Справа № 729/1084/25
1-кп/729/131/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000115 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден, Німеччина, громадянина України, розведеного,раніше не судимого, військовослужбовця Збройних Сил України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоктата ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_3 у період часу з 19 год. 36 хв. до 19 год. 49 хв. 03.06.2025, перебуваючи на узбіччі проїжджої частини дороги по вулиці Центральна у селі Рудьківка Ніжинського району Чернігівської області поряд з приватним господарством № 6, після попередження про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, за пропозицію, обіцянку надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади та службового становища, діючи умисно, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_6 являється службовою особою правоохоронного органу, виконував свої службові обов`язки у форменому одязі та на службовому автомобілі, маючи на меті надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, висловив пропозицію ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду у розмірі 15 000 грн. за не складання стосовно нього, ОСОБА_3 постанов про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 обвинувачується у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

26 червня 2025 року між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю, беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 26.06.2025 року укладену між ним та прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, який не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості від 26.06.2025 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим за участі його захисника відповідає вимогам, передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 394, 424,473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 4 ст. 474 КК України обвинувачений розуміє.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того суд, перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених для відмови в затвердженні угоди згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі захисника обвинуваченого підлягає затвердженню.

Вина ОСОБА_3 полягає в тому, що він пропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а тому суд його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України.

Обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприянння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, особу винного, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, співпрацював зі стороною обвинувачення, його характеризуючи дані за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, а тому суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції статті за якою він судиться, а саме у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, оскільки укладена угода відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін. Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 314 ч.1 п.3,371 373, 374,376,394, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2025 року, укладену між між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000115 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід не обирати до набрання вироком законної сили.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1