Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2250/25
Провадження № 1-кс/935/63/26
У Х В А Л А

10 лютого 2026 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про надання про примусове проведення дактилоскопіювання, внесене слідчим СВ ВП № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000278 від 14.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

До слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області звернувся слідчий з клопотанням про примусове проведення дактилоскопіювання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000278 від 14.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000278 від 14.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України. У ході проведення досудового розслідування кримінального правопорушення встановлено, 13.09.2025 близько 21 год. двоє невідомих осіб, за попередньою змовою, намагалися заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення даного кримінального правопорушення до кінця, не знайшовши грошові кошти ОСОБА_5 , залишили місце злочину, тож кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі. В якості потерпілої допитано ОСОБА_5 , яка вказала, що близько 20 год. 13.09.2025 вийшла з будинку на вулицю та побачила, що поряд з нею знаходиться чоловік та до потерпілої підійшов ще один чоловік. Один з чоловіків закрив рот рукою та перенесли потерпілу до коридору, де поклали на підлогу, та залишився біля потерпілої закриваючи її рот рукою, інший пішов до середини будинку. Вказані особи не розмовляли між собою, не звертались один до одного, будь-яких вимог щодо надання грошових коштів чи цінностей чи право на майно вказані особи не висували. Через деякий час вони залишили будинок. Потерпіла оглянула будинок обстановка в ньому була порушена, однак все майно знаходилось Під на місці. час здійснення досудового розслідування виникла необхідність у 23.04.1984 відібранні зразків року народження, букального епітелію у ОСОБА_6 , проживаючого в АДРЕСА_1 , який користується мобільним номером зв`язку НОМЕР_1 , для проведення порівняльної судово-молекулярної дезавуювання експертизи, для щодо повноти збирання доказів та для підтвердження або правопорушення, причетності до вчинення даного кримінального правопорушення, однак останній відмовився від надання зразків папілярних візерунків пальців рук про що написав відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене виникла необхідність у примусовому зразків папілярних візерунків пальців рук (дактилоскопіювання) у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення порівняльної судово-молекулярної експертизи.

Слідчий до суду подав заяву, в якій просить розглянути клопотання без його присутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України, відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Згідно з п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», державна реєстрація геномної інформації проводиться з дотриманням прав і свобод людини і громадянина та відповідно до таких основних принципів: верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; гуманізму; конфіденційності, у тому числі захищеності персональних даних.

Згідно з ч. 1ст. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», державна реєстрація геномної інформації проводиться з метою: 1) ідентифікації осіб, які вчинили кримінальне правопорушення; 2) розшуку осіб, зниклих безвісти; 3) ідентифікації невпізнаних трупів людей, їх останків та частин тіла людини; 4) ідентифікації осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини затверджений Постановою КМУ від 29.08.2023 №978, відповідно до п. 4 розділу «Відбір біологічного матеріалу та направлення його на молекулярно-генетичну експертизу (дослідження)» якого, відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із ст. 242 КПК України, яка визначає підстави для призначення експертизи у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя встановив, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000278 від 14.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно матеріалів клопотання про підозру жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено.

Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_7 відмовився від добровільної процедури дактилоскопіювання без судового рішення, що викладено у його письмовій заяві.

З огляду на вимоги п. п. 5, 6 ч. 2ст. 160 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ч. 5 ст. 163 КПК України, клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, може бути задоволено, у разі доведення стороною, якою воно ініційовано, що біологічні зразки, результати їх дослідження мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та будуть використані як доказ відомостей, що містяться в речах і документах, а також у разі неможливість іншими способами довести такі обставини.

Отже, відповідно до вищезазначених положень КПК України, метою відібрання біологічних зразків, зокрема і їх примусового відібрання, є виключно потреби досудового розслідування.

На відміну від примусового відібрання біологічних зразків, яке здійснюється згідно з положеннями КПК України(для потреб досудового розслідування), збір, отримання, обробка та використання біологічних зразків, зокрема і для формування Електронного реєстру геномної інформації, здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», Порядку проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини затверджений Постановою КМУ від 29.08.2023 №978.

Проте переліченими вище нормативними актами не врегульоване питання щодо порядку дій у разі відмови у наданні біологічних зразків для проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації особи, процесуальний статус якої відповідає визначеному у п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини»(зокрема, повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду).

Отже, примусове відібрання зразків, у кримінальному провадженні передбачене лише у разі, коли зразки можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження.

Тобто, примусове відібрання біологічних зразків у особи для обов`язкової державної реєстрації геномної інформації, для цілей формування електронного реєстру геномної інформації людини, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Драган Петрович проти Сербії» від 14 квітня 2020 року, скарга №75229/10, відсутність передбачуваності законодавства, яке встановлює процедуру відібрання зразків для ДНК-аналізу під час розслідування, порушує ст. 8 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що такий ступінь втручання в права, свободи та інтереси ОСОБА_6 не є вмотивованим, не виправдовує потреб досудового розслідування та фактично буде застосований з метою, яка є відмінною від досягнення завдань кримінального провадження.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 163, 245, 309 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про примусове проведення дактилоскопіювання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя ОСОБА_1