Справа № 301/2699/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000301 від 12.08.2025 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Білки, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, з початковою освітою, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного злочину.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Судом становлено, що 15 та 23 серпня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками, при цьому надавав консультації з приводу незаконного переправлення через державний кордон України в Угорщину, проїзду до місця, де повинен був відбутись незаконний перетин державного кордону, та перебуваючи у селі Білки Хустського району Закарпатської області зустрівся з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , якому надав вказівки та поради з приводу незаконного його переправлення через державний кордон України, при цьому для здійснення цих намірів, обговорив з останнім необхідність проїзду на кордон на транспортному засобі, який він організує, необхідності у подальшому подолання загороджень на кордоні та перепливання через річку, бути одягненим у відповідний одяг, наявності особистих документів, а також порядок оплати йому за вказані дії, які мають здійснитися 30 серпня 2025 року з с.Білки Хустського району Закарпатської області.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, знаючи про вказані обмеження чинного законодавства, ОСОБА_5 30 серпня 2025 року організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками, при цьому надавав консультації з приводу незаконного переправлення через державний кордон України в Угорщину, проїзду до місця з села Білки Хустського району в напрямку села Вари Берегівського району Закарпатської області, де повинен був відбутись незаконний перетин державного кордону та умисно, з корисливих мотивів, організував для цього автомобіль марки ВАЗ 21013 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , яким біля 13 години з села Білки Хустського району Закарпатської області з вказаною вище метою здійснив перевезення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 за грошові кошти в сумі 4300 доларів США, який діяв під контролем правоохоронних органів та був викритий працівниками правоохоронного органу в м.Іршава по вулиці Шевченка Хустського району на території АЗС «GO GROUP OIL».

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років та 6 (шість) місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з охороною державного кордону на строк 3 (три роки) з конфіскацією майна. Також, просили суд вирішити питання стосовно речових доказів у даному кримінальному провадженні та повернення застави, що була сплачена за ОСОБА_5 , заставодавцю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину та фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину визнав повністю та показав, що з 15.08.2025 він знайшов одну особу чоловічої статі, на вигляд віком від 35 до 40 років, на прізвище ОСОБА_7 , з яким він познайомився у батьків дружини в с. Копаня. Після чого, зустрівся з вищевказаним чоловіком, щоб розповісти йому про подальші дії для його незаконного переправлення через державний кордон України. В ході розмови, він повідомив ОСОБА_7 , що відвезе його до інших хлопців у Берегівський район, які допоможуть йому, незаконно переправити останнього через державний кордон, де він мав переночувати в будинку й незаконно перетнути кордон, неподалік села Вари, Берегівського району, де потрібно було перепливти річку течією, після чого вийти на іншому березі, де йому повинні були скинути геолокацію й зустріти, щоб доправити до країни Євросоюзу.

Від ОСОБА_7 він взяв 700 доларів США, якими поділився з хлопцями, що мали переправити ОСОБА_7 , останнім він віддав 400 доларів США, а собі залишив 300 доларів США. Для цього, ОСОБА_5 було взято в оренду автомобіль, щоб доставити ОСОБА_7 в Берегівський район, з яким він мав зустрітися в селі Білки, Хустського району Закарпатської області. У визначений час, приблизно 30.08.2025 року, вони з ОСОБА_7 зустрілися в с. Білки, сіли в авто, де він йому пояснив, щоб останній поклав документи й мобільний телефон в непромокаючий пакет. Після чого поїхали до с. Лоза, Хустського району, Закарпатскої області, де їх зупинили працівники поліції. За незаконний перетин кордону, ОСОБА_7 передав йому 4000 тис. доларів США, однак ОСОБА_5 їх не перерахував.

У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаявся, пояснив, що вчинив злочин, оскільки хотів заробити грошей, для лікування своєї дитини інваліда.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на його думку злочин вчинений ОСОБА_5 не був доведений до кінця, існують декілька пом`якшуючих обставин які дозволяють застосувати ст. 69 КК України, а саме, щире каяття обвинуваченого, який повністю визнав провину, сприяв розкриттю злочину, має на утриманні дитину- інваліда. Крім того, просив суд взяти до уваги досудову доповідь органу пробації, у якій запропонована міра покарання, що не пов`язнана з позбавленням волі, тому просив застосувати відносно обвинуваченого положення ст.ст. 75, 76 КК України, а також не визначати додаткову міру покарання, оскільки у відповідності до ст. 55 КК України, даний злочин не пов`язаний із службовою діяльністю обвинуваченого .

