Провадження №1-кп/523/2068/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Пересипської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Пересипського районного суду міста Одеси клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні за №0001161 від 26.06.2025 року про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням сторін:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шар`ї Костромської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, пенсіонера, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресом: АДРЕСА_2

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

Встановив:

В провадженні Пересипського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт з відповідними документами за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

25.06.2025 року приблизно о 17:30 годині, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda CX-7» державний реєстраційний НОМЕР_1 , рухаючись при достатній видимості по сухому дорожньому покриттю проїзної частини по вул. Отамана Головатого з боку вул. 7-а Пересипська в напрямку 1-го Солонцюватого провулку у м. Одеса, де організований односторонній рух з трьох смуг, розділений дорожньою розміткою, у крайній правій смузі, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів, порушуючи у сукупності вимоги п.п.2.3 «б», 12.1 та 17.1, п.1.1 розділу 34.1 «Дорожня розмітка», дорожнього знаку 5.11 Правил дорожнього руху України, а саме діючи з необережності, будучи неуважним, не врахувавши зміну дорожньої обстановки, не обравши в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, ігноруючи вимоги дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 (вузька суцільна лінія), виїхав на проїзну частину зі смугою, призначеної для руху маршрутних транспортних засобів, що позначена дорожнім знаком 5.11, по якій забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який в цей час перетинав проїзну частину зліва направо в напрямку руху транспортного засобу у невстановленому для переходу місці.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 відповідно висновку судово- медичної експертизи за №260 від 24.09.2025 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани ділянки лівої надбрівної дуги, тім`яної ділянки справа, гематоми м`яких тканин лівої навколо очної ділянки та тім`яної ділянки справа; закритого перелому правого поперечного відростку 7-го шийного хребця без зміщення, закритого скалкового перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, закритого перелому правої лопаткової кістки, закритого скалкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, рани передньої поверхні ділянки правого плечового суглобу, закритого перелому правих ребр:1-го по навколо хребтовій лінії, 2, 3, 4-го по лопатковій лінії, 3-го по задній пахвовій лінії, 2,4,5,6-го по середній пахвовій лінії, які супроводжувалися забоями (1, 2, 6-ий сегменти правої легені, задньою базальні відділи) обох легень, підшкірною емфіземою м`яких тканин в ділянках переломів ребр та явищами малого правобічного пневмогемотораксу, закритого перелому ліктьового відростку ліктьової кістки правого передпліччя без зміщення, закритого перелому променевої кістки правого передпліччя в середній третині без суттєвого зміщення, синців та садна тулубу, які утворилися від дії тупих предметів., якими могли бути частини кузова транспортного засобу, який рухався в момент контакту з тілом постраждалого, а також внаслідок його подальшого падіння на дорожнє покриття, які складають єдиний морфологічний комплекс, що спричинило розлад здоров`я строком понад 21 день, які відповідно до критеріїв п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, на підставі фактичних даних, суд вважає, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, та його дії вірно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

23.12.2025 року у ході підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_4 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , було надане письмове клопотання про звільнення підзахисного від кримінальні відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що потерпілій стороні в добровільному порядку в повному обсязі відшкодована внаслідок ДТП спричинена шкода, між обвинуваченим та потерпілим відбулося примирення, що є безумовними підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У ході підготовчого судового засідання ОСОБА_6 зазначив, що повністю визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.1 КК України, не заперечуючи фактичні обставини скоєного діяння, дослідження яких судом не здійснювалося, підтвердив, що примирився з потерпілим, добровільно відшкодував спричинену шкоду, висловив свою згоду про закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні, в тому числі письмово підтвердив свою згоду, не заперечуючи проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України у зв`язку з примиренням сторін, також вказавши, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, завданий збиток компенсований в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, оскільки законом передбачене звільнення особи від кримінальної відповідальності, вважаючи, що є достатньо підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, обґрунтовуючи тим, що згідно ст.46 КК України від кримінальної відповідальності може бути звільнена особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки.

