Справа № 592/1584/26
Провадження № 1-кс/592/956/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з керівником Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 про обрання у кримінальному провадженні №0000252 від 28.01.2026 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Хотінь Сумського району Сумської області, мешканцю АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному за ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором обґрунтовує тим, що згідно даних досудового розслідування 28.01.2026 близько 17:20 ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «CHERY TIGGO 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною по вул. Сумської тероборони в напрямку просп. Перемоги в м. Суми.

Рухаючись на автомобілі поблизу буд. № 14 на вул. Сумської тероборони в м. Суми, ОСОБА_5 не врахував дорожню обстановку та знехтував безпекою дорожнього руху. Зокрема, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу поблизу зазначеного будинку, на якому перебували пішоходи, та перед яким зменшував швидкість інший транспортний засіб, що рухався попереду в сусідній смузі, ОСОБА_5 не вжив заходів до зменшення швидкості руху автомобіля «CHERY TIGGO 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , або ж його зупинки, щоб дати дорогу пішоходам, внаслідок чого допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля «CHERY TIGGO 3».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкового ступеня, пластинчастого епідурального крововиливу правої лобної частки та полюсу скроневої частки, лінійного перелому малого крила клиноподібної кістки та луски скроневої кістки, забійної рана м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки праворуч, посттравматичного шийного міозиту, саден верхніх та нижніх кінцівок, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Після скоєння дорожнього-транспортної пригоди ОСОБА_5 , розуміючи, що своїми протиправними діями поставив потерпілого ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан не виконав свого обов`язку, покладеного на нього пунктом 2.10 Правил дорожнього руху, а саме: не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому, виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, хоча повинен був і мав реальну можливість це зробити. Натомість ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою уникнення відповідальності, на автомобілі «CHERY TIGGO 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , самовільно залишив місце події.

Допущені ОСОБА_5 , порушення вимог пунктів 2.3 б, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється:

- в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

- в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено 29.01.2026 о 09 год 50 хв, фактично його затримано у порядку ст. 208 КПК України 29.01.2026 о 09 год 50 хв.

ОСОБА_5 30.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою ОСОБА_5 , неможливе.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених в ньому підстав та просив задовольнити, крім того зазначив, про необхідність застосування безальтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки злочин був вчинений з застосуванням насильства. В чому полягало застосування насильства не пояснив.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, або відмовити в застосування запобіжного заходу, оскільки заявлені прокурором ризики відсутні.

Заслухавши міркування прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить наступних висновків.

СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000252 від 28.01.2026 за ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , якому 30.01.2026 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, зокрема: повідомленнях АРМ 102, протоколі огляду місця ДТП від 28.01.2026, довідці в.о. зав. відділення АІТ КНП СОР «ОДКЛ» від 29.01.2026, протоколі огляду місця події від 29.01.2026, протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_12 , суд приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України, за викладених у клопотанні обставин, що не оспорюється і самим підозрюваним.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_13 також враховується і усталена судова практика з цього питання Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч.1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин». При цьому, слід зазначити, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п. 55 рішення від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи можливість покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: «незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні» існує виходячи з того, ОСОБА_5 добре знайомий зі свідком ОСОБА_9 .

В той же час доводи прокурора, що ОСОБА_5 отримав копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, в яких містяться протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зазначені анкетні та контакті дані цих осіб суд не може прийняти до уваги, оскільки до завершення досудового розслідування сторона обвинувачення не зобов`язана ознайомлювати сторону захисту з усіма матеріалами досудового розслідування, особливо, коли це може зашкодити досудовому розслідуванню. Обґрунтування підозри показаннями усіх (чи такої значної кількості) очевидців події та долучення їх до клопотання може свідчити про штучне створення стороною обвинувачення визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, матиме можливість впливати на вищевказаних свідків, а також свідків, які бачили його до чи після ДТП і які можуть бути встановлені в ході досудового розслідування шляхом вмовлянь та/або погроз для зміни ним (відмови від) показань.

За встановлених обставин зазначений ризик є домінуючим.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: «вчинити інше кримінальне правопорушення» не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання, оскільки ОСОБА_5 інкриміновано вчинення тяжкого необережного злочину, а також умисного кримінального проступку, вчинення якого стало можливе тільки після необережних дій підозрюваного. ОСОБА_5 є несудимою особою, та пояснив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а до адміністративної відповідальності притягувався тільки одного разу за керування без полісу обов`язкового страхування. Зазначені пояснення прокурором не спростовані, будь-яких інших доводів крім особистого переконання у схильності до девіантної поведінки особи, яка у пенсійному віці вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Інші ризики слідчим не були заявлені, а тому не можуть бути оцінені в судовому засіданні.

Отже, в даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п.п.1-5 ч. 1 вказаної норми права.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі суд враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання; виключно позитивну репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного; відсутність обвинувачення у вчиненні інших злочинів; відсутність ризику повторення протиправної поведінки.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя приходить до висновку, що існування передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків та неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований до підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим та поведінка після вчинення злочину свідчать про недостатність такого запобіжного заходу для запобгання встановленим ризикам.

Запобіжний захід у виді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки т.в.о. начальника відділу культури, молоді, спорту та туризму Хотінської селищної ради ОСОБА_14 не є особою, яка заслуговує на особливу довіру, та не запропоновано інших осіб, які можуть виступити в ролі поручителів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 180 КПК України наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Запобіжний захід у виді застави не може бути застосований до підозрюваного, оскільки згідно з вимогами ч. 6 ст. 182 КПК України підозрюваний протягом 5 днів може не вносити заставу, що створює передумови для реалізації встановлених ризиків.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, оскільки заважаючи на попередню поведінку підозрюваного, відсутність будь-яких наслідків, крім гіпотетичного застосування більш суворого запобіжного заходу, належним чином не зможе запобігти порушенню цього запобіжного заходу з метою реалізації встановлених ризиків.

Зважаючи на викладене та відсутність даних про те, що будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою зможе забезпечити правомірну процесуальну поведінку підозрюваного, необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Посилання прокурора, що підозрюваним вчинений злочин з застосуванням насильства не може бути прийняте до уваги, оскільки ОСОБА_5 інкриміновано вчинення необережного злочину (як щодо наслідків, зважаючи на кваліфікацію його дій, так і щодо порушення ПДР, зважаючи на підозру в порушенні п. 2.3 б ПДР), а застосування насильства може бути тільки умисною дію.

При цьому прокурором не наведено жодних доводів про те, що застава у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Визначаючи розмір застави, суд враховує, що після ДТП підозрюваний залишив місце події та понад 12 годин переховувався від органу досудового розслідування, чим не тільки залишив в небезпеці потерпілого, а й унеможливив виконання вимог п. 9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що свідчить що тільки суттєвий розмір застави зможе запобігти реалізації встановленим ризикам.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 183 КПК України, враховуючи майновий стан підозрюваного та ступінь ризику реалізації встановлених ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, у в межах розміру, визначеному ч.5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 201 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.03.2026 включно.

Визначити заставу у розмірі 266240,00 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні до Сумського РУП ГУНП в Сумській області та покласти нього на строк до 27.03.2026 включно обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене законом покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, та суд про причини неявки підозрюваного. Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , якому негайно повідомити членів сім`ї, близьких родичів чи інших осіб про застосування запобіжного заходу.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_15