Заслухавши учасників справи, оскільки сторона обвинувачення та сторона захисту не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у суду не має.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, його вина стверджується, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.08.2025 року (а.с. 54-57);

- постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 30.08.2025 року (а.с. 95-97);

- квитанціями про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000301 (а.с. 98-100);

- копією ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.09.2025 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави (а.с. 101-106);

- квитанцією про сплату застави заставодавцем від 01.09.2025 (а.с. 112 )

- копією ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 02.09.2025 про арешт майна (а.с. 107-111);

- копією ухвали слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.09.2025 про передачу речового доказу в даному кримінальному провадженні на відповідальне зберігання користувачу (а.с. 113-114);

- протоколом повернення тимчасово вилученого майна від 02.10. 2025 (а.с. 73-74);

- розпискою про отримання тимчасово вилученого майна від 02.10. 2025 (а.с. 75).

Також, судом були досліджені письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- запит до управління інформаційно-аналітичного забезпечення від 13.08.2025 та відповідь на такий, згідно якої останній раніше не судимий (а.с. 59-60);

- характеристику на ОСОБА_5 , згідно якої останній характеризується посередньо (а.с. 61-62);

- довідку за №1775/27-28 від 03.09.2025, згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку у лікарів : нарколога та психіатра, КНП "Іршавська міська лікарня" не перебуває (а.с. 63);

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 31.08.2025 за № 4 (а.с. 64-69);

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 31.08.2025 за № 1 (а.с. 70-74);

- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 75);

- витяг з реєстру територіальної громади за № 2025/010109591 від 24.07.2025 (а.с. 76);

- свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 77);

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 78);

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 79);

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану (а.с. 80-82);

- витяг з протоколу ЛКК № 024/1618 від 02.10.2024 (а.с. 83);

- довідка ЛКК № 145 від 05.11.2024 (а.с. 84);

- корінець медичного висновку № 145 від 05.11.2024 (а.с. 85);

- відповідь з ТСЦ № 2146 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях за № 31/28/35-15661-2025 від 09.09.2025 про надання інформації (а.с. 86);

- актовий запис про шлюб від 09.04.2025 (а.с. 87-88);

- актовий запис про народження (а.с. 89-90);

- актовий запис про народження (а.с. 91-92);

- актовий запис про народження (а.с. 93-94);

- досудову доповідь органу пробації, згідно якої, орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 43-47).

Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_5 в період введення воєнного стану в Україні, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками, при цьому надавав консультації з приводу незаконного переправлення через державний кордон України в Євросоюз, проїзду до місця, де повинен був відбутись незаконний перетин державного кордону, з метою особистого матеріального збагачення.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. Також, судбере до уваги те, що згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, посередньо характеризується, одружений, вчинив умисний тяжкий злочин в період військового стану внаслідок протидії збройній агресії російської федерації, проти недоторканності державних кордонів та забезпечення призову та мобілізації,вчинив кримінальне правопорушення, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких дитина-інвалід.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів, і вважає вірною кваліфікацію органом досудового розслідування його дій за ч. 3 ст. 332 КК України.

Обставинами, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , що передбачені ст. 67 КК України, суд визнає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , що передбачена ст. 67 КК України, суд визнає, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах ізоляції від суспільства та сприятиме досягненню мети покарання, встановленої ст. 50 КК України, а відтак вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 332 КК України, оскільки на думку суду саме таке покарання буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ст.332 ч.3 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд виходить із того, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ККС ВС у справі 295/5493/22 від 04.04.2023 року, такий вид покарання як позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю може застосовуватися як до осіб, які вже обіймають певні посади або здійснюють відповідну діяльність, так і до осіб, які такі посади можуть обійняти в майбутньому, або ж у майбутньому можуть здійснювати відповідну діяльність. За таких обставин обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий корисливий злочин, суд вважає, що йому слід призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, що відповідає вимогам статей 50,65 КК України.

Запобіжний захід у відповідності до ч. 5 ст. 194 КК України у виді обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає необхідним залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Дані про звернення застави в дохід держави відсутні, таким чином суд вважає за необхідне, внесену суму застави повернути після набрання вироком законної сили, заставодавцю.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 02.09.2025 справа №301/2311/25, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, скасувати

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-86, 94, 95, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України строком на 3 (три) роки з конфіскацією майна.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 , строк його перебування під вартою з 30.08.2025 року по 02.09.2025 року, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_5 у виді покладення обов`язків, залишити без змін до набрання вироком законної сили .

Після вступу вироку в законну силу заставу в розмірі 151 400,00 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, сплачену згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 69 в АТ «Ощадбанк» від 01 вересня 2025 року, повернути заставодавцю ОСОБА_8 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 02.09.2025 справа №301/2311/25 - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi» моделі 12, на якому пошкоджений корпус, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , який упаковано в спеціальний пакет НПУ №ICR0172459 та светр чорного кольору з надписом «Paris», який вилучено та упаковано в паперовий конверт коричневого кольору НПУ СУ з відповідними надписами та підписами- повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- 43 купюри номіналом по 100 доларів США, кожна з одинаковими серійними номерами KF11598465В, які вилучено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR1113447 - знищити.

- автомобіль білого кольору марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути користувачу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1