Справа № 138/3392/25
Провадження №:1-кс/138/996/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію, яка належить до охоронюваної законом таємниці, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000060 від 05.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію, яка належить до охоронюваної законом таємниці, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000060 від 05.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, невстановленою групою осіб на території міста Могилева-Подільського та Могилів-Подільського району за допомогою гарантованою державою підвищеною закупівельною ціною на електроенергію, виробленої з ВДЕ - «Зелений тариф», проводяться маніпуляції, що призводять до завищення обсягу виробленої енергії або отримання тарифу без законних підстав, завдяки чому створюють схему незаконного збагачення за бюджетні кошти (через ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Зокрема, статтею 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, закони України, серед яких зазначено Закон України «Про альтернативні джерела енергії».

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами. Правила ринку, кодекс системи передачі та кодекс комерційного обліку розробляються і адмініструються оператором системи передачі та затверджуються Регулятором.

Регулятором є ІНФОРМАЦІЯ_2 (п. 72 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Відповідно до п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не виключають професійну та /або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Статтею 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», закріплено перелік прав споживача, серед яких право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Цією ж статтею передбачено, що споживач також має право встановлювати такі генеруючі установки, призначені для виробництва електричної енергії, зокрема:

- побутові споживачі у своїх приватних домогосподарствах - генеруючі установки, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, призначені для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру;

- інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, - генеруючі установки, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, призначені для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру, з біомаси, біогазу, з гідроенергії, геотермальної енергії.

Встановлена потужність генеруючих установок таких споживачів не може перевищувати потужність, дозволену до споживання за договором про приєднання. Виробництво споживачами електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру здійснюється без відповідної ліцензії.

Приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом гарантованому покупцю.

Приєднання генеруючих установок споживачів, у тому числі приватних домогосподарств, не повинно призводити до погіршення нормативних параметрів якості електричної енергії в мережі та безпеки постачання. Вимоги щодо умов та порядку будівництва, приєднання і експлуатації таких установок визначаються Кодексом системи розподілу та відповідним технічним регламентом.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 цього Закону постачальник універсальних послуг, серед іншого, зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Згідно з ч. 6 вказаної статті постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств.

Відповідно до п. 4.1.35 глави 4.1 розділу ІV Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 14.03.2018 № 310 Про затвердження кодексу систем розподілу, сумарна величина потужності встановлених у приватному домогосподарстві генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та енергії вітру, не може перевищувати потужність таких установок, визначену Законом України «Про альтернативні джерела енергії», але не більше потужності, дозволеної до використання згідно з договором про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» "зелений" тариф - спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об`єктах електроенергетики, зокрема на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями);

Відповідно до ст. 9-1 вказаного Закону, "зелений" тариф встановлюється ІНФОРМАЦІЯ_2 , на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), генеруючих установках приватних домогосподарств, споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПPРЕЕ).

Так, пунктом 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ встановлено, зокрема, що:

- генеруюча установка приватного домогосподарства (далі - генеруюча установка) - комплекс взаємопов`язаних устаткування і споруд, призначених для виробництва електричної енергії, перетвореної з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру, які встановлені в межах приватного домогосподарства;

- об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування;

- побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності;

- побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

- приватне домогосподарство - об`єкт індивідуального побутового споживача, який належить до житлового фонду та може складатись із квартири, житлового будинку (частини будинку) та, за наявності електрифікованих споруд, будівель у межах однієї території (прибудинкової/присадибної ділянки житлового будинку), на якому електрична енергія використовується на побутові потреби відповідно до укладеного договору.

Згідно п. 14.1.129. Податкового кодексу України (у редакції від 28.03.2021) об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки. Згідно п. 14.1.129.1. одним із типів будівель, що віднесено до житлового фонду є житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Статтею 356 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України визначено право спільної часткової власності. Так, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Статтею 3 розділу І Порядку продажу, обліку та розрахунків за електричну енергію, що вироблена з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, затвердженої Постановою НКРЕКП від 27.02.2014 № 170, побутовий споживач має право:

1) встановлювати у своєму приватному домогосподарстві генеруючу установку (генеруючі установки), загальна величина встановленої потужності якої (яких) не перевищує 30 кВт, але не більше потужності, дозволеної до споживання за договором про користування електричною енергією;

2) продавати електропостачальнику електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії його приватним домогосподарством.

