги статті 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів, вручити обвинувальний акт, виконати інші слідчі дії, у виконанні яких виникне необхідність у ході досудового розслідування, а тому строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто до 10 грудня 2025 року (включно).

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо заявленого ризику про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає, що існування зазначеного ризику обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 187 КК України є особливо тяжким, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу особу, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частина 1, 2 статті 23, статті 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

У зв`язку з чим, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Оцінюючи наявність ризику щодо перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому на даній стадії досудового розслідування зазначені ризики існують.

3. Вирішення питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

У свою чергу, характер інкримінованого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, свідчать про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року), а тому на цьому етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 грудня 2025 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 06 листопада 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1