Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/95/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/385/26 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 23.01.2026, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Гайсин, Гайсинського району, Вінницької області, громадянину України, з середньою-спеціальною освітою, одруженому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, працюючому водієм ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

За участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 23.01.2026 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14.17 год. 22.01.2026 до 14.17 год. 22.03.2026 року.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням спеціального права.

Слідчим суддею відмічається про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Інші ризики слідчим суддею не встановлені.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме щодо злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, тобто застосування підозрюваному запобіжного заходу, без визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того не враховано: наявність сталих соціальних зав`язків ОСОБА_7 , саме постійного місця проживання в за адресою АДРЕСА_1 , вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця проживання в АДРЕСА_1 , відсутність скарг за місцем проживання та виключно позитивну характеристику, незадовільний матеріальний стан, відсутність судимостей та в зв язку з чим відсутність будь яких запобіжних заходів а також повідомлень про підозру за вчинення будь яких інших злочинів та повна визнання своєї вини та сприяння органам досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , незадовільний стан здоров`я та матеріальний стан, сталі соціальні зв`язки та не зважаючи на тяжкість вчиненого злочину із відсутністю відповідних ризиків відносно вказаної особи можливо обрати інший запобіжних захід не пов`язаний із тримання під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який також повністю відповідає тяжкості злочину та дає можливість органам досудового слідства проводити усі необхідні слідчі дії з можливістю контролювати місце знаходження підозрюваного.

Крім того, не зрозуміло чому саме судом не визначено суму можливої застави та як злочин не є насильницьким, вчинений з необережності, не враховано той факт, що після вчинення факту ДТП підозрюваний викликав швидку та всіма своїми діями намагався допомогти потеплілій стороні та своїми діями активно сприяє розслідуванню справи вину визнав у повному обсязі та щиро розкаювався, та сам лише факт позбавлення його волі без можливості внести заставу не надасть йому можливість відшкодувати заявлений цивільний позов по справі.

Отже, слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини та не досліджено наявні докази, що призвело до постановлення незаконної та необгрунтованої ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_10 , які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, перевіривши матеріали клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги. Разом з тим, ч.1 ст.370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначена підозра не оскаржується сторонами кримінального провадження та підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було доведено реального існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів зважає на те, що тяжкість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене судове покарання у виді позбавлення волі.

В той же час, в апеляційній скарзі сторона захисту наводить перелік обставин, які слідчий суддя в силу приписів ст.178 КПК України мав би врахувати при вирішенні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 . Зокрема, захисник посилається на те, що підозрюваний має соціальні зв`язки, співпрацює з органом досудового розслідування, відсутність скарг за місцем проживання. Все це у сукупності, за переконанням захисника, мало б переконати слідчого суддю про необхідність обрання менш обтяжливого запобіжного заходу щодо підозрюваного окрім тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені факти не нівелюють встановлені вище обставини щодо ймовірного вчинення тяжкого злочину, що є наслідком загибелі людини.

Колегія суддів вважає слушними твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий та ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, проте зазначає, що вказана обставина не зменшує ризик, встановлений як слідчим суддею так і апеляційним судом вище та не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо того, що слідчим суддею не було надано належної оцінки характеризуючим даним ОСОБА_7 колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого у достатній мірі були досліджені характеризуючі дані підозрюваного та надано їм належну оцінку, усі вказані обставини в апеляційний скарзі були відомі під час розгляду клопотання слідчим суддею.

В апеляційній скарзі адвокат зазначає. що про те, що слідчий суддя, безпідставно не визначив розмір застави як альтернативу тримання під вартою, оскільки не визначення розміру застави є правом, а не обов`язком суду.

На такі твердження колегія суддів зазначає, що ч.4 ст.183 КПК України надає право слідчому судді у певних випадках не визначати розмір застави, зокрема, у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

У подальшому доцільність застосування саме такого запобіжного заходу може бути переглянута, втім на даному ранньому етапі досудового розслідування, коли відбувається первинне збирання доказів, тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 181, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 23.01.2026, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2