Справа № 308/4572/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатсьаої області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кп/308/548/25

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України, -

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 року визначено суддю ОСОБА_1 ..

02 квітня 2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області призначено підготовче судове засідання.

09 травня 2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області призначено до судового розгляду по суті.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24 квітня 2003 року, ОСОБА_5 у робочий час (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з метою незаконного отримання діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправне збагачення, шляхом обману працівників департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, знаходячись в приміщенні департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради за адресою м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, 24, подала працівникам вказаної установи заяву від 24 квітня 2003 року, «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» №3/340, бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політки України №499 від 27.09.2002, в яку нею умисно були зазначені завідомо неправдиві відомості про те, що вона з особою, від якої має дитину, не проживає, при цьому приховавши інформацію про те, що вона проживає, веде спільне господарство та виховує своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з їх біологічним батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно відмітивши позицю «не проживаю» в табличній формі «З особою від якої маю дитину», а також в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги не вказала батька дитини, як такий що проживає спільно. Зазначена заява стала підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері на вказану дитину.

На підставі вказаних документів ОСОБА_5 , шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на неповнолітню дитину в період з 01.03.2003 року по 31.07.2003 року на загальну суму 399,20 гривень.

Внаслідок вказаних шахрайських дій ОСОБА_5 спричинила державі, в особі департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, матеріальні збитки на загальну суму 399, 20 гривень.

Таким чином, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

08 грудня 2025 року в підготовчому судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_3 просив закрити кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;

- обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник в судовому засіданні просили суд закрити провадження по даній справі у зв`язку з закінченням строків давності за ч. 1 ст. 190 КК України.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, та матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд встановив наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

Згідно зі ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочин.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно положень ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 286 КПК України, визначено порядок звільнення від кримінальної відповідальності звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_5 вчинено 24 квітня 2003 року.

Будь-яких доказів того, що обвинувачена ОСОБА_5 ухилялася від слідства або суду, судом у ході судового розгляду та безпосереднього вирішення заявленого клопотання не встановлено.

Вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, карається карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, а отже строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення становлять 2 роки.

Таким чином, з часу вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України минуло більше, ніж 2 роки.

Стосовно кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 190 КК України вчинених вподальшому, то ч. 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зазначені вище вимоги закону також підтверджуються судовою практикою, зокрема, відповідно до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, при цьому, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд 1-ої інстанції, отримавши клопотання особи про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від визнання особою вини, повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок також міститься в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі №385/1159/16, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що суд 1-ої інстанції, отримавши під час судових дебатів клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порушення вимог КПК України, не розглянув таке клопотання невідкладно та не закрив кримінальне провадження щодо особи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, на підставі чого рішення судів 1-ої та апеляційної інстанції були скасовані Верховним Судом, а особу звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, строк в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся, не переривався та на день розгляду справи закінчився, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 284-288, 314, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

постановив:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від кримінальноївідповідальності завчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в частині вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст.284ККУкраїни - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Продовжити судовий розгляд відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1