Провадження №: 1-кп/755/457/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши закрите судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва у об`єднаних кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 24 липня 2014 року, за № 0000171 від 13 червня 2019 року, за № 0000113 від 01 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останній час проживав у м. Севастополі, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 і ч. 1 ст. 438 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться обвинувальний акт у об`єднаних кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 24 липня 2014 року, за № 0000171 від 13 червня 2019 року, за № 0000113 від 01 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 і ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 вересня 2025 року (включно).

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, можливість обвинуваченого впливати на потерпілих, продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від суду.

Представник потерпілих ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора в повному обсязі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 не погодився з ризиками зазначеними у клопотанні прокурора, але просив суд продовжити його підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він застосований з метою забезпечення безпеки ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого адвоката.

Обговоривши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки судове провадження виходячи з встановленого судом обсягу дослідження доказів по справі неможливо закінчити до його спливу, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та визначення його виду, суд враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 і ч. 1 ст. 438 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, може переховуватися від явок до суду у тому числі за межами України або на території, що не підконтрольна державним органам влади, що унеможливить проведення з ним процесуальних дій, матиме можливість контактувати з причетними до вчинених ним кримінальних правопорушень особами, й узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від суду, крім того цей запобіжний захід є одним із заходів захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , тому суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_3 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту продовження запобіжного заходу, який забезпечить захист обвинуваченого, його належну процесуальну поведінку та виконання ним, покладених процесуальних обов`язків.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст. 182, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 і ч. 1 ст. 438 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк з утриманням у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства Юстиції на строк, що не перевищує 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 березня 2026 року (включно).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 19 лютого 2020 року з урахуванням того, що з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого обрано запобіжний захід у виді застави з дією обов`язків визначених у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1