Справа № 344/2402/26
Провадження № 1-кс/344/1294/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000113 від 03.02.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-3 КК України.

Слідчим у клопотанні зазначено, що у січні 2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спільно з іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, переслідуючи корисливі мотиви, вступили у злочинну змову з метою вимагання та отримання від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 8 000 (вісім тисяч) доларів США, як повернення неіснуючого боргу та, упродовж січня 2025 року по травень 2025 року систематично наочно та у телефонному режимі погрожували застосуванням щодо них та їх близьких родичів насильства, а також пошкодженням та знищенням їхнього майна.

Сприймаючи погрози ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інших не встановлених в ході досудового розслідування осіб як реальні, діючи відповідно до висунутих останніми незаконних вимог, ОСОБА_10 27.02.2025 в АДРЕСА_1 передав ОСОБА_7 та ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 83278 грн), а ОСОБА_11 22.03.2025 через банківський термінал « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_2 , здійснив переказ частини коштів у сумі 42 000 (сорок дві тисячі) грн. на банківську карту ОСОБА_9 , як частину від загальної суми незаконної пред`явленої вимоги, після отримання яких співучасники кримінального правопорушення грошові кошти розділили між собою.

Слідчим у клопотанні вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину України, непрацюючому, одруженому, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимому 04.04.2022 Верховинським районним судом за ч.1 ст. 263 КК України до штрафу 1700 гривень, 21.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 4 ст. 296 КК України до штрафу 3400 гривень, 25.10.2022 ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч.2 ст. 125 КК України до штрафу 1700 гривень, 04.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025.

29 жовтня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

17 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 14 лютого 2026 року включно.

Органом досудового розслідування у клопотанні зазначено, що обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та свідків, протоколами впізнання свідків та потерпілих, протоколами огляду інформації отриманої з банківських установ. протоколами обшуків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 14.02.2026, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: отримати з першоджерела документи про розсекречення матеріалів проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових)дій; отримати висновки 13 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає відповідно до листа експертної установи не менше 90 днів; почеркознавчих експертиз та судової експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, дослідити епізод вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , в якому необхідно провести допити свідків, отримати та проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку та з банківських установ, що стосується вказаного епізоду злочину, провести інші слідчі та процесуальні дії направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину та з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та інших осіб та із врахуванням здобутих доказів оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ підозрюваним та захисникам, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Як вказано слідчим у клопотанні, обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, упродовж 30.10.2025-05.02.2026 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема 05.12.2025 та 21.12.2025 отримано висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, яка виконувалася КНІСЕ, після повернення з якої об`єктів дослідження призначено 13 фоноскопічних експертиз протоколів НСРД щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 . Крім того з метою отримання зразків для порівняння по даних експертизах отримано ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі яких отримано копії аудіо записів до протоколів судових засідань за участю усіх підозрюваних; також виконано 9 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка містить у операторів мобільного зв`язку, отриману інформацію проаналізована згідно протоколу огляду; отримано інформацію по 10 ухвалах про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у банках « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 », « ІНФОРМАЦІЯ_12 » про грошові перекази між підозрюваними та потерпілими, яка оглянута та проаналізована згідно протоколу огляду; додатково допитано потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а також допитано потерпілого ОСОБА_12 , допитано понад 20 свідків, з окремими з них проведено також впізнання по фотографіях в ході чого вони упізнали 4 осіб, які можуть бути причетні до скоєння злочину; проведено по квартирний обхід та допитано осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_4 ; отримано ухвалу суду та проведено 2 тимчасові доступи до нотаріальної справи у нотаріуса та у реєстраційній службі ІНФОРМАЦІЯ_13 , в ході чого отримано документи про встановлення права власності та продажу квартири за адресою АДРЕСА_4 ; проведено на підставі ухвали слідчих суддів 17 обшуків, в ході яких вилучено документи про реєстрацію та продаж квартири за адресою АДРЕСА_4 , мобільні телефони осіб, які спілкувалися з підозрюваними в ході вчинення останніми злочинів та предмети схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси; проведено огляди вилучених під час проведених обшуків речей, зокрема мобільних телефонів, банківських карт та рукописних записів; проведено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_22 ; проведено балістичні експертизи вилучених зброї та боєприпасів; допитано підозрюваних ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та з метою перевірки їх показів скеровано доручення оперативному підрозділу для встановлення вказаних в допитах осіб та отримання відповідних документів; проведено почеркознавчі експертизи по розписках написаних від імені ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , які 04.09.2025 вилучені в ході проведення огляду в АДРЕСА_5 , 22.01.2026 ОСОБА_13 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.

