Справа № 991/9023/25
Провадження №11-кп/991/170/25
У Х В А Л А

17 листопада 2025 року м. Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вирок Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000493 від 02.09.2025,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості від 02 вересня 2025 року між прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права обіймати посади керівника та заступника керівника територіального органу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, а також інші посади в цій установі, пов`язані із здійсненням підготовки, підписання, візування розпорядчих документів щодо розпорядженням землями на строк 2 (два) роки.

На підставі частини 2 статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання, встановлено іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, з покладанням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

07 листопада 2025 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 , в якій вона просить вирок скасувати та направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку. Вважає, що оскаржуваний вирок впливає на її майнові зобов`язання перед державою.

З апеляційної скарги вбачається, що 02 вересня 2025 року прокурором САП прийнято рішення про виділення з об`єднаного кримінального провадження № 0000841 кримінальне провадження № 0000493 щодо ОСОБА_4 з метою затвердження судом угоди про визнання винуватості.

07 та 08 жовтня 2025 року ОСОБА_2 та іншим підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000841 вручено обвинувальний акт. Стороною обвинувачення встановлено спільну участь ОСОБА_4 та ще 8 осіб, серед яких ОСОБА_5 , внаслідок якої державі завдано шкоду у зв`язку з вибуттям з державної власності землі на суму 1 123 331 337 грн. Апелянт переконана, що відповідно до принципу солідарної відповідальності, ОСОБА_4 зобов`язана відшкодувати державі частку заподіяної шкоди, що становить 124,8 млн. грн. Оскільки з нею вироком затверджено угоду, її невідшкодована частка заподіяної шкоди тепер підлягає до відшкодування пропорційно іншими обвинуваченими, що прямо впливає на їх розмір майнових зобов`язань перед державою.

Перевіривши матеріали провадження вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч.2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Особливості оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості передбачено ч. 4 ст. 394 КПК України. Зокрема, вирок може бути оскаржено: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно правового висновку, наведеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 травня 2020 року (у справі № 639/2837/19, провадження №51-5394кмо19) оскарження вироку іншими особами (захисником чи представником іншої особи) можливо за наявності двох підстав: у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволять судді при вирішенні питання про відкриття провадження з впевненістю ідентифікувати іншу особу; вирок має стосуватись прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Згідно висновків, викладених в постанові Об`єднаної Палати Верховного суду від 06.12.2021 у справі №654/1820/18 при вирішенні питання чи відноситься особа, яка подала скаргу, до суб`єктів апеляційного оскарження, визначених п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційному суду необхідно встановити, чи може оскаржене судове рішення вплинути на обсяг прав і свобод або зачіпати інтереси особи, під якими слід розуміти не просто зацікавленість у рішенні суду, а такі істотні інтереси, які на практиці можуть бути (мають бути) захищені шляхом перегляду вищим судом оскарженого судового рішення. Тобто належить визначитися чи спроможна ця особа з урахуванням норм процесуального закону захистити свої права, свободи та інтереси в інший спосіб, ніж шляхом апеляційного оскарження вироку щодо іншої особи.

У вироку не зазначено жодних даних, які б дали змогу ідентифікувати особу, яка подала апеляційну скаргу.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що перевірка законності дій ОСОБА_2 здійснюється в іншому кримінальному провадженні (№ 0000841), в межах якого така особа й наділена процесуальними правами щодо захисту своїх прав, свобод та законних інтересів, які, на її думку, порушені оскаржуваним вироком. За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_2 спроможна захистити свої права, свободи та законні інтереси в інший спосіб, ніж шляхом апеляційного оскарження вироку щодо ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Вирок, на який подано апеляційну скаргу, не містить жодних відомостей щодо апелянта та не порушує її прав і законних інтересів.

ОСОБА_2 не є особою, яка має право на апеляційне оскарження вироку Вищого антикорупційного суду від 07.10.2025 у відповідності до вимог статей 393, 394 КПК України.

Враховуючи наведені обставини, а також положення п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційну скаргу належить повернути, оскільки вона подана особою, яка не має права на її подання.

Керуючись ст.ст. 393, 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вирок Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000493 від 02.09.2025 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1