Справа № 650/4350/25
провадження №1-кс/650/874/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Осіч, Бахмацького району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, призваного за мобілізацією, номера обслуги 3 зенітного ракетного відділення 3 зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, за наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, до нього має бути застосований вказаний запобіжний захід.

На судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

На судовому засіданні підозрюваний заперечив проти застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначивши про необхідність застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні захисник підтримав позицію підозрюваного та просив суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001525 від 09 липня 2025 року, повідомленням про підозру від 10 липня 2025 року, яке було вручене останньому.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 08 липня 2025 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи у районі виконання завдань за призначенням, знаходячись у бліндажу, розташованому між селами Запоріжжя та Мала Олександрівка Бериславського району Херсонської області, під час виконання військової служби у вигляді чергування, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до сержанта ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя особи, взяв до рук автомат АКМ № НОМЕР_2 , 1972 року виготовлення, спрямував його у напрямку ОСОБА_7 та здійснив 1 постріл, при цьому спричинив потерпілому вогнепальне поранення грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_7 помер на місці.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом огляду місця події (трупа) від 09 липня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09 липня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09 липня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09 липня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 липня 2025 року за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 липня 2025 року за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 липня 2025 року за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 09 липня 2025 року; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 09 липня 2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 від 09 липня 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Наявність даного ризику вбачається з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що з огляду на суворість можливого покарання створює реальну ймовірність ухилення підозрюваного від правосуддя.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність даного ризику вбачається з того, що у кримінальному провадженні значення мають речові докази та інші матеріальні сліди події, а також документи, які можуть бути ще не вилучені, щодо яких підозрюваний за певних умов може мати можливість впливу.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявність даного ризику вбачається з того, що підозрюваний обізнаний із колом свідків, які допитувались або підлягають допиту, зокрема є його співслужбовцями, а також з огляду на тяжкість інкримінованого діяння та можливе суворе покарання може бути зацікавлений у зміні їх показань, у тому числі шляхом залякування, погроз або іншого впливу безпосередньо чи через інших осіб.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність даного ризику вбачається з сукупності обставин кримінального провадження та поведінки підозрюваного, а також реальної можливості ускладнювати проведення процесуальних дій, у тому числі шляхом ухилення від явки та створення інших перешкод встановленню всіх обставин.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність даного ризику вбачається з характеру інкримінованого діяння, яке, за версією сторони обвинувачення, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, а також з огляду на те, що підозрюваний є військовослужбовцем і може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі проти встановленого порядку несення військової служби, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх застосуванні, будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При застосуванні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у сторони захисту не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; посередню репутацію підозрюваного.

Що стосується можливості застосування застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її застосування з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 183 КПК України - щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У даному кримінальному провадженні підозрюваному інкримінується вчинення насильницького кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, що за своїм характером є суспільно небезпечним та пов`язане із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, у зв`язку з чим наведені положення пунктів 1, 2 частини четвертої статті 183 КПК України підлягають застосуванню при вирішенні питання про визначення застави.

Крім того, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання є реальними та такими, що не можуть бути ефективно нівельовані застосуванням більш м`яких запобіжних заходів. З урахуванням тяжкості інкримінованого діяння та можливого покарання, перспектива втрати грошових коштів як така не є достатнім стримуючим чинником для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам.

За таких обставин, беручи до уваги характер інкримінованого насильницького злочину та встановлені ризики, а також керуючись пунктами 1, 2 частини четвертої статті 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що визначення застави як альтернативного запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні є недоцільним, а тому підстави для її застосування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без застосування застави.

Строк дії ухвали до 07 вересня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2025 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1