Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/2497/25
Номер провадження 1-кп/530/328/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2025 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 ( в режимі відео конференцзв`язку), розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 01.08.2024, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України,

в с т а н о в и в:

29 грудня 2025 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000369 від 01.08.2024, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України.

Ухвалою суду від 29.12.2025 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні 30.12.2025 року прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивуючи, що наявні ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, знищення або приховування будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню. Просив не застосовувати альтернативний запобіжний захід заставу, відносно обвинуваченої ОСОБА_8 просив продовжити обов`язки застави та призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 прохав визначити йому розмір застави , або ж застосувати більш м"який запобіжний захід , а саме або взяття на поруки , про що є клопотання , або ж домашній арешт , вказав що є інвалідом другої групи , отримує пенсійні виплати , має двоє дітей із ОСОБА_6 та проживає з нею досить довго в житлі, яке належить матері співмешканки , зареєстрований у квартирі своєї матері , має одну дитину повнолітню , інша неповнолітня , хоча діти не записані на нього офіційно , але це його діти і він їх утримує , прохав врахувати цю інформацію як такий що має тісні сімейні зв"язки , також вказав що не буде впливати на свідків , оскільки визнає себе винним , бажає внести заставу щоб використати час побути із сім"єю та зробити запити до військових частин які б змогли його взяти в подальшому на службу , оскільки він має навики дронщика , оскільки розуміє строки покарання та можливість заявити після розгляду справи клопотання про службу в ЗСУ в правовому полі , вказав що має безліч грамот від командирів військових частин , яким він допомагав із перших днів війни , має у власності рухоме майно автомобілі , але на них накладений арешт , на запитання суду відповів що має закордонний паспорт який знаходиться вдома.

Його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала , прохала застосувати більш м"який запобіжний захід , прохала вивчити документи характеризуючі які надала до суду , або ж визначити розмір застави , оскільки її підзахисний обвинувачується за такими статтями у вчиненні злочинів які не передбачають заборони застосувати заставу , вказала що її підзахисний позитивно характеризується, намірів переховуватися від слідства та суду немає , перешкоджати слідству та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні також не має, оскільки його позиція це визнання вини , прохала відкласти підготовче судове засідання щоб ознайомитися із матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували стосовно продовження обов`язків застави, просили відкласти підготовче судове засідання ,оскільки необхідно час для ознайомлення з матеріалами справи.

Заслухавши думку, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 ,обвинувачену ОСОБА_6 її захисника адвоката ОСОБА_7 , суд вважає, за необхідне відкласти підготовче судове засідання та продовження запобіжного заходу і обов`язків застави.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 07.08.2025 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 02.10.2025 року, який у подальшому було ухвалою суду від 30.09.2025 року та від 03.11.2025 року продовжено, кінцевий день тримання під вартою 01.01.2026 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 07.08.2025 у справі №554/748/25 стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 у справі №554/748/25 стосовно ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 01.01.2026 та визначено заставу 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На ОСОБА_6 покладені обов`язки прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Зіньків Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати до Полтавського відділу УДМС у Полтавській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років ( п.4 ч.2 ст. 183 КПК України).

Як вбачається із ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 30.09.2025 року та 03.11.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під ватою, кінцевий день тримання під вартою до 01.01.2026 року, без визначення розміру застави.

У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 вважається такою, до якої застосовано захід забезпечення у вигляді застави та покладені обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, серед іншого, за ч. 3 ст. 307 КК України у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, що є особливо тяжким злочином у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 де зазначено , що у підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та без визначення розміру застави , суд виходить з того, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких, у разі визнання обвинуваченого винуватим, останньому загрожує покарання , за ст. 307 ч.2 КК України- у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, за ст.307 ч.3 КК України- у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, за ч.2 ст.317 КК України у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, за ч.1 ст.306 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, враховує особу обвинуваченого, який перебуваючи на волі усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів , за вчинення одного з яких передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення, здатний незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зміна показань свідка на користь обвинуваченого унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності, офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, соціальних зв`язків, є неспростовним ризиком вчинення ОСОБА_4 корисливих злочинів у майбутньому. Вказані ризики на даний час не зменшились та повною мірою виправдовують необхідність тримання ОСОБА_4 під вартою, суд також враховує його стан здоров`я, матеріальне становище, та з метою запобіганням ризикам, що передбаченіст.177 КПК України, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також суд при розгляді клопотання прокурора враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Отже, вказані судом вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Тобто, стороною захисту не наведені переконливі підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, враховує той факт що обвинувачений має співмешканку та двох спільних дітей та в світлі Європейської конвенції особливо через рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) та Суду ЄС, не прирівнює «неофіційний» шлюб напряму до зареєстрованого, але зобов`язує держави визнавати права партнерів у «сімейних стосунках», що склалися, має позитивну характеристику ,наміру перешкоджати правоосуддю не має, оскільки вказав що визнає себе винним у поясненні щодо клопотання , а бажає внести заставу щоб побути із сім"єю та написати запити до військових частин в розумінні того , що після розгляду справи та вине=сення йому покарання враховуючи строки покарання бажав би піти служити до лав ЗСУ , тому суд, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194КПК України покласти на нього обов`язки: зокрема: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Відповідно до ч. 4 ст.202КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком 60 днів , а саме з 30.12.2025 року до 27.02.2026 року включно з заставою

При розгляді клопотання прокурора про продовження дії заходу забезпечення у виді застави обвинуваченій ОСОБА_6 суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 у справі №554/748/25 стосовно ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 01.01.2026 та визначено заставу 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На ОСОБА_6 покладені обов`язки прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Зіньків Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати до Полтавського відділу УДМС у Полтавській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом із цим, покладання обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, в силу ч. 1 ст. 176 КПК України не є запобіжним заходом відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , адже у даному випадку лише застава є запобіжним заходом (заходом забезпечення), який спрямований на дієвість і ефективність кримінального провадження до прийняття рішення у вказаному кримінальному провадженні та полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок і має забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.

Окрім цього, положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави. Згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Наразі ризики, які встановлені ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 та обумовлюють застосування вказаного запобіжного заходу із визначеними обов`язками, не змінились. У разі не продовження запобіжного заходу та строку дії обов`язків, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають неконтрольоване перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Метою продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369, 372, 392, 394 ч.5, ст. 395 ч.2 п. 1-1 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Підготовче судове засідання по обвинувальному акту та доданих до нього документів по кримінальному провадженні № 0000369 від 01.08.2024, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України, відкласти 05 лютого 2026 року на 11 год. 00 хв.

Клопотання, заявлене прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою та продовження обов`язків застави відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, строком шістьдесят днів , а саме з 30.12.2025 року до 27.02.2026 року включно.

Одночасно ОСОБА_4 визначити запобіжний захід у вигляді застави в межах 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855, р/р UA0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу застава за ОСОБА_4 , № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Зіньків Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати до Полтавського відділу УДМС у Полтавській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжити покладені на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Зіньків, Полтавського району Полтавської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, неодружену, маючу на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судиму, строком шістьдесят днів ,а саме з 30.12.2025 року до 27.02.2026 року включно обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за викликом до прокурора чи суду;

-не відлучатися з м. Зіньків Полтавської області без дозволу прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Зобов"язати командира БКС ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 доставити до приміщення Зіньківського районного суду Полтавської області в підготовче судове засідання на 5 лютого 2026 року о 11 годині 00 хвилин обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію даної ухвали направити начальнику державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» (м. Полтава, вулиця Юліана Матвійчука ( колишня Пушкіна) , 91, індекс 36000) та командиру БКС ГУНП в Полтавській області - для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1