Провадження № 1-кс/344/6460/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в місті Івано-Франківську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга містить наступний виклад обставин: 09.09.2025 ОСОБА_3 на ім`я керівника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області була подана заява у порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 . Зокрема, у даній заяві він обґрунтовував про вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України. ОСОБА_4 безпідставно звинувачував (надавав органу досудового розслідування та суду завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення) його у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України (тяжкий злочин). ОСОБА_4 також надавав органу досудового розслідування та суду завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення інших осіб. До заяви про вчинення кримінального правопорушення ним було додано копії письмових доказів, які вказували на наведені обставини.

Скаржник вважає, що у його заяві наведено достатньо обставин для відкриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України, однак станом на час подання даної скарги слідчому судді, всупереч чинному законодавству, посадові особи Івано-Франківського районного управління поліції не відкрили кримінальне провадження чим проявили бездіяльність.

Скаржник у судовому засіданні доводи скарги підтримав у повному обсязі. Просить скаргу задовольнити.

Уповноважений представник органу досудового розслідування не прибув у судове засідання. Згідно листа заступника начальника Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області - начальника СВ ОСОБА_5 від 17.09.2025 надано інформацію про розгляд звернення ОСОБА_6 . Зазначено, що звернення ОСОБА_6 зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Івано-Франківського РУП за № 43101 від 10.09.2025. Відомості за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, а розглядаються відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Просить відмовити у задоволенні скарги. Розгляд скарги здійснити без участі представника Івано-Франківського РУП.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути, зокрема, оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положеннями частини 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Як слідує з матеріалів скарги, 09.09.2025 ОСОБА_3 звернувся із заявою до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, у якій зазначав про вчинення гр. ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України.

Звернення ОСОБА_6 зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Івано-Франківського РУП за № 43101 від 10.09.2025. Відомості за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, а розглядаються відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення вказаної норми КПК України дійсно носять імперативний характер. Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 статті 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але, у той же час, достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо обставини, викладені у повідомленні про кримінальне правопорушення не містять достатньої інформації, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу їх абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

У постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 від 09.09.2025 вбачається, що дії ОСОБА_4 свідчать про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 ч. 2 ст. 384 КК України - введення в оману, надання слідчому судді неправдивих відомостей. Заявник покликається на ухвали слідчих суддів, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду, які, на його переконання, вказують на неправдиві свідчення ОСОБА_4 .

При цьому виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Відповідно до частин 1-3 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Слідчий суддя, розглядаючи скаргу, не має повноважень надавати правову оцінку законності та обґрунтованості рішенням, ухваленим іншим складом суду, на які покликається скаржник. Оцінка таких рішень виходить за межі компетенції слідчого судді та може бути предметом перегляду лише у відповідному апеляційному чи касаційному порядку.

Таке формулювання ґрунтується на принципах незалежності суддів, окремої компетенції та процесуального порядку перегляду судових рішень. Слідчий суддя розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого/прокурора і його завдання - перевірити їх законність, а не оцінювати вже винесені судові рішення (що є функцією вищих інстанцій).

Отже, виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у даному випадку не знайшли свого підтвердження доводи скаржника щодо протиправної бездіяльності службових осіб поліції, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 26.09.2025 року.