Справа № 932/733/26
Провадження № 1-кс/932/396/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№4 ДРУП№1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0024691 від 04.11.2025 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, перебуває на посаді гранатометника 2 штурмового відділення 3 штурмового взводу 4 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП№4 ДРУП№1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0024691 від 04.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, гранатометником 2 штурмового відділення 3 штурмового взводу 4 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), з 26 квітня 2025 року по 01 травня 2025 року був відсутнім на місці розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини залишення частини ОСОБА_6 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і мав це зробити, а став проводити час на власний розсуд, поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, 26.01.2026 о 12 год. 45 хв. ОСОБА_6 було встановлено працівниками відділу поліції №4 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області біля будинку 2 по пр. Пилипа Орлика в м. Дніпро, після чого правопорушення було припинено.

Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

26.01.2026 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: актом службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_6 ; допитами свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які підтверджують обставини відсутності у військовій частині ОСОБА_6 , та його ухилення від військової служби в умовах воєнного стану; іншими матеріалами у своїй сукупності.

Вказані які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, обґрунтовуючи таку вимогу наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що дають йому достатні підстави вважати, що останній може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_6 27 січня 2026 року, що підтверджується розпискою останнього.

В судовому засіданні слідчий та прокурор просили задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави. Проти утримання підозрюваного в умовах гауптвахти не заперечували.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний провину свою визнав, бажає надалі проходити військову службу. У разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив утримувати його в умовах гауптвахти.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні просив надати йому можливість надалі проходити військову службу. Він вимушений був так вчинити, оскільки командування давало такі накази, що якщо він би не залишив місце служби, його б не було у живих. Серед його побратимів лише четверо залишилися в живих.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в судовому засіданні, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на даній стадії кримінального провадження, підтверджується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема: -матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 з додатками; - протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (ч. 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчим доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суворість покарання, яке загрожує йому за вчинення цього злочину у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, у разі визнання його винним, може бути визнана ним більш небезпечною ніж втеча.

В той же час слідчий суддя не вбачає заявленого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим та прокурором не надано допустимих і належних доказів можливості вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, а обґрунтування слідчого не конкретизовані і пов`язані виключно зі статусом підозрюваного (військовослужбовець), який при цьому є особою, яка в силу ст.89 КК України, є несудимою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.8 ст.176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею оцінено в сукупності всі вищенаведені обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків; репутацію підозрюваного; тощо.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам досудового розслідування, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією, для даної стадії досудового розслідування, за ч.5 ст.407 КК України; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого злочину, та наявність ризику, який дає підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1 ч.1 ст. 177 КПК України; слідчий суддя вважає необхідним частково задовольнити клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 діб в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин, серйозність підозри, повідомленої йому, з урахуванням встановленого ризику, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В той же час абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 і наділяє слідчого суддю певною дискрецією у вирішенні вказаного процесуального питання.

Відповідно до вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, що інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , враховуючи його майновий та сімейний стан, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 99 840 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 186, 193, 194-196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП№4 ДРУП№1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0024691 від 04.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти з моменту фактичного затримання - з 27 січня 2026 року в межах строку досудового розслідування по 26 березня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі тридцяти (30) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 99 840 гривень.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту постійної або тимчасової дислокації військової частини, де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання або місця проходження служби, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дана ухвала діє до 26 березня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1