Справа № 349/1668/25
Провадження № 11-сс/4808/8/26
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 25.11.2025 про кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу. Зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 21.11.2025 (заяву подано до органу поліції та зареєстровано 25.11.2025).

Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, посилається на те, що 25 листопада 2025 року він звернувся із заявою до відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення. Вказане підтверджується підписом про отримання заяви оперативного чергового відділення поліції ОСОБА_10 від 25.11.2025 року. У заяві він зазначав, що 08 листопада 2025 року ОСОБА_9 звернувся із заявою до Відділу поліції №1 (Залізничний) Львівського РУП №2 ГУНП про вчинення СФГ «Лен-пром», власником та головою якого він ( ОСОБА_7 ) являється, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. Про вказаний факт йому стало відомо з поширеного 08.11.2025 року ОСОБА_9 допису на його особистій сторінці в соціальній мережі «Фейсбук», до якого останнім було прикріплено фото талону-повідомлення єдиного обліку №28697 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення і іншу подію. У своїй заяві ОСОБА_9 вказав, що впродовж 2024-2025 років СФГ «Лен-пром» незаконно засівались соєю та зерном земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0042, :02:003:0043, :02:003:0041, :02:001:0216, які не перебувають в оренді юридичних або фізичних осіб.

Стверджує, що ОСОБА_9 звернувся до органу поліції із завідомо неправдивим повідомленням про вчинення СФГ «Лен-пром» кримінального правопорушення. Така протиправна поведінка ОСОБА_9 , на його думку, зумовлена виключно особистими неприязними відносинами, які склались між ним та ОСОБА_11 упродовж тривалого періоду часу, і якого останній систематично залучає на платній основі до своїх протиправних дій під приводом так званої «журналістської діяльності». Поведінка ОСОБА_9 викликана бажанням ОСОБА_11 створити СФГ «Лен-пром» «проблеми із законом», перешкодити законній господарській діяльності господарства, безпідставно притягнути його як голову господарства до кримінальної відповідальності, заподіяти шкоду його авторитету та репутації, а також діловій репутації підприємства, створити йому інші незручності шляхом залучення до проведення численних слідчих дій.

Таким чином, з його заяви чітко вбачаються обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України, тобто подання слідчому завідомо неправдивого повідомлення про вчинення СФГ «Лен-пром» кримінального правопорушення.

Вважає, що його заява від 25.11.2025 року містить достатні дані, які дозволяють внести відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Проте, станом на 28 листопада 2025 року відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР слідчим не внесено, витяг з ЄРДР йому не надано.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд провадження.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора і просили задовольнити вимоги апеляційної скарги.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 25 листопада 2025 року звернувся до начальника відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема зазначав про те, що громадянин ОСОБА_9 звернувся до відділу поліції №1 (Залізничний) Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області із завідомо неправдивим повідомленням про вчинення СФГ «Лен-пром» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. В діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Оскільки зазначені ОСОБА_7 відомості не були внесені до ЄРДР, він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 , оскільки зазначені в його заяві відомості не свідчать про вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_9 не подавав заяви про кримінальне правопорушення, така заява була подана ОСОБА_11 , і за фактом звернення ОСОБА_11 здійснюється досудове розслідування, ОСОБА_7 також не надав доказів подання ОСОБА_9 заяви про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 вказував, що ОСОБА_9 неодноразово звертався із завідомо неправдивим повідомленням про вчинення СФГ «Лен-пром» кримінальних правопорушень. Зокрема, в даному провадженні ОСОБА_9 звернувся до відділу поліції №1 (Залізничний) Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області із завідомо неправдивим повідомленням про вчинення СФГ «Лен-пром» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. Зазначив, що на даний час за вказаною заявою ОСОБА_9 внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення та тривалий час проводиться досудове розслідування.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу, що за змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Разом з тим, ч.1 ст. 214 КПК України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Детальний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають тільки ті повідомлення про кримінальне правопорушення, які містять дані про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дають можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину до якого вони явно не причетні.

У своїй заяві ОСОБА_7 зазначав про наявність в діях ОСОБА_9 можливих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Частиною 1 ст. 383 КК України передбачено відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що за заявою ОСОБА_9 до ЄРДР було внесено відомості про вчинення СФГ «Лен-пром» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України та наданий час здійснюється досудове розслідування для встановлення факту та обставин його вчинення.

Таким чином, зі змісту доводів ОСОБА_7 вбачається, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_9 про вчинення правопорушення не закінчено, що свідчить про те, що обставини, які зазначені у вищевказаному повідомленні про вчинення правопорушення перевіряються органом досудового розслідування.

Разом з тим, заявником ОСОБА_7 не зазначені достатні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_9 , повідомляючи про вчинене правопорушення, повністю усвідомлював, що повідомляє недостовірну інформацію про подію, яка насправді не мала місця та вказує про наявність правопорушення, якого в дійсності не існувало.

Колегія суддів вважає, що твердження ОСОБА_7 про наявність можливих ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, носить вірогідний характер та побудовано на припущеннях. Вирішення питання про наявність певних ознак відповідного правопорушення в діях ОСОБА_9 та внесення відомостей до ЄРДР можливо тільки після закінчення відповідного досудового розслідування та з`ясування обставин, які мають істотне значення для розгляду провадження.

Колегія суддів, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, звертає увагу, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Таким чином, детальний аналіз змісту заяви ОСОБА_7 свідчить про відсутність даних, які дозволяли виявити наявність ознак кримінального правопорушення та прийти до висновку про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за вказаною ним правовою кваліфікацією.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5