Справа № 953/2506/24
н/п 1-кс/953/1025/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000002 від 12.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, -

установив:

18.02.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про накладення у кримінальному провадженні № 0000002 від 12.01.2024 арешту на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони розпорядження та відчуження, а саме:

-квартиру, загальною площею 45,9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру, загальною площею 48,4 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 12.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2023-2024 років група осіб, до складу якої входять: адвокат ОСОБА_5 , нотаріус ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 розробили злочинну схему щодо заволодіння земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств (далі - КСП), а саме: КСП «ім. Леніна», КСП «ім. Орджонікідзе» та КСП «Дружба», що на цей час належать територіальним громадам, загальною площе більше 1 тис га.

Так, адвокат ОСОБА_5 , який є мешканцем м. Полтави, направляв до державних органів адвокатські запити, та отримував інформацію щодо складу учасників та площі земельних ділянок колишніх КСП.

Отримавши зазначену інформацію, ОСОБА_5 організовував проведення фіктивних загальних зборів вищевказаних КСП, вводячи до їх складу підконтрольних осіб, саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

В подальшому, під час проведення фіктивних загальних зборів, всупереч статутам колишніх «КСП», в яких зазвичай приймало участь 2 особи, обирався новий директор та приймалось рішення про реорганізацію вищевказаних КСП у ТОВ, та в цей же день нотаріусом ОСОБА_6 здійснювалась відповідна реєстрація. Через деякий час, підконтрольні директори новостворених ТОВ «КСП ім.Леніна» (директор ОСОБА_7 ), ТОВ «КСП ім. Орджонікідзе» (директор ОСОБА_10 ), ТОВ «КСП Дружба» (директор ОСОБА_11 ), ТОВ «КСП Кисівське» (директор ОСОБА_8 ), ТОВ «КСП Колос» (директор ОСОБА_12 ), ТОВ «КСП ім.Чкалова» (директор ОСОБА_9 ) повторно звертались до нотаріуса ОСОБА_6 з пакетом підроблених правовстановлюючих документів на землю, та остання всупереч вимогам законодавства, реєструвала право власності земельних ділянок за вищевказаними ТОВ не зважаючи, що в реєстрі нерухомого майна право власності вже зареєстровано за сільськими та міськими радами. Тобто фактично вказані товариства є «псевдо-правонаступниками» відповідних «КСП», а отже перереєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась незаконно, внаслідок чого вказані землі вибули з власності громад.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій з права власності Лозівської, Зачепилівської, Барвінківської, Коломацької та Великобурлуцької територіальних громад, сумарно вибуло більше 1010 га, чим завдано збитків на суму 57 515 832 гр.

В ході досудового розслідування вже повідомлено про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.190 КК України.

16.02.2026 органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України.

Розмір спричиненої матеріальної шкоди, завданої вищевказаними протиправними діями підозрюваної ОСОБА_4 склав 39 232 754 млн гривень, що є особливо великим розміром.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, необхідно здійснити арешт тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить:

-квартира, загальною площею 45,9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартира, загальною площею 48,4 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Накладення арешту на майно ОСОБА_4 є співрозмірним обмеженням права власності для забезпечення виконання завдань кримінального провадження. Вказані обставини виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином, слідчий, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не викликалась.

Неприбуття в судове засідання прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 12.01.2024, за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить:

-квартира, загальною площею 45,9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартира, загальною площею 48,4 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Тому, вказане майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000002 від 12.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони розпорядження та відчуження, а саме:

-квартиру, загальною площею 45,9 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру, загальною площею 48,4 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,

-до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1