СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6228/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0001274 від 21.06.2024, за ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 229 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просить зобов`язати старшого слідчого 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України ОСОБА_6 , слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001274 від 21.06.2024, негайно, безоплатно повернути володільцю майна ОСОБА_4 чи власнику майна ОСОБА_5 або їх представнику тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 14.07.2025, а саме: грошові кошти купюрами по 100 доларів США в кількості 257 купюр, та одну купюру номіналом 50 доларів США, в загальній сумі 25750 доларів США. Грошові кошти в сумі 140000 гривень, купюрами номіналом 1000 гривень - 100 штук та купюрами номіналом 500 гривень - 80 штук.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав зазначених в ній. Крім того, надав слідчому судді докази, які обгрунтовують належність вилучених грошових коштів ОСОБА_5 .

Слідчий ГСУ НП України ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій заперечував проти задоволення скарги. У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Заслухавши думку адвоката, дослідивши вказану скаргу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні встановлено, що Управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001274 від 21.06.2024, за ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 229 КК України.

14.07.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено грошові кошти купюрами по 100 доларів США в кількості 257 купюр, та одну купюру номіналом 50 доларів США, в загальній сумі 25750 доларів США. Грошові кошти в сумі 140000 гривень, купюрами номіналом 1000 гривень - 100 штук та купюрами номіналом 500 гривень - 80 штук.

Вказаний обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.06.2025 (справа № 759/14225/25), якою надано дозвіл на вилучення, зокрема, грошових коштів що отримані в результаті злочинної діяльності.

В судовому засіданні будь-яких належних доказів, що вищезазначені вилучені грошові кошти, які належать ОСОБА_5 та перебували у володільця ОСОБА_4 , здобуті в результаті злочинної діяльності органом досудового розслідування слідчому судді не надано. Таким чином, вищезазначені вилучені грошові кошти є тимчасово вилученим майном.

Також, в судовому засіданні встановлено, що клопотання про арешт вказаного вилученого майна до суду не подавалося.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Згідно з положеннями ст.ст. 7, 8 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься, зокрема, недоторканність житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути володільцю майна ОСОБА_4 чи власнику майна ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 14.07.2025, а саме: грошові кошти купюрами по 100 доларів США в кількості 257 купюр, та одну купюру номіналом 50 доларів США, в загальній сумі 25750 доларів США. Грошові кошти в сумі 140000 гривень, купюрами номіналом 1000 гривень - 100 штук та купюрами номіналом 500 гривень - 80 штук.

Керуючись ст.ст. 167,169, 170-174, 303-307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0001274 від 21.06.2024, за ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 229 КК України - задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого ГСУ НП України, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001274 від 21.06.2024, повернути володільцю майна ОСОБА_4 чи власнику майна ОСОБА_5 або їх представнику тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 14.07.2025, а саме: грошові кошти купюрами по 100 доларів США в кількості 257 купюр, та одну купюру номіналом 50 доларів США, в загальній сумі 25750 доларів США; грошові кошти в сумі 140000 гривень, купюрами номіналом 1000 гривень - 100 штук та купюрами номіналом 500 гривень - 80 штук.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1