справа № 492/891/25
провадження № 1-кп/492/188/25
ВИРОК

Іменем України

21 жовтня 2025 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000346, внесеному 05 червня 2025 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України № 2471-ХП від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженою постановою Кабінету Міністерств України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання для себе, без передбаченого законом дозволу, бойових припасів, приблизно у вересні 2024 року, більш точну дату та час в ході судового розгляду встановити не представилось можливим, виконуючи бойові завдання в районі населеного пункту Мурахівка Баштанського району Миколаївської області, більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено, шляхом знахідки, придбав бойові припаси, а саме: патрони калібру 5,45 з маркуванням на донцях «17 82» та «270 88» загальною кількістю 56 одиниць, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - військовими проміжними патронами калібру 5,45x39мм, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: 5,45-мм автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У, АК74Н, АКС74Н), 5,45-мм ручних кулеметів - РПК-74, їх модифікацій та інших відповідного калібру.

В подальшому, не припиняючи свої протиправні дій, приблизно у вересні 2024 року, більш точної дати та часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, на громадському транспорті вищевказані бойові припаси перевіз із району населеного пункту Мурахівка Баштанського району Миколаївської області, до свого місця проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав 56 одиниць патронів калібру 5,45 з маркуванням на донцях «17 82» та «270 88», які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - військовими проміжними патронами калібру 5,45x39мм, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: 5,45-мм автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У, АК74Н, АКС74Н), 5,45-мм ручних кулеметів - РПК-74, їх модифікацій та інших відповідного калібру, до моменту вилучення співробітниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 18 червня 2025 року домоволодіння АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та щиро розкаявся у його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та у відповідності до частини 3 статті 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному, касаційному порядках, суд користуючись правом, наданим частиною 3 статті 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмові докази в частині матеріалів, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії слід кваліфікувати за частиною 1 статті 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень частини 2 статті 50 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у статті 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі статтею 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з пункту 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Згідно роз`яснень пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами та доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікуються за частиною 1 статті 263 КК України, відповідно до статті 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, задовільну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, а також те, що обвинувачений на наркологічному та психіатричному обліку в КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває, служить у ЗСУ, за місцем несення служби характеризується задовільно, не є депутатом Арцизької міської ради, раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною Болградським районний відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого, в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній, рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) - середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу, за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливе виправлення без ізоляції від суспільства обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, а також відомості про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді та рекомендації органу пробації, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 у період його дії на нього слід покласти передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України обов`язки, які на думку суду, будуть необхідні і достатні для його виправлення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили судом не встановлено, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у кримінальному провадженні згідно з частиною 9 статті 100 КПК України: 56 (п`ятдесят шість) предметів циліндричної форми зовні схожі на патрони, що упаковані до полімерного сейф-пакету НПУ СУ PSP2251939, на який нанесено пояснювальний напис та підписи понятих та учасників; магазин до автоматичної зброї з маркуванням фарбником білого кольору «ЛБ 6778» та рельєфний напис цифрами «134», що упакований до полімерного сейф-пакету НПУ СУ PSP2251940, на який нанесено пояснювальний напис та підписи понятих та учасників підлягають залишенню на зберіганні у камері зберігання речових доказів при відділенні поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області; пристрій, схожий на оптичний приціл чорного кольору з маркуванням «ST18-0500021», що упакований до полімерного сейф-пакету НПУ ЕХР0319283, на який нанесено пояснювальний напис та підписи понятих та учасників підлягає поверненню власнику.

У зв`язку з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і проведенням по кримінальному провадженню експертизи, суд, керуючись частиною 2 статті 124 КПК України, дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта, які проводив експертизу у наявному кримінальному провадженні на загальну суму 1782,80 грн.

На підставі частини 4 статті 174 КПК України, арешт накладений на вищезазначені речові докази на підстав ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 23 червня 2025 року підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 100, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та призначити йому покарання за частиною 1 статті 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

В силу частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або служби.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 21 жовтня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Речові докази: 56 (п`ятдесят шість) предметів циліндричної форми зовні схожі на патрони, що упаковані до полімерного сейф-пакету НПУ СУ PSP2251939, на який нанесено пояснювальний напис та підписи понятих та учасників; магазин до автоматичної зброї з маркуванням фарбником білого кольору «ЛБ 6778» та рельєфний напис цифрами «134», що упакований до полімерного сейф-пакету НПУ СУ PSP2251940, на який нанесено пояснювальний напис та підписи понятих та учасників - залишити на зберіганні у камері зберігання речових доказів при відділенні поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області; пристрій, схожий на оптичний приціл чорного кольору з маркуванням «ST18-0500021», що упакований до полімерного сейф-пакету НПУ ЕХР0319283, на який нанесено пояснювальний напис та підписи понятих та учасників - повернути власнику.

Скасувати арешт на речові докази, накладений на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 23 червня 2025 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1