ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 273/1863/23

Провадження № 1-кп/0285/382/25

03 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники у судовому провадженні:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 00000230 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив :

16.12.2019 ОСОБА_4 вироком Баранівського районного суду визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 2 років 10 місяців обмеження волі. У подальшому ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2023 невідбуту частину покарання у виді обмеження волі строком 06 місяців 16 днів на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_4 замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

12.06.2023 до Новоград-Волинського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_4 , який цього ж дня взятий на облік.

26.06.2023 ОСОБА_4 викликаний до Центру пробації, де йому вручено під особистий підпис підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання.

Для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 направлено до відділу благоустрою та житлово-комунального господарства Баранівської міської ради.

Згідно направлення №33/2/640-23 від 26.06.2023, ОСОБА_4 зобов`язаний прибути 28.06.2023 до відділу благоустрою та житлово-комунального господарства Баранівської міської ради для відбування покарання у виді громадських робіт.

Так, 27.06.2023 відділом благоустрою та житлово-комунального господарства Баранівської міської ради видано розпорядження №165-од, згідно якого ОСОБА_4 зобов`язаний відбувати покарання у виді громадських робіт з 28.06.2023 та складено відповідні графіки виходу на роботу, однак не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин, ОСОБА_4 для відпрацювання громадських робіт у період часу з 28.06.2023 по 24.07.2023 не з`явився.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність відпрацювання громадських робіт, незважаючи на порядок відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладені на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилення від відбування покарання, у період часу з 28.06.2023 по 24.07.2023 для відбування покарання у виді громадських робіт до відділу благоустрою та житлово-комунального господарства Баранівської міської ради не з`явився та жодної довідки або повідомлення до Новоград-Волинського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про поважність причин неявки не пред`явив, тобто не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин, умисно, свідомо ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт внаслідок чого не відбув 228 години громадських робіт, призначених ухвалою суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Надав покази, що у порядку виконання ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2023громадські роботи він виконував на протязі трьох днів, що відповідають 12 годин громадських робіт.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також відомостей, що стосуються особи обвинуваченого, судових витрат та речових доказів у справі.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений кримінальний проступок до тяжких наслідків не привів, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання посередньо, не працює, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у виді обмеження волі.

До покарання за даним вироком необхідно приєднати невідбуту частину покарання за ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2023.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та суд не вбачає підстав його застосування.

Керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та обрати йому покарання за цим законом 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2023 та остаточно призначити покарання 1 (один) рік 28 (двадцять вісім) днів обмеження волі.

Запобіжний захід не обирати.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 затримати та направити для відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1