УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001346, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001346, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2025 року, а саме автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001346 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, 23.10.2025 року приблизно о 18 годині 35 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (попередньо тверезий), керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в другій смузі руху з трьох наявних, по вул. Богатирська у м. Києві, зі сторони вул. Полярної, в напрямку м. Вишгород, навпроти будинку № 42, допустив наїзд на пішохода невстановлена жінка 60-70 років, яка перебігала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно руху автомобіля (зі слів водія). В момент ДТП світлофорний об`єкт та міське освітлення не працювало, у зв`язку із відключенням світла.

В результаті даної дорожньо-транспортної події невстановлена жінка 60-70 років отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці.

23.10.2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди оглянуто автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому вказаний автомобіль з місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено та поміщено на майдан тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б.

Постановою слідчого від 24.10.2025 року автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0001346.

Вказаний автомобіль на теперішній час залишається в такому ж самому стані, як і на момент дорожньо-транспортної події та містить на собі механічні пошкодження.

З метою перевірки технічного стану автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні призначено проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану вказаного транспортного засобу.

Прокурор зауважує, що без проведення вищезазначеної експертизи із зазначеним транспортним засобом, неможливо іншим способом довести усі об`єктивні обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної події та встановити її механізм.

Крім того, під час досудового розслідування може виникнути необхідність у призначення інших експертиз для проведення яких потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб.

Автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовими доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту.

На підставі наведеного та враховуючи, що вилучене майно має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його належного збереження прокурор просить накласти арешт на майно, яке являється предметом розгляду даного клопотання.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Між тим, на адресу суду від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001346 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23.10.2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди оглянуто автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який у подальшому вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.

Постановою слідчого автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені.

Крім того, постановою слідчого від 24.10.2025 року призначено судово-автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вилученого майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, передачі чи відчуження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна. Тож, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , із забороною відчуження, користування, розпорядження автомобілем.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5