Справа № 947/1015/26
Провадження № 1-кс/947/549/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Одеси, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженої, має двох малолітних дітей, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працевлаштовану на посаді завідувач відділення 21 психіатричного відділення, лікар-психіатр КНП ООМЦПЗ ООР, раніше не судиму,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

09 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001302 від 23.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання та послалася на факт самостійного виховання підозрюваною двох малолітних дітей та позбавлення батька батьківських прав.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

09.01.20265 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 призначена наказом № 1-к від 01.01.2014 на посаду завідуючої психіатричним хронічним чоловічим відділенням № 21 Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» (далі КНП «ООМЦПЗ» ООР»).

Відповідно до посадової інструкції завідувача відділення 21 психіатричне, чоловіче на 50 ліжок з ліжками для надання паліативної допомоги (далі Завідувач відділення), лікар-психіатр КНП «ООМЦПЗ» ООР», затвердженої наказом № 24-А від 06.02.2025 генерального директора КНП «ООМЦПЗ» ООР» (далі - Інструкція), а саме до пункту 1 Інструкції основною метою Завідувача відділення є: забезпечення надання якісної медичної допомоги належного рівня, відповідно до галузевих нормативів, лікувально-діагностичної допомоги пацієнтам, які перебувають на стаціонарному лікуванні у відділенні; впровадження нових прогресивних методів організації надання медичної психіатричної допомоги, профілактики, діагностики, лікування та реабілітації пацієнтів; забезпечення прав, конфіденційності та безпеки пацієнтів, безпечних умов праці медичних працівників, аналіз стану організації, якості та ефективності надання стаціонарної медичної допомоги та розробка, планування і впровадження заходів, щодо їх поліпшення, а також ефективного управління Відділенням як структурно-функціональним підрозділом КНП «ООМЦІЗ» ООР», забезпечення зв?язків відділення з іншими структурно-функціональними підрозділами КНП «ООМЦПЗ» ООР» та з поза лікарняними лікувальними закладами, іншими установами (органи опіки, правоохоронні органи тощо) та окремими особами, причетними до надання медичної допомоги у відділенні, захист прав та законних інтересів осіб при наданні медичної допомоги у відділенні. Також Завідувач відділення несе відповідальність відповідно до чинного законодавства та укладеного з ним трудового договору.

Згідно пункту 2 Інструкції Завідувач відділення зобов`язаний знати та забезпечити безумовне виконання у Відділенні чинного законодавства України про охорону здоров`я, Закону України «Про психіатричну допомогу», вимог Кодексу законів про працю України; законодавства про запобігання корупції; нормативно-правових актів та інструктивних документів, які визначають порядок діяльності Відділення, порядок надання у Відділенні медичної допомоги; правил внутрішнього трудового розпорядку: лікувально-охоронного режиму; обов`язки, права та законні інтереси осіб, яким надається медична допомога; здійснювати безпосереднє керівництво діяльністю лікарів, медичного персоналу та іншого персоналу, який забезпечує функціонування Відділення; організовувати лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність у Відділенні, співпрацювати з іншими структурними підрозділами та службами КНП «ООМЦІЗ» ООР»; організовувати чітку безперебійну роботу персоналу Відділення, визначити їх права та ступінь відповідальності, орієнтуючи працівників на задоволення правомірних потреб пацієнтів у медичній допомозі як на головну мету роботи Відділення; забезпечити надання якісної медичної та соціальної допомоги; застосовувати сучасні методи профілактики, діагностики, зокрема, високотехнологічні методи дослідження (КТ, МТ та інші інструментальні методи); методи диференційної діагностики, лікування та реабілітації пацієнтів; забезпечувати процес необхідного нагляду та догляду за пацієнтами відповідно до призначень фахівців; особисто обстежувати пацієнтів, яких щойно госпіталізовано до Відділення і при потребі надавати невідкладну медичну та психіатричну допомогу; особисто контролювати надання медичної допомоги тяжко хворим пацієнтам, небезпечним для себе чи оточуючих; не рідше одного разу на тиждень, проводити обходи і огляд пацієнтів з відповідними записами в медичних картах стаціонарного хворого; контролювати профільність надходження пацієнтів до відділення, обґрунтованість призначення обстежень, лікувальних і реабілітаційних заходів, обґрунтованість строків лікування пацієнтів; забезпечувати дотримання прав та законних інтересів осіб при наданні медичної допомоги у Відділенні відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу»; забезпечити виконання та дотримання Антикорупційної програми КНП «ООМЦПЗ» ООР».

