Справа № 180/2701/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 р. Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2025 року за № 0000379 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокиївка, Томаківського району, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.10.2023 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений з іспитовим терміном 2 роки.

12.12.2024 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч.4 ст. 185 КК України,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2025 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2025 року за № 0000379.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 30.11.2025 приблизно о 23:40 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_3 , запросив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , допомогти забрати належний йому автомобіль за адресою, яку він скаже.

Після чого, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , на автомобілі останнього 01.12.2025 приблизно о 00.10 год. приїхали до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю 3 групи, та з яким ОСОБА_4 перебував у сімейних або близьких відносинах, оскільки ОСОБА_11 та мати ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали разом у 2014 -2015 роках та мають спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після чого, 01.12.2025 року о 00:10 годині ОСОБА_4 , з дозволу матері ОСОБА_12 намагався забрати автомобіль ВАЗ 2103 білого кольору, який стояв біля двору вказаного домоволодіння, але в останнього не вийшло, оскільки автомобіль не котився.

В цей час у ОСОБА_4 , винник злочинний умисел на незаконне заволодіння іншим транспортним засобом з двору - автомобілем марки ВАЗ-2107 синього кольору, 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 .

Після чого 01.12.2025 о 00:20 годині ОСОБА_4 , сказав ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що забув ключі та переліз через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 та відкрив вхідні ворота з внутрішньої сторони.

З метою полегшення доведення свого умислу до кінця, ОСОБА_4 , попросив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допомогти відбуксирувати на вказане ним місце інший його автомобіль, що стоїть у дворі, за допомогою автомобіля ВАЗ 2106, належного ОСОБА_8 , при цьому присутні не знали про незаконність дій ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 запевнив, що автомобіль перебуває у його власності. Також ОСОБА_4 домовився, що сидітиме у автомобілі ВАЗ 2107 та через мобільний телефон скаже куди їхати.

Після чого ОСОБА_4 скориставшись незачиненим замком, відкрив водійські дверцята у автомобілі ВАЗ 2107 синього кольору, 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1451 куб. см. який належав ОСОБА_11 та за допомогою фізичної сили викотив його з двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , тим самим повторно, з проникненням у інше сховище, незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду у розмірі 1 127.04 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 01.12.2025 приблизно о 00:20 годин, переліз через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , після чого відкрив водійські дверцята автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_11 та у присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не усвідомлювали факту незаконного заволодіння автомобілем внаслідок обману з боку ОСОБА_4 щодо дійсного власника автомобіля, та викотив вказаний автомобіль з подвір`я вказаного домоволодіння, тим самим повторно, з корисливих мотивів, умисно, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу і таємно від нього, з проникненням у інше сховище, незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_11 а саме:

-автомобіль ВАЗ 2107 синього кольору, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1451 см. куб., ринковою вартістю 1127.04 грн.

Вказаним транспортним засобом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 1127.04 грн.

Крім цього, встановлено, що 17.12.2025 у ранковий час ОСОБА_4 , проходячи біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 , побачив на узбіччі навпроти третього під`їзду у дворі автомобіль ВАЗ 21061, білого кольору, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1452 куб. см., який на праві власності належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому нікого не було, у цей момент у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в тому ж місці та в той самий час, ОСОБА_4 , підійшов до вказаного автомобіля, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу і таємно від нього, шляхом злому водійських дверей проник до салону, сів за кермо, після чого пошкодив замок запалювання та шляхом з`єднання між собою електричних проводів системи запалювання, запустив двигун автомобіля та поїхав з двору вказаного будинку, тим самим повторно, умисно, незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 21061 білого кольору, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1452 куб.см., який належить ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду у розмірі 41 068,24 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 17.12.2025 у ранковий час, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу і таємно від нього, на узбіччі навпроти третього під`їзду у дворі багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом злому водійських дверей проник до салону, сів за кермо, пошкодив замок запалювання та шляхом з`єднання між собою електричних проводів системи запалювання запустив двигун автомобіля та поїхав з двору вказаного будинку, тим самим ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, умисно, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_13 а саме:

-автомобіль ВАЗ 21061 білого кольору, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1452 куб.см., ринковою вартістю 41 068,24 грн.

Вказаним транспортним засобом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 , майнову шкоду у розмірі 41 068,24 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289 КК України, за ознаками: заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.

12.12.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

24.12.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколами впізнання за фотознімками за участю свідків та потерпілих, протоколами пред`явлення речей для впізнання, протоколами огляду речей, та іншими.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив ряд тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків:

-переховування від органів досудового розслідування та суду,

-вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється,

- незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, зазначені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що він дійсно вчинив дані злочини, однак просить застосувати відносно нього домашній арешт за місцем мешкання.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України та вручене підозрюваному ОСОБА_4 25.12.2025 о 08:00 годині.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000379 від 01.12.2025 року розпочато досудове розслідування по кримінальним правопорушенням, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

12.12.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

24.12.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками: заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.

Слідчий суддя враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою є виправданим.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України. Підозрюваний не обтяжений соціальними зв`язками, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інвалідів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження в рамках якого він утримувався під вартою, та з метою уникнення відповідальності може покинути межі Дніпропетровської області.

ОСОБА_4 знає де мешкають потерпілі та свідки, отже може впливати на них з метою схилення їх до зміни свідчень під час досудового розслідування або судового розгляду.

Підозрюваний маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень. Крім того, вчиняючи тяжкі злочини в умовах воєнного стану, з метою уникнення покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 фактично може залишити місце проживання. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

В той же час, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду на території, які не підконтрольні Українській владі.

Підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисних корисливих злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали підозрюваного до скоєння кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 непрацевлаштований та вчинення вказаних корисливих злочинів є його джерелом одержання прибутку.

Водночас, слідчий суддя під час розгляду клопотання, у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 даних кримінальних правопорушень, що є тяжкими злочинами, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, характеризуючі данні про його особу, і вважає підозрюваного суспільно небезпечною особою як для суспільства в цілому так і для окремих громадян. Перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність чи ухилитись від органів досудового розслідування та суду. Вважаю, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам підозрюваним ОСОБА_4 переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, з моменту затримання.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити, обравши підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ст. 182 КПК України, вважаю, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 115, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2025 року за № 0000379.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з моменту взяття під варту, тобто до 22 лютого 2026 року, включно.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі м. Марганець без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання або перебування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1