Справа №295/4334/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000087 від 22.02.2025 року на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Некраші, Черняхівського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. 328 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 05.02.2025, перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна в умовах воєнного стану, із вищевказаної квартири, яка належить раніше знайомому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись, в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними. ОСОБА_4 , оглянувши приміщення вказаної квартири, в одній із кімнат, виявив та таємно шляхом вільного доступу викрав з дерев`яної тумби електричний зварювальний інверторний апарат торгівельної марки «Baltic» моделі BWM-250 в корпусі зеленого кольору вартістю 1938 гривень 46 копійок, дрель ударний електричний торговельної марки «Phiolent» моделі VCE13-13-РЭ в корпусі синього кольору вартістю 929 гривень 67 копійок, болгарку (кутову шліфувальну машину) торгівельної марки «Hitachi» модель G13SR3-NS вартістю 1897 гривень 90 копійок, лобзик торговельної марки «Phiolent» модель ПМЗ-600е вартістю 996 гривень 67 копійок, мобільний телефон торгової марки «Тесnо» модель Spark 6 GO КЕ5 в корпусі блакитного кольору вартістю 2035 гривень 00 копійок та універсальний фен для сушіння волосся торговельної марки «Gemei» модель MG-7117 в корпусі сірого кольору вартістю 396 гривень 01 копійка.

У подальшому, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, та 05.02.2025 реалізував викрадене майно, а саме: електричний зварювальний інверторний апарат торгівельної марки «Baltic» моделі BWМ-250 в корпусі зеленого кольору вартістю 1938 гривень 46 копійок, дрель ударний електричний торговельної марки «Phiolent» моделі VCE13-13-PЭ в корпусі синього кольору вартістю 929 гривень 67 копійок у ПТ «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО. ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ», що за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 8.

Надалі, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, що належить ОСОБА_6 08.02.2025 реалізував, викрадене майно, а саме: болгарку (кутову шліфувальну машину) торгівельної марки «Hitachi» модель G13SR3-NS вартістю 1897 гривень 90 копійок та лобзик торговельної марки «Phiolent» модель ПМЗ-600е вартістю 996 гривень 67 копійок у ПТ «Ломбард Домашній», що за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 8.

Також, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно, що належить ОСОБА_6 10.02.2025 реалізував викрадене майно, а саме: мобільний телефон торгової марки «Тесnо» модель Spark 6 GO КЕ5 в корпусі блакитного кольору вартістю 2035 гривень 00 копійок, та універсальний фен для сушіння волосся торговельної марки «Gemei» модель MG-7117 в корпусі сірого кольору вартістю 396 гривень 01 копійка у ПТ «Ломбард Домашній», що за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 8.

Таким чином, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, яке належало потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 8193 гривні 71 копійка.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вказував, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину визнав повністю. Пояснював, що не оспорює фактичних обставин правопорушення, які встановлені на досудовому слідстві. Також пояснив, що 05.02.2025 перебував в гостях у потерпілого в приміщенні квартири АДРЕСА_2 та викрав зазначене майно, а саме: електричний зварювальний інверторний апарат, дрель ударний електричний, болгарку, лобзик, мобільний телефон, універсальний фен для сушіння волосся, які в подальшому відніс до ПТ «Ломбард Домашній» та здав на свій паспорт і отримав грошові кошти, які витратив на свій розсуд. У вчиненому щиро розкаюється, з потерпілим примирився та вибачився, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, цивільний позов не заявляв, з обвинуваченим примирився.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважав можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та письмових матеріалів, що характеризують його особу.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, неодружений, дітей не має, на обліках у спеціалізованих медичних установах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є учасником бойових дій. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро каявся, та сприяв розкриттю кримінального правопорушення, з потерпілим примирився.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону з випробуванням виходячи з такого.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням мінімального іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз складають 11440,16 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 11440,16 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1