Відповідно до п 1.2.8. ПРРЕЕ, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому не побутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Пунктом 13.7 вищезазначеного Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, у разі якщо об`єкт Споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в цьому Договорі.

Згідно з пунктом 11.3.1 ПРРЕЕ, індивідуальний побутовий споживач, що встановив у межах свого приватного домогосподарства генеруючу установку (генеруючі установки), призначену(-і) для перетворення енергії з енергії сонця та/або вітру в електричну енергію із сукупною встановленою потужністю, що не перевищує потужність відповідно до закону та дозволену потужність відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, має право здійснювати продаж виробленої електричної енергії відповідно до цих Правил на підставі договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, що є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до умов якого побутовий споживач приєднався відповідно до цих Правил. Постачальник універсальних послуг не має права відмовити споживачу в купівлі за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) за умови, якщо її(їх) приєднання здійснено у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу, та виконані вимоги цих Правил.

Крім того, згідно з пунктом 11.3.4. ПРРЕЕ, з метою продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства, побутовий споживач звертається до постачальника універсальних послуг із заявою-повідомленням про встановлення генеруючої установки за формою, наведеною в додатку 13 до цих Правил, до якої додає копію документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт (житлову нерухомість), та копію паспорта точки розподілу (передачі) електричної енергії. У разі розміщення генеруючих установок у межах земельної ділянки приватного господарства споживач надає документ, яким визначено межі земельної ділянки (паспорт забудови земельної ділянки, технічний паспорт БТІ, правоустановчий документ тощо).

Таким чином, побутовий споживач за згодою усіх співвласників приватного домогосподарства має право встановити у своєму приватному домогосподарстві (за однією адресою) генеруючу установку (генеруючі установки), загальна величина встановленої потужності якої (яких) не перевищує 30 кВт, але не більше потужності, дозволеної до споживання за договором про користування електричною енергією, за умови, що на об`єкті побутового споживача електрична енергія використовувалась для задоволення побутових потреб.

Недотримання вказаних умов при укладенні договорів на розподіл електричної енергії, а також в подальшому на постачання електричної енергії та про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є порушенням сторонами цих договорів вимог законодавства, у тому числі, Правил роздрібного ринку електричної енергії.

У свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальники універсальних послуг мають право отримувати компенсацію витрат на надання оператору системи передачі послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

На виконання частини 8 статті 33 Закону оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків.

Оператор системи передачі для забезпечення загальносуспільних інтересів придбаває послуги, які надаються йому на обов`язковій основі суб`єктами ринку, визначеними відповідно до цього Закону, на підставі договору про надання послуг для забезпечення загальносуспільних інтересів, типова форма якого затверджується Регулятором.

З метою надання Послуг постачальники універсальних послуг укладають з оператором системи передачі договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641.

При цьому, витрати на виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел для приватних домогосподарств включено до складу структурі тарифів ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на послуги з передачі електричної енергії.

Таким чином, порушення порядку приєднання генеруючих установок замовників до мереж оператора системи розподілу призводить до зростання обсягів витрат постачальника універсальної послуги на купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств, що у свою чергу призводить до зростання вартості послуги з передачі електричної енергії ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та відшкодовується споживачами послуги відповідно до встановленого тарифу на послугу з передачі.

Відповідно до п. 1.1.1 ПРРЕЕ, паспорт точки розподілу/передачі - акт (документ), складений оператором системи, в якому зазначаються технічні параметри точки підключення споживача.

Ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки, відповідно до п. 2.1.3 ПРРЕЕ, є споживач.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

Положеннями п. 2.1.5 закріплено, що договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі.

Якщо за об`єктом оформлено паспорт точки (паспорти точок) розподілу/передачі, оператор системи розподілу не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформляти в установленому цими Правилами порядку додатки до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, в яких узгоджуються організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 2.4.2 ПРРЕЕ, у договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії зазначаються величини дозволеної (договірної) потужності, які визначаються виходячи з проектної документації електрозабезпечення об`єкта. Потужність об`єкта споживача обмежується на рівні потужності, передбаченої проектною документацією указаного об`єкта споживача та/або технічними характеристиками мереж зовнішнього електрозабезпечення указаного об`єкта споживача.

