УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем: ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра заяву прокурора ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження № 201/15915/13-к (пр. № 1-кп/201/503/2025), відомості про яке 06 грудня 2012 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069, стосовно:

-ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Красноармійськ Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 396 КК України;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

-ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м. Семенівка Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

-ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт, стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 118, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про відвід головуючого судді ОСОБА_1 . В обґрунтування заявленого відводу, прокурор зазначив, що в рамках розгляду вищевказаного провадження, судом було обмежено його процесуальні права під час розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні заяви прокурора про відвід головуючого судді, зважаючи на безпідставність заявленого відводу.

Захисники адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заперечували проти задоволення заяви прокурора про відвід, посилаючись на її необґрунтованість.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишили вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого головуючому судді відводу, суд приходить до таких правових висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею, суддею або присяжним кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення. Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України. Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах суду від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18). В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Аналізуючи вищезазначені обставини, що виключають участь головуючого судді у розгляді цього кримінального провадження, а також зіставляючи їх з доводами заявника, через які останній вважає, що головуючий суддя не може брати участь у розгляді кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заявлені підстави не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості головуючого судді під час розгляду кримінального провадження, не ставлять під сумнів об`єктивність суду, а також не вказують на будь-які інші підстави, передбачені законом, для відводу, а отже, твердження сторони обвинувачення зводяться до незгоди із процесуальними діями і рішеннями головуючого судді, правильність яких може бути перевірена лише в процесуальному порядку в ході їх оскарження до судів вищих інстанцій, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід головуючого судді при розгляді зазначеного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви прокурора ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження № 201/15915/13-к (пр. № 1-кп/201/503/2025), відомості про яке 06 грудня 2012 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 11.50 годині 23 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3