Справа № 671/2089/25
У Х В А Л А
17 листопада 2025 року м. Волочиськ
Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідча ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області з вищевказаним клопотанням, погодженим з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення (злочину), передбачена ч. 1 ст. 289 КК (незаконне заволодіння транспортним засобом).
Слідча зазначила, що на даний час у ході досудового слідства виникла потреба в арешті вказаного транспортного засобу, з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування зазначеним автомобілем, з метою збереження речового доказу, недопущення подальшого спотворення, aбo знищення слідів кримінального правопорушення, що збереглись на цьому транспортному засобі внаслідок його незаконного заволодіння.
Слідча в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, клопотання підтримала.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, вилучене майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнано речовим доказом.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливого його пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вилучений автомобіль.
Разом з тим відповідно до положень ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
З огляду на вкладене, слідчий суддя вважає за доцільне надати можливість власнику зазначеного автомобіля користуватися вилученим майном із забороною його відчуження та розпорядження, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-173 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Передати автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 .
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.
Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1