Дозволена (договірна) потужність об`єктів споживачів зазначається в паспорті точки розподілу на рівні, встановленому проектною документацією електрозабезпечення об`єкта споживача, та з урахуванням потужності об`єктів субспоживачів (у разі їх наявності).

Згідно з пп. 5 пункту 5.3.2 ПРРЕЕ, постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, встановлена потужність якої(-их) не перевищує встановлену відповідно до закону та дозволену до споживання відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (та підтверджується паспортом точки розподілу (передачі) електричної енергії) зі споживачем, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.

Як зазначає слідчий, зважаючи на викладене, а також з метою прийняття законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, у слідства виникла необхідність в отриманні доступу до документів, які перебувають у власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », які містять наступні відомості: заява-повідомлення про встановлення генеруючої установки з додатками до неї (копія документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт, документ яким визначено межі земельної ділянки);договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії з додатками до нього, у тому числі особовий рахунок абонента; договір купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства з додатками до нього; паспорт точки розподілу/передачі електроенергії (акт, складений оператором системи, в якому зазначаються технічні параметри точки підключення споживача), щодо абонентів перелічених у клопотанні, генеруючі установки за якими були введені в експлуатацію в різний час в період з 2019 року по 2025 рік.

Інформація, до якої просить надати доступ слідчий, належить до охоронюваної законом таємниці, тому шляхом проведення інших слідчих дій та в інший спосіб отримати її не можливо, а тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явились, подали до суду заяви, в яких просили судовий розгляд проводити у їх відсутність, клопотання задовольнити повністю.

Представник особи, у володінні якого знаходиться інформація, про доступ до якої просить слідчий, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин про неприбуття.

Вказане відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання, а згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 159 КПК України визначає, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до положень ч.ч. 5-7 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя звертає увагу, що застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі й тимчасового доступу до речей чи документів, повинне насамперед кореспондуватися зі змістом тих чи інших слідчих дій, для вчинення яких такі документи необхідно вилучити. А вказані слідчі дії у свою чергу повинні відповідати змісту правопорушення, у вчиненні якого підозрюється певна особа.

Так, з матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 05.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Вказані відомості внесені за фактом незаконного заволодіння коштами при продажі електроенергії за умовами «зеленого тарифу».

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що порушення порядку приєднання генеруючих установок замовників до мереж оператора системи розподілу призводить до зростання обсягів витрат постачальника універсальної послуги на купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств, що у свою чергу призводить до зростання вартості послуги з передачі електричної енергії ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та відшкодовується споживачами послуги відповідно до встановленого тарифу на послугу з передачі.

При цьому слідчий посилається на те, що відносини в процесі продажу та купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Разом з тим, слідчим у клопотанні не зазначено, яке доказове значення буде мати інформація про доступ до якої він просить надати дозвіл, зважаючи й на те, що порядок приєднання генеруючих установок замовників до мереж оператора системи розподілу неодноразово змінювався, а абоненти, зазначені у клопотання вводили генеруючи установки в експлуатацію у різні роки (з 2019 по 2025 роки), що також свідчить і про різні роки звернення таких абонентів з заявами-повідомленнями про встановлення генеруючих установок, додатки до яких протягом років також змінювались. При цьому, слідчим не уточнено в якій редакції Правила роздрібного ринку електричної енергії ним застосовано для встановлення наявності чи відсутності порушень абонентами. Більше того, клопотання взагалі не містить виклад обставин правопорушень, вчинених абонентами генеруючих установок. Клопотання носить формальний характер, містить лише посилання на нормативно-правові акти та не містить системного аналізу правових норм та встановлених досудовим розслідуванням обставин з метою обґрунтування наявності у діях осіб кримінального правопорушення та необхідності у зв`язку з цим отримання доступу до документів, про які ставиться питання у клопотанні.

Також слідчим не наведено доводів того, яким чином інформація, про доступ до якої він просить, може бути використана для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та які саме важливі обставини для кримінального провадження мають бути встановлені у випадку задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст. 132 ч. 3-5, 159-164, 309 ч. 3, 369, 372 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У клопотанні слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію, яка належить до охоронюваної законом таємниці, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000060 від 05.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1