Справа № 671/1955/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2025 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі Грузія, особи без громадянства, із середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
В обгрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26.09.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний умисний тяжкий злочин проти правосуддя.
Так, постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2023 року у справі №671/2250/23, яка набрала законної сили 24 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.
Окрім цього, постановами Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.08.2023 у справі №671/1816/23, яка набрала законної сили 01.09.2023, від 14.09.2023 у справі №671/2040/23, яка набрала законної сили 26.09.2023, від 07.12.2023 у справі №671/2373/23, яка набрала законної сили 19.12.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) та 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.
Незважаючи на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2023 року у справі №671/2250/23, з якою ОСОБА_5 був належним чином ознайомлений 17 жовтня 2023 року, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, будучи раніше засудженим, за аналогічний злочин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів та ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ОСОБА_5 умисно ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортним засобом за наступних обставин.
Так, невиконуючи рішення суду, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ОСОБА_5 22 жовтня 2025 року о 13 годині 21 хвилина, керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки OPEL моделі VECTRA із реєстраційним номером НОМЕР_1 на автодорозі поблизу перехрестя вулиць Незалежності та Симона Петлюри (Пушкіна) в м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, де був зупинений екіпажем сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області в складі інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 на підставі ст. 35 Закону України Про Національну поліцію.
Слідчий посилається на те, що ним встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Зазначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження доказами, зокрема постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2023 року у справі №671/2250/23, яка набрала законної сили 24 жовтня 2023 року, вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26.09.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України у справі №604/874/24, який набрав законної сили 27.10.2024, протоколом огляду місця події від 22.10.2025, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 23.10.2025, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 24.10.2025, протоколом огляду відеозаписів від 27.10.2025, протоколом огляду відеозаписів від 28.10.2025, речовим доказом, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
30 жовтня 2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, тобто умисного тяжкого кримінального правопорушення (злочину) проти правосуддя, яке карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Слідчий посилається на обгрутованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вказує, що, у разі необрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відповідальність, яка йому загрожує, в разі визнання його судом винуватим, а саме можливість покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Усвідомлюючи наявність достатніх доказів його вини у вчиненні зазначеного злочину та невідворотність настання покарання у разі доведення вини, сторона обвинувачення обґрунтовано припускає, що підозрюваний у подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання;
- ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення кримінальних правопорушеннь, у яких підозрюється та обвинувачується, враховуючи його схильність до вчинення злочинів ( ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення, в тому числі умисних тяжких злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та протягом 2024-2025 років знову чотири рази вчинив аналогічні умисні в тому числі тяжкі злочини проти правосуддя). На даний час, на розгляді Підволочиського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Окрім цього, на теперішній час, на розгляді Волочиського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення (злочину).
Крім того, слідчий просить врахувати наявність обставин, зазначених у ст. 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, відсутність у нього постійного місця роботи, негативну репутацію, а також ризик продовження чи повторення підозрюваним протиправної поведінки.
Вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просять обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити альтернативний захід - заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор просить врахувати те, що відносно підозрюваного протягом останніх двох років було прийнято понад 30 рішень про притягнення його адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані із керуванням підозрюваним транспортними засобами.
Підозрюваний за захисник заперечують проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять суд обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, або ж заставу. Підозрюваний просить врахувати те, що він завжди з`являвся на виклики слідчого та суду, та те, що на даний час йому необхідно пройти лікування.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім цього, при обранні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Він раніше судимий, неодружений, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, перебуває на обліку в нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, стан залежності, а тому, на думку суду, є достатні підстави вважати, що існують ризики, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у якому підозрюється.
При цьому, слідчий суддя враховує, зокрема, і те, що ОСОБА_5 , будучи підозрюваним, усвідомлює, що за вчинення вищевказаного злочину йому може загрожувати реальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Поведенка підозрюваного, який будучи позбавленим права керування транспортними засобами, під час розгляду щодо нього кримінальних проваджень за ст.382 КК України, свідомо продовжував керувати джерелом підвищеної небезпеки, що свідчить про свідоме, систематичне ігнорування ним норм закону та відсутність будь-яких стримуючих обмежень у його протиправній поведінці, що в свою чергу свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, що може призвести до небезпечних наслідків, в тому числі проти життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На думку суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.
З урахуванням указаних обставин, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного можливо застосувати альтернативний запобіжний захід та визначити розмір застави з покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, що належним чином гарантуватиме виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Щодо розміру застави слідчий суддя виходить з такого.
Частиною четвертою статті 182 КПК установлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави для різних категорій кримінальних правопорушень (злочинів) визначений п. 1-3 абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та з-поміж інших, щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, встановлений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Застава у жодному разі не виконує функції покарання особи або ж відшкодування збитків, обрання цього заходу не означає доведення її вини, натомість її розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Кримінальний процесуальний закон саме на слідчого суддю (суд) покладає обов`язок під час визначення розміру застави перевіряти, чи він не є завідомо непомірним для підозрюваного (обвинуваченого).
Розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою вона може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 205, 376 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 грудня 2025 року включно.
Строк дії ухвали та обраного запобіжного заходу встановлюється на строк до 28 грудня 2025 року включно.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали. В разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, ч. 5 ст. 194 КПК України:
-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 28 грудня 2025 року включно.
Роз`яснити, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться на виклик до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу в виді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст.194 КПК України.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали 07 листопада 2025 року о 13 год. 00 хв.
Слідчий суддя: