УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 Справа №607/23165/25 Провадження №1-кс/607/6590/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000781 від 03.11.2025прозастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля Тернопільського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно працевлаштованого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує на те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, а також існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання з наведених у ньому мотивів.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що копія клопотання йому вручена, суть підозри зрозуміла.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що прокурор не довів існування ризиків, про які вказано у клопотанні. Також, вказала на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, є учасником бойових дій, здійснює догляд за дитиною-інвалідом та є єдиним годувальником сім`ї, крім того, він надав першу допомогу потерпілому, тим самим врятувавши його від смерті, натомість просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддя установив, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000781 від 03 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_4 те, що 03.11.2025 в період часу з 14.00 год по 17.30 год. останній перебував у приміщенні літньої кухні, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сусідом ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителем с. Глещава Тернопільського району Тернопільської області, де спільно розпивали алкогольні напої.

Надалі 03.11.2025 біля 17.30 год. у ОСОБА_4 на підґрунті ревнощів по відношенню до співмешканки ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_8 , 03.11.2025 біля 17.30 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання, на території подвір`я домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи та даючи звіт своїм діям, керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, взявши заздалегідь із приміщення літньої кухні кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому вказаним ножем два удари у верхню третину лівої половини грудної клітки, в ділянку серця та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки, наскрізне поранення верхньої долі лівої легені, внутрішньо-плевральна кровотеча.

Таким чином ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 вчасно була надана невідкладна медична допомога та його госпіталізували до лікувального закладу.

03.11.2025 о 20.25 год. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України.

04.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінченому замаху на умисне вбивсто, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - у закінченому замаху на умисне вбивсто, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обґрунтованість підозриОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується доказами, а саме даними: рапорту старшого інспектора чергового відділення поліції №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №8173 від 03.11.2025; протоколу огляду місця події проведеного 03.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 03.11.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 03.11.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 03.11.2025; довідки № 608 від 04.11.2025, виданої КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що є особливо тяжким злочином згідно ст. 12 КК України.

Положеннями ч. 3 ст. 68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, альтернативної міри покарання згідно ч. 1 ст. 115 КК України, крім позбавлення волі не передбачає, а тому ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать ті обставини, що підозрюваний проживає у домогосподарстві, на території якого вчинено кримінальне правопорушення, а тому, перебуваючи за місцем проживання, він може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування. Окрім того, на даний час органом досудового розслідування достеменно ще не встановлено знаряддя вчинення даного злочину, тобто ніж яким спричинено ножові поранення потерпілому ОСОБА_8 , а судово-медична експертиза щодо тяжкості та механізму спричинення тілесних ушкоджень, ще не призначена, оскільки останній перебуває на стаціонарному лікуванні в лікувальному закладі.

Також, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме: ОСОБА_7 , з якою він спільно проживає у домогосподарстві, де скоєно даний злочин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є його сусідами, з ними він особисто знайомий, а також потерпілого ОСОБА_8 , з яким знайомий та перебуває у неприязних відносинах, може чинити на них відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, на даний час органом досудового розслідування, ще встановлюються інші очевидці вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яким відомі обставини даного злочину, на яких також підозрюваний може чинити тиск.

У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, жоден із свідків у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Також, слічдий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства. Також, підозрюваний перебував на обліку у відділенні поліції № 3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, як кривдник, тобто особа, яка вчинила будь-які дії (фізичне, сексуальне, психологічне, економічне насильство) або бездіяльність у сім`ї чи між родичами, що спричинили страждання іншій особі.

Вищезазначене вказує на схильність підозрюваного ОСОБА_11 до фізичного та психологічного насильства як по відношенню до членів своєї сім`ї, так і до сторонніх осіб. Крім того вищенаведене підтверджує те, що підозрюваний на шлях виправлення та перевиховання не став, а скоїв насильницький умисний особливо тяжкий злочин, внаслідок чого людина могла загинути і тільки вчасно надана медична допомога запобігла цьому, а тому з урахуванням вищевикладеного існують підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Поряд з тим слідчий суддя вважає, що прокурор в судовому засіданні не довів, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому даний ризик не бере до уваги та вважає недоведеним.

Отже, слідчий суддя доходить переконання про існування вказаних ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи сторони захисту про їх відсутність спростовані встановленими обставинами.

З урахуванням того, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи підозрюваного, зокрема, що він раніше не судимий, проте перебував на обліку як кривдник, має постійного місця проживання, офіційно працевлаштований, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, стан його здоров`я, характеру та обставин вчиненого кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, наявність реальних ознак суспільного інтересу в даному кримінальному провадженні, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, який вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає безпідставним клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, а клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 23 год. 59 хв. 01 січня 2026 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1