Справа № 576/2768/25
Провадження № 1-кп/576/378/25
ВИРОК
10 грудня 2025 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області:
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
його представника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, офіційно не одружений, військовослужбовець, перебуває на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи застосування ударних безпілотних авіаційних комплексів (оператора) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам дванадцятої прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) третьої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) у військовому званні «старший солдат», раніше не судимий:
- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, -
ОСОБА_6 , 31 липня 2025 року приблизно о 23 год. 56 хв., знаходячись біля магазину «Корона» за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Київська 12, в ході словесної сварки з раніше незнайомим йому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій і наслідки, які можуть настати від їх здійснення, діючи умисно, дістав зі своєї сумки ніж, з довжиною леза 12,5 см., зняв з нього чохол та різко наблизився до ОСОБА_4 .. З достатньо силою наніс йому один удар клинком ножа в область грудної клітини зліва. В подальшому ОСОБА_6 побачивши, що своїми умисними діями, він спричинив ОСОБА_4 ножове поранення, припинив свої протиправні дії.
В результаті вищевказаних умисних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рани лівої половини грудної клітини, що проникає у ліву плевральну порожнину, з пораненням верхньої долі лівої легені, лівобічний гемо пневмоторакс, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та пояснив, що 31 липня 2025 року у вечері він разом зі своїми знайомими відпочивали біля магазину «Корона» в м. Глухів. Поряд з ними була ще одна компанія людей, серед яких був і потерпілий. Між ними виник словесний конфлікт в ході якого він дістав ніж зі своєї сумки та знявши чохол хотів залякати потерпілого та інших осіб, щоб припинити конфлікт. Проте на його не зважали, а потерпілий різко наблизився до нього і він хаотично наніс один удар ножем в потерпілого попавши в грудну клітину зліва. Побачивши скоєне, одразу ж надав йому першу медичну допомогу, затампувавши рану та попросив викликати швидку. В скоєному щиро розкаюється, шкоду завдану потерпілому повністю відшкодував.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердивши покази обвинуваченого, додав що не бачив, як обвинувачений наніс йому удар ножем, оскільки не бачив ножа в його руках, лише відчув різкий біль та побачив кров. Пояснив, що дійсно обвинувачений надав йому першу медичну допомогу, просить суд суворо його не карати, жодних претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 121 КК України доведена повністю, і його дії кваліфікує, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_6 за скоєний злочин, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносить до тяжких злочинів, спосіб та характер його вчинення, обставини та відомості щодо особи обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання позитивно, думку потерпілого, який просить його суворо не карати, являється військовослужбовцем, характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, державних нагород та заохочень не має, його стан здоров`я, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування збитків та те, що обвинувачений щиро переживає у скоєному, усвідомлює наслідки своїх дій, що визнає пом`якшуючими покарання обставинами та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що є обставиною, яка обтяжує покарання.
На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також суспільну небезпеку злочинних діянь, яка визначається тим, що при їх учиненні відбувається свідоме посягання на життя та здоров`я іншої людини, яке, відповідно до статті 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд також враховує загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості; вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, при цьому не намагаючись нічого спотворити або будь-яким чином перешкоджати проведенню необхідних слідчих дій, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, що свідчить про його щире каяття, раніше до відповідальності не притягувався.
Призначаючи покарання обвинуваченому, та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.
Покарання не повинно перевищувати міру суворості, яка є достатньою для утримання людей від злочинів. Мета покарання полягає не в суворості призначеного покарання. Однією з головних складових мети покарання є прагнення перешкодити винному знову завдати шкоду суспільству й утримати інших від вчинення тих самих дій. Тому на думку суду слід застосовувати тільки такі покарання, які при збереженні пропорційності зі злочинами залишали б найбільш сильне і найбільш тривале враження на свідомість людей.
Отже, при визначенні виду та міри покарання, враховуючи наявність вищевказаних пом`якшуючих покарання обставин, які, на переконання суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого та прокурора, з урахуванням особи винного, який, на думку суду не становить значної суспільної небезпеки, та, виходячи з конкретних обставин справи, суд доходить висновку про можливість призначення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, призначивши обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за дане кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства.
На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
До обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 02 серпня 2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений до 26 грудня 2025 року включно. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - суд не вбачає, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою, а саме з 01 серпня 2025 року з дня затримання по день набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у встановленому законом порядку в даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлено, що не позбавляє права потерпілого відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Ухвалою слідчого судді від 07.08.2025 накладений арешт на майно, який підлягає скасуванню, оскільки мета вказаного заходу досягнута.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 126, 127-130, 368, 370, 373, 374, 392,393, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України та призначити йому покарання із застосування статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 01 серпня 2025 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
-нашарування РБК, полімерні стаканчики, металеві банки з написом «Blance», скляна пляшка з написом «Chivas», полімерна пляшка з написом «Cappy» та предмет схожий на чохол від ножа, паперовий згорток (аркуш в клітинку), в середині якого мається речовина рослинного походження, в сухому та подрібненому стані, зеленого кольору зі специфічним запахом, полімерний прозорий згорток, всередині якого знаходиться речовина рослинного походження, в сухому та подрібненому стані, зеленого кольору зі специфічним запахом, предмет, зовні схожий на ніж. Загальна довжина 24 см., довжина леза 12,5 см., товщина леза біля руків`я 4 мм.. З одного з боків мається маркування з написом: « Made in USA, Portland, OR», біля руків`я мається номер №08712198 знищити;
-сумку барсетчасту болоньєву, розміром 30*23 см. з пристебнутим ременем довжиною 74 см., чорного кольору застебнута на застібку. Біля застібки мається маркування «Riotdivision», мобільний телефон Iphone 15, темно-сірого кольору, пароль від телефону « НОМЕР_1 », імеі: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «Водафон», футболка чорного кольору з малюнками на передній частині з биркою з написом: «Ripn Dip», кросівки чорно-білого кольору зі шнурками білого кольору з логотипом «N», шорти світло-сірого кольору без емблем та маркувань, зі шнурком в області поясу - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.08.2025.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1