УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025року

м. Київ

cправа № 727/1332/25

провадження № 51 - 3900 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на вирок Чернівецького апеляційного суду від 01 липня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 квітня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 354 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст. 69, ст. 70 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 45 900 грн.

Вироком Чернівецького апеляційного суду від 01 липня 2025 року частковозадоволено апеляційну скаргу прокурора. Вирок місцевого суду скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ст. 354 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст. 70 ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням йому іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, прокурор у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412 - 414 КПК України.

У поданій касаційній скарзі прокурор також не зазначає в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду в силу ст. 420 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом. При цьому не вказує і які доводи апеляційної скарги прокурора в порядку ст. 419 КПК України суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3