Справа № 456/826/23
Провадження № 1-кс/456/1360/2025
УХВАЛА

слідчого судді

17 грудня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту мобільного телефону марки «Iphone 11», ІМЕІ: НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 в межах кримінального провадження №0000476 від 17.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання покликалася на те, що в межах кримінального провадження № 0000476 від 17.06.2022 11 серпня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільні телефони, сім-картки, банківські картки, які 14.08.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а 15.08.2023 на них накладено арешт ухвалою слідчого судді. На даний час тривають огляди вилучених предметів з метою встановлення осіб, причетних до вчинення злочину.

Вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон «Айфон-11, 64 white used», реєстраційний номер НОМЕР_1 , придбаний нею в мережі салонів «ЯБКО», що за адресою: м. Стрий, вул. Шевченка, 56/1, за 13044,00 грн, що підтверджується чеком № 9044 від 17.07.2023, та при його придбанні було виписано гарантійний талон від 17.07.2023 із зазначенням заводського (реєстраційного) номера 68164. Відтак даний телефон належить їй та не має жодного відношення до кримінального провадження № 0000476 від 17.06.2022, а тому просить клопотання задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, клопотала про розгляд справи за її відсутності. Клопотання про скасування арешту майна підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна за її відсутності, в задоволенні такого просила відмовити.

Беручи до уваги положення ст. 22, 26 КПК України, які визначають, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання про скасування арешту майна проводити за їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, оглянувши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області та накладено арешт на мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вилучений у ході проведення обшуку 11.08.2023 за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Долучені документи підтверджують належність мобільного телефону марки «Iphone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.09.2023 ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 про накладення арешту на майно залишено без змін.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до положень ч. 1, ч. 4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу даної норми КПК України вбачається, що така передбачає можливість скасування арешту майна виключно у двох випадках: якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт ініціювався з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку було запобігання можливості його знищення та відчуження, а також необхідності призначення з вилученими речами низки судових експертиз.

Як на підставу для скасування арешту майна, ОСОБА_3 покликається на те, що згаданий мобільний телефон є її власністю та відношення до кримінального провадження не має, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя вважає такі доводи заявниці підставними, виходячи з наступного.

Так, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування триває понад 42 місяці, проте жодній особі про підозру не оголошено. Обмеження права заявниці на користування належним майном (арешт мобільного телефону) триває понад 27 місяців, проте жодних дій щодо арештованого майна не здійснено.

Окрему увагу слідчий суддя звертає на те, що з огляду на усталену практику Верховного Суду та ВАКС значення для досудового розслідування має не так мобільний телефон як пристрій, а інформація, яка в ньому знаходиться.

З огляду на вказане варто зазначити, що з моменту вилучення у ОСОБА_3 мобільного телефону жодних дій щодо вилучення з нього інформації слідчим не вчинялося.

Зазначене вказує на те, що сторона обвинувачення не має наміру використовувати вилучений технічний пристрій як доказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме: у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Враховуючи вищенаведене, а також те, що арешт майна носить тимчасовий характер, з арештованим майном протягом строку досудового розслідування жодних слідчих дій не проведено, слідчий суддя з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами власника майна вважає за необхідне частково задовольнити клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_3 , передавши належний їй мобільний пристрій на відповідальне зберігання, та у зв`язку з цим покласти на останню обов`язок забезпечити зберігання даного майна до повного скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя із врахуванням положень ч. 1 ст. 100 КПК України не вбачає перешкод для передачі мобільного телефону на відповідальне зберігання його власнику.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що часткове скасування арешту в даному конкретному випадку полягає у передачі на відповідальне зберігання без можливості розпорядження даним майном, та попередити останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Також обґрунтованим є покладення на ОСОБА_3 обов`язків по зберіганню вказаного майна до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку та, в разі необхідності, за першою вимогою надання вказаного майна слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна і про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.

Такий висновок зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду в постанові ОП ККС від 20 травня 2024 року в справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208кмо23)

Керуючись ст. 2, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_3 на відповідальне зберігання під гарантійну розписку мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ: НОМЕР_1 , на який було накладено арешт ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1