На думку органу досудового розслідування, підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Стороною обвинувачення в клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним множинності злочинів, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на строк до.12 років, підозрюваний може змінити місце проживання без повідомлення слідчого чи прокурора та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 , маючи тісні зв`язки в кримінальному середовищі та з суб`єктами підвищеного злочинного впливу, може за їх покровительства тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування. Також, маючи діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, може знайти шляхи для виїзду за кордон в умовах воєнного стану та покинути територію України.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки специфіка злочину, передбаченого ст. 189 КК України, полягає у залякуванні жертви. Перебуваючи на волі, підозрюваний будучи безпосередньо знайомий із потерпілими, вчинив злочини за місцем проживання потерпілого, може реалізувати свої погрози з метою змусити потерпілого змінити показання або забрати заяву, що унеможливить встановлення істини. На даний час досудовим розслідування не встановлено усіх осіб причетних до вчинення у групі з ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням майна, які відомі підозрюваному та на яких він може здійснювати вплив з метою спотворення доказів його вини.

Окрім того, враховуючи, що існує взаємообумовленість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 діянь із діями інших підозрюваних, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може прямо чи опосередковано впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показів, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 знає про наявність аудіо- та відеоматеріалів фіксації злочину, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо видалення електронних доказів або знищення засобів зв`язку, які мають значення для справи. Також існує ризик штучного затягування строків досудового розслідування шляхом ухилення від явки до слідчого під надуманими приводами а також вдатися до умисного вчинення самокалічення або симулювати хворобу.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та вчиняв нові умисні злочини, офіційно не працює, джерело його існування не відоме. Відсутність постійного джерела доходу та соціальних обов`язків свідчить про те, що злочинна діяльність є основним засобом існування підозрюваного у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що останній продовжить вчиняти корисливі злочини для отримання грошових коштів. Крім того, перебуваючи на волі, може вчиняти злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Стороною обвинувачення у клопотанні вказано, що зазначені вище обставини та, враховуючи специфіку вчинених підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зокрема вимагання, які полягали у тривалому психологічному тиску та погрозах застосування фізичного насильства щодо потерпілого, на думку сторони обвинувачення застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Будь-який захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, надасть підозрюваному можливість довести свій злочинний умисел до кінця або помститися потерпілому за звернення до правоохоронних органів, у зв`язку із чим орган досудового розслідування звернувся із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у межах продовженого строку досудового розслідування до 04.03.2026.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у випадку задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

04.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину України, непрацюючому, одруженому, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимому 04.04.2022 Верховинським районним судом за ч.1 ст. 263 КК України до штрафу 1700 гривень, 21.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 4 ст. 296 КК України до штрафу 3400 гривень, 25.10.2022 ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч.2 ст. 125 КК України до штрафу 1700 гривень,- повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та свідків, протоколами впізнання свідків та потерпілих, протоколами огляду інформації отриманої з банківських установ. протоколами обшуків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з нормами ст. ст. 219, 294 - 295 КПК України строк досудового розслідування кримінального провадження (кримінального правопорушення) обчислюється з дня повідомлення особі про підозру.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025.

