УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 754/11664/19

провадження № 51-3789ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року щодо ОСОБА_4 .

Обставини справи

1. Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2засуджено за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

2. Ухвалою апеляційного суду вказаний вирок скасовано. ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 цього ж Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

3. Згідно вироку суду, ОСОБА_4 у невстановлений спосіб, час та місці придбав у невстановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому переніс за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 , де розфасувавши вказаний наркотичний засіб у поліетиленові пакети, помістив їх до скляної банки та зберігав на балконі кімнати, без мети збуту. В подальшому, 12 червня 2019 року працівниками поліції проведено санкціонований обшук у вказаній квартирі, в ході якого виявлено та вилучено 91 поліетиленовий згорток з канабісом, загальною масою 74,1 г., що є великим розміром, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Доводи касаційної скарги

4. Прокурор просить скасувати оскаржене рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Він вважає, що апеляційний суд без з`ясування дійсних обставин події та наявних доказів надав перевагу одним доказам без належного спростування інших, не спростував доводів, наведених в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, про допустимість і дослідження усіх доказів, у зв`язку з чим постановив ухвалу, яка не відповідає статті 419 КПК.

5. При цьому зазначає, що апеляційним судом безпідставно кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК та не враховано, що обвинувачений незаконно придбав у великому розмірі наркотичні засоби, зберігав за місцем проживання, розфасував їх у пакети з однаковою масою, що вказує на умисел збуту, що призвело, на думку прокурора, до невірної кваліфікації дій та як результат призначення м`якого покарання.

Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд вирішив відмовити у відкритті касаційного провадження.

7. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу.

8. У касаційній скарзі наведено доводи, які зводяться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій доказів, що саме по собі не може свідчити про порушення ними кримінального або кримінального процесуального закону і не дає підстав для скасування оскаржених рішень. Відповідно до частини 1 статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

9. Як убачається з судових рішень, суд першої інстанції, дослідив усі обставини справи, які належать до предмету доказування, й відповідно до статті 94 КПК дав оцінку зібраним доказам. Суд не вбачає в судових рішеннях підстав ставити під сумнів оцінку судів попередніх інстанцій щодо достовірності доказів та їх достатності для висновку про винуватість ОСОБА_4 .

10. Правильність оцінки доказів була предметом перевірки апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги прокурора. Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, оскільки за встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

11. Суд відхиляє доводи прокурора про те, що докази у провадженні були досліджені однобічно та неповно, оскільки в касаційній скарзі не зазначено, які дії чи рішення суду перешкодили стороні обвинувачення повно представити свої докази і, тим самим, забезпечити їх дослідження у необхідному обсязі.

12. Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

13. Відповідно до частиною 3 статті 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

14. Згідно з вимогами пункту 2 частини 1 статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

15. Так, суд апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду зазначив, що подане ОСОБА_4 та його захисником клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 цього ж Кодексу на час розгляду кримінального провадження сплинули.

16. Згідно положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що має місце у даному випадку, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

17. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статей 417, 419 КПК.

18. З огляду на викладене, з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3