Відповідно до пункту 4 Інструкції Завідувач відділення несе персональну відповідальність, відповідно до чинного законодавства України за: невиконання або неналежне виконання вимог чинного законодавства України, наказів та розпоряджень МОЗ України, Департаменту охорони здоров?я Одеської обласної державної адміністрації, наказів та доручень генерального та медичного директора КНП «ООМЦПЗ» ООР», посадових завдань та обов?язків, передбачених даною посадовою інструкцією, Статутом та Положенням КНП «ООМЦПЗ» ООР», недотримання принципів та правил медичної етики й деонтології, наслідки власних рішень, що вийшли за межі посадових повноважень, невиконання або неналежне виконання своїх повноважень та посадових обов?язків, неправомірне використання наданих службових повноважень, а також їх використання з особистою, корисливою метою.

Відповідно до Положення про відділення 21 (психіатричне, чоловіче на 50 ліжок з ліжками для надання паліативної допомоги) (далі Відділення), затвердженого наказом № 26-А від 12.02.2025 генерального директора КНП «ООМЦПЗ» ООР» (далі - Положення), а саме до пункту 1 Положення Відділення 21 здійснює стаціонарне обстеження та лікування, експертизу та догляд, а також медико-соціальну та трудову реабілітацію хворих на психічні розлади. Психіатрична допомога, що надається у відділенні, ґрунтується на основі принципів законності, гуманності, дотримання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, Відділення у своїй діяльності керується: Конституцією України, Законом України «Про психіатричну допомогу» та іншими законами України; Указами Президента України; постановами Кабінету Міністрів України; наказами МОЗ України; законодавчими та нормативними актами місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування; іншими нормативно-правовими актами; цим Положенням.

Відповідно до пункту 2 Положення до основних завдань відділення належить стаціонарне обстеження та лікування, експертиза та догляд, а також медико-соціальна та трудова реабілітація хворих на психічні розлади.

Згідно пункту 3 Положення Відділення забезпечує надання психіатричної допомоги в найменш обмежених умовах, що забезпечують безпеку особи та інших осіб, при дотриманні прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична та наркологічна допомога, проведення психіатричного та наркологічного огляду пацієнта з визначенням потреби у госпіталізації та формування у співпраці з пацієнтом індивідуального плану лікування та реабілітації. Склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Психіатричний нагляд за особою, безпеку під час надання психіатричної допомоги, використання найменших із можливих обмежень щодо пацієнта. Догляд за пацієнтами. Експертизу тимчасової втрати працездатності. Направлення до лікарсько-консультативних комісій (ЛКК), експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи для оцінювання повсякденного Функціонування особи та визначення групи інвалідності.

Відповідно до пункту 4 Положення серед іншого госпіталізацію здійснюють за самозверненням; пацієнтів, які надійшли в лікарню в порядку надання невідкладної госпіталізації недобровільної допомоги, повинна щомісяця оглядати комісія лікарів-психіатрів, щоб вирішити питання закінчення чи продовження обов`язкового стаціонарного лікування.

Згідно пункту 5 Положення до обов`язків відділення, серед іншого, належить: прийом хворих, які потребують психіатричної допомоги, в порядку встановленим діючими нормами та цим Положенням; надання медичної допомоги хворим у повному обсязі згідно із затвердженими стандартами та протоколами.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Тобто, виходячи із вищевикладеного ОСОБА_4 являється службовою особою.

Так, протягом тривалого часу ОСОБА_7 , доглядає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має захворювання у вигляді судинної деменції.

18.12.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час,

ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 прибули до КНП «ООМЦПЗ» ООР з метою надання ОСОБА_8 кваліфікованої медичної допомоги, так як стан психічного здоров`я останнього погіршився. В ході проведення первинного огляду у відділенні ОСОБА_4 було підтверджено попередній діагноз: судинна деменція, та о 14:20 госпіталізовано ОСОБА_8 до відділення 21 КНП «ООМЦПЗ» ООР».

В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за прийняття позитивного рішення щодо перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні ввіреного їй відділення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомила ОСОБА_7 , що вона має можливість, з використанням наданих їй повноважень, вчинити дії щодо перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні терміном на місяць, висунувши ОСОБА_7 вимогу у необхідності надати їй неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США, запевнивши останнього, що без надання зазначеної суми грошових коштів ОСОБА_8 буде виписаний зі стаціонарного лікування в ввіреному їй Відділені у найкоротший термін.

