ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8695/18
Провадження № 11-кп/818/764/26
У Х В А Л А

26 січня 2026 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2025 року щодо ОСОБА_4 ,-

У С Т А Н О В И В:

Для апеляційного розгляду надійшло кримінальне провадження №11-кп/818/764/26 щодо ОСОБА_4 згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями вищевказана справа була передана в провадження головуючого судді ОСОБА_1 .

Під час підготовки до апеляційного розгляду встановлено, що головуючий суддя ОСОБА_1 , відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 18 липня 2024 року (справа № 641/8695/18, апеляційне провадження №11-кп/818/704/24) брав участь у даному кримінальному провадженні під час судового розгляду, а саме розглядав апеляційні скарги прокурора та потерпілих на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору та призначив новий розгляд у суді першої інстанції, що відповідно до положень ч.3 ст.76 КПК України не допускає повторну участь судді у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст.75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Мироненко і Мартенко проти України, Рудніченко проти України).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру ).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії ).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх обов`язків. Вона виявляється не тільки у змісті винесеного рішення, але й усіх процесуальних діях, які супроводжують його прийняття.

Згідно пункту 3 Європейського статусу судді «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й повинен сприйматись будь-ким як неупереджений».

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У зв`язку із встановленими обставинами, а саме тим, що головуючий - суддя ОСОБА_1 брав участь у даному кримінальному провадженні під час судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.76 КПК України, вважаю, за необхідне заявити самовідвід від розгляду апеляційних скарг прокурора та захисника вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2025 року та ініціювати проведення повторного автоматизованого розподілу зазначеного провадження, з метою заміни головуючого судді та визначення головуючого судді у складі колегії суддів.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Матеріали кримінального провадження №11-кп/818/764/26 (справа №641/8695/18) за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2025 року щодо ОСОБА_4 , передати керівнику апарату Харківського апеляційного суду для заміни головуючого судді ОСОБА_1 та визначення головуючого судді у складі колегії суддів.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1