29 жовтня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

17 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 14 лютого 2026 року включно.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 14.02.2026, однак як зазначено у клопотанні, завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: отримати з першоджерела документи про розсекречення матеріалів проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових)дій; отримати висновки 13 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає відповідно до листа експертної установи не менше 90 днів; почеркознавчих експертиз та судової експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, дослідити епізод вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , в якому необхідно провести допити свідків, отримати та проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку та з банківських установ, що стосується вказаного епізоду злочину, провести інші слідчі та процесуальні дії направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину та з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та інших осіб та із врахуванням здобутих доказів оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ підозрюваним та захисникам, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Органом досудового розслідування в клопотанні вказано обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, упродовж 30.10.2025-05.02.2026 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема 05.12.2025 та 21.12.2025 отримано висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, яка виконувалася КНІСЕ, після повернення з якої об`єктів дослідження призначено 13 фоноскопічних експертиз протоколів НСРД щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 . Крім того з метою отримання зразків для порівняння по даних експертизах отримано ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі яких отримано копії аудіо записів до протоколів судових засідань за участю усіх підозрюваних; також виконано 9 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка містить у операторів мобільного зв`язку, отриману інформацію проаналізована згідно протоколу огляду; отримано інформацію по 10 ухвалах про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у банках « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 », « ІНФОРМАЦІЯ_12 » про грошові перекази між підозрюваними та потерпілими, яка оглянута та проаналізована згідно протоколу огляду; додатково допитано потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а також допитано потерпілого ОСОБА_12 , допитано понад 20 свідків, з окремими з них проведено також впізнання по фотографіях в ході чого вони упізнали 4 осіб, які можуть бути причетні до скоєння злочину; проведено по квартирний обхід та допитано осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_4 ; отримано ухвалу суду та проведено 2 тимчасові доступи до нотаріальної справи у нотаріуса та у реєстраційній службі ІНФОРМАЦІЯ_13 , в ході чого отримано документи про встановлення права власності та продажу квартири за адресою АДРЕСА_4 ; проведено на підставі ухвали слідчих суддів 17 обшуків, в ході яких вилучено документи про реєстрацію та продаж квартири за адресою АДРЕСА_4 , мобільні телефони осіб, які спілкувалися з підозрюваними в ході вчинення останніми злочинів та предмети схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси; проведено огляди вилучених під час проведених обшуків речей, зокрема мобільних телефонів, банківських карт та рукописних записів; проведено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_22 ; проведено балістичні експертизи вилучених зброї та боєприпасів; допитано підозрюваних ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та з метою перевірки їх показів скеровано доручення оперативному підрозділу для встановлення вказаних в допитах осіб та отримання відповідних документів; проведено почеркознавчі експертизи по розписках написаних від імені ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , які 04.09.2025 вилучені в ході проведення огляду в АДРЕСА_5 , 22.01.2026 ОСОБА_13 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 189 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри продовжують мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до інкримінованому йому злочину.

В той же час 14.02.2026 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин безпідставного тривалого розслідування, невиправдано тривалого тримання під вартою слідчим суддею не встановлено.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочин у вчиненні якого він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У зв`язку з цим у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, з приводу чого і подано клопотання.

В той же час, як того вимагає ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбаченихчастиною першоюцієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним множинності злочинів, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на строк до.12 років, підозрюваний може змінити місце проживання без повідомлення слідчого чи прокурора та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику, передбаченого у пункті 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя враховує можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосованотакий вид покарання у разі доведення його вини. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі у разі доведення його вини вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі за межі території України.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки специфіка злочину, передбаченого ст. 189 КК України, полягає у залякуванні жертви. Перебуваючи на волі, підозрюваний будучи безпосередньо знайомий із потерпілими, можливо вчинив злочини за місцем проживання потерпілого, і матиме можливість реалізувати свої погрози з метою змусити потерпілого змінити показання або забрати заяву, що унеможливить встановлення істини. На даний час досудовим розслідування не встановлено усіх осіб причетних до вчинення у групі з ОСОБА_4 можливих кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням майна, які відомі підозрюваному та на яких він може здійснювати вплив з метою спотворення доказів його вини.

Окрім того, враховуючи, що існує взаємообумовленість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 діянь із діями інших підозрюваних, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 матиме можливість прямо чи опосередковано впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показів, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

Також, оцінюючи можливість впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, слідчий суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від учасників кримінального провадження, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Ризик перешкоджати кримінальному іншим чином.

Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 знає про наявність аудіо- та відеоматеріалів фіксації злочину, а тому, перебуваючи на волі, матиме можливість вжити заходів щодо видалення електронних доказів або знищення засобів зв`язку, які мають значення для справи. Також існує ризик штучного затягування строків досудового розслідування шляхом ухилення від явки до слідчого під надуманими приводами а також вдатися до умисного вчинення самокалічення або симулювати хворобу.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та вчиняв нові умисні злочини, офіційно не працює, джерело його існування не відоме. Відсутність постійного джерела доходу та соціальних обов`язків свідчить про те, що злочинна діяльність є основним засобом існування підозрюваного у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що останній продовжить вчиняти корисливі злочини для отримання грошових коштів. Крім того, перебуваючи на волі, матиме можливість вчиняти злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають певні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 14 лютого 2026 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

В поданому клопотанні та в судовому засіданні органом досудового розслідування обґрунтовано неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування, враховуючи конкретні його обставини.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 - 1 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує всі вище перелічені обставини, а також відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків.

Отже, зважаючи на викладене, враховуючи все вищезазначене в сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 03 березня 2026 року включно.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 03 березня 2026 року включно.

Тримання під вартою ОСОБА_4 здійснювати в ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_24 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_25