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи, що в інший спосіб допомогти ОСОБА_8 отримати належну медичну допомогу не вдасться, був вимушений погодитись на висунуту ОСОБА_4 вимогу.

Надалі, 08.01.2026, приблизно о 11:30 перебуваючи в салоні автомобіля марки «HUINDAY SONATA» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого біля будинку номер 4 по вул. Успенська, у м. Одеса, ОСОБА_4 одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду для себе у сумі 500 доларів США (що в еквіваленті до курсу гривні, згідно з інформацією Національного банку України, станом на 08.01.2026 складає 42,7155 грн за один долар США, на суму 21 357,75 грн) за продовження терміну перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні терміном в 1 місяць у ввіреному ОСОБА_4 відділенні.

Після цього ОСОБА_4 затримано працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України, а її злочинну діяльність припинено.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-заявою від 22.12.2025 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.12.2025, який повідомив, що він разом із ОСОБА_8 , якого ОСОБА_7 тривалий час доглядає, звернулись до завідувача відділення 21 КНП «ООМЦПЗ» ООР» ОСОБА_4 з метою надання ОСОБА_8 кваліфікованої медичної допомоги, так як стан психічний здоров`я останнього погіршився. Після проведення первинного огляду ОСОБА_8 та поміщення остання на стаціонарне лікування до ввіреного їй відділення, ОСОБА_4 повідомила, ОСОБА_7 , що вона має можливість, з використанням наданих їй повноважень, вчинити дії щодо перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні терміном на місяць, висунувши ОСОБА_7 вимогу у необхідності надати їй неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США, запевнивши останнього, що без надання зазначеної суми грошових коштів ОСОБА_8 буде виписаний зі стаціонарного лікування в ввіреному їй Відділені у найкоротший термін.

-протоколом огляду та вручення грошових коштів заявнику від 08.01.2026;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 06.01.2026 який в своїх показах вказав що, 08.01.2026 приблизно о 11:30 знаходячись разом з ОСОБА_4 в авто, передав останній обумовлену неправомірну вигоди в розмірі 500 доларів США з метою продовження стаціонарного лікування ОСОБА_8 терміном на 1 місяць.

-протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину в пор. ст. 208 КПК України від 08.01.2026;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких корупційних, що передбачені ч. 3 ст. 368 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Підозрювана має можливість виїзду за кордон в умовах воєнного стану.

В той же час, підозрювана офіційно працевлаштована, самостійно виховує двох малолітних дітей, а тому зазначений ризик є незначним.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

3.9. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Слідчий суддя констатував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин. Разом з тим, слід зауважити, що на відміну від стадії судового розгляду висунутого особі обвинувачення, на якій суд в переважній більшості оперує дискретними категоріями (допустимість/недопустимість доказів, винуватість/невинуватість особи тощо), на стадії досудового розслідування слідчий суддя використовує поняття ймовірності та вірогідності вчинення кримінального правопорушення та причетності особи до його вчинення.

Зазначені категорії за своїм визначенням можуть уособлювати не лише факт наявності/відсутності, а мати певний ступінь, який може бути більшим чи меншим в залежності від переконливості позиції сторін та підтвердження їх відповідними матеріалами.

Кримінальний процесуальний закон під час обрання запобіжного заходу покладає на слідчого суддю обов`язок враховувати не лише обґрунтованість підозри як окремий факт, а й ступінь цієї обґрунтованості. Зокрема п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

В той же час рівень встановлених слідчим суддею процесуальних ризиків та соціальних зв`язків підозрюваної не є достатньо вагомими для такого суттєвого втручання у права особи як застосування до підозрюваного тримання під вартою як виключного запобіжного заходу.

Крім того, на переконання слідчого судді, інтенсивність ризиків не має того ступеню, який би давав підстави вважати тримання під вартою єдино можливим запобіжним заходом за цих обставин. Про це свідчать як відомості про особу підозрюваного, так і факт перебування на її утриманні двох малолітніх дітей, розмір можливої неправомірної вигоди.

Враховуючи наведені сторонами доводи у сукупності, відомості про особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя констатує, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

3.9. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися зі свідками, які визначені слідчим або прокурором;

- носити електронний засіб контролю.

За таких обставин у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати щодо ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на ОСОБА_4 відмовити.

Обрати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту строком до 05 березня 2026 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваній ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 05 березня 2026 року включно на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися зі свідками, які визначені слідчим або прокурором;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити підозрювану ОСОБА_4 з під варти.

У разі порушення підозрюваною ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1