УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в рамах кримінального провадження №0000506, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в рамах кримінального провадження №0000506, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2025 року.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000506 від 01.07.2025 року за підозрою ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

24.10.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий зауважує, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, що також є злочином проти здоров`я населення, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років, та в органу досудового розслідування зібрані беззаперечні докази систематичного вчинення ОСОБА_3 тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

Враховуючи вищевикладене, у слідства є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому існують ризики передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, орган досудового розслідування просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити на підставі наведених у ньому доводів.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000506 від 01.07.2025 року за підозрою ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

24.10.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного ОСОБА_3 як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що може спонукати до вчинення спроби ухилитися.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого санкцією ч. 1 ст. 307 КК України покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків, у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_3 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Між тим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику знищення, приховання та спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, оскільки досудове розслідування триває, наразі здійснюються заходи з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити дії, спрямованні на знищення речей та документів, що є доказами по кримінальному провадженню.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки тяжкість настання ймовірного покарання може спонукати останнього до вчинення дій чи бездіяльності для його уникнення.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що досудове розслідування триває, здійснюються заходи до встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетні до вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При застосуванні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються конкретні обставини справи та характеризуючі дані про особу ОСОБА_3 , які на думку суду, не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не переважають існуючих ризиків його можливої неправомірної поведінки.

З огляду на вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в рамах кримінального провадження №0000506, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2025 року, заборонивши останньому залишати місце свого проживання в період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, міцності соціальних та сімейних зв`язків, віку та стану здоров`я підозрюваного, його майнового стану, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_3 залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 грудня 2025 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_6