Вивчивши надані до суду матеріали, з`ясувавши думку учасників процесу щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності:

- прокурора ОСОБА_3 , який вважав за можливе задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України;

- потерпіого ОСОБА_5 , який погодився на закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, підтвердивши той факт, що дійсно примирення мало місце, жодних претензій до ОСОБА_6 не має;

- захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити клопотання та вказали про добровільність примирення з потерпілим, а також про те, що обвинуваченому зрозумілі права та наслідки закриття кримінального провадження; враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення за необережності, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, про що свідчить довідка з Управління інформаційного забезпечення ГУНП в Одеській області, датованої 30.10.2025 року, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження; щиро розкаюється, відсутність шкоди, будь-яких претензій до нього не має, суд дійшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки є достатньо підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Так, статтею 314 ч.3 п.2 КПК України регламентовано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

На підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею ст.286 ч.1 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ст.286 ч.4 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст.288 ч.3 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, статтею 44 ч.1, ч.2 КК України сформульовані правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до положень ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії необережного нетяжкого злочину, є раніше не судимою особою, примирився з потерпілою стороною та відшкодував завдану шкоду в повному обсязі, що підтверджується розпискою та заявою потерпілого ОСОБА_5 , долученої до матеріалів провадження, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.46 КК України, а кримінальне провадження закриттю за вищевказаними статтями.

Крім того, вивченням наданих до суду матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «Mazda CX-7» державний реєстраційний НОМЕР_2 , на який ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року був накладений арешт.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси за №523/12707/25 (Пр.№1-кс/4037/25) від 15.07.2025 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме автомобіль «Mazda CX-7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 , 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане 11.01.2017р. ТСЦ 5142, належить ОСОБА_7 та яким користувався ОСОБА_6 , після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, всі необхідні експертні дослідження по справі проведені, при постановленні ухвали ОСОБА_6 втрачає статус обвинуваченого, конфіскація майна не передбачена санкцією статті, у зв`язку з чим з метою не порушення Конституційних канонів та реалізації права громадян розпоряджатися або користуватися своїм майном, суд вважає, що подальше утримання транспортного засобу на штраф. майданчику є недоцільним, необхідності в застосуванні арешту майна шляхом позбавлення права розпоряджатися або користуватися вказаним автомобілем на даний момент не вбачається, наявно достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна та вважає за необхідне вищезазначений речовий доказ, а саме автомобіль марки «Mazda CX-7» реєстраційний номер НОМЕР_1 після набрання ухвали чинності повернути за належністю користувачу - ОСОБА_6 .

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення трьох авто-технічних та транспортно- трасологічної експертиз, процесуальні витрати яких у загальній сумі складають 11372 гривень (3565,60грв., 3565,60грв., 4240грв.)

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Виходячи з положень ст.124 КПК України, стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів можливе лише при ухваленні обвинувального вироку, а в даному випадку судове рішення викладене у формі ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, однак кримінальне провадження за згодою особи закривається за нереабілітуючих обставин, відповідно процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування з метою проведення експертиз, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час судового провадження щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався, тому після набрання ухвали законної сили скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.100, 124, 285-288, 369-372, 395 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за №0001161 відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України закрити.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси за №523/12707/25 (Пр.№1-кс/4037/25) від 15.07.2025 року, якою був накладений арешт на транспортний засіб скасувати.

Скасувати арешт з майна, а саме автомобілю марки «Mazda CX-7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 .

Передати речовий доказ - автомобіль марки «Mazda CX-7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_4 , видане 11.01.2017р. ТСЦ 5142 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали для виконання направити до арешт - майданчику, розташованому за адресою: Одеська область, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, буд.36, а також до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд.5 для відома.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 11372 гривень (3565,60грв., 3565,60грв., 4240грв.), пов`язаних із залученням експертів для проведення двох авто-технічних та транспортно трасологічної експертиз під час досудового розслідування.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_8