Провадження № 1-кп/752/953/25
УХВАЛА

24 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 08 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 10 жовтня 2025 року включно.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про продовження строку дії вказаного запобіжного заходу, мотивуючи обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, та існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у виді можливості обвинуваченої переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисники та обвинувачена заперечили проти задоволення клопотання, мотивуючи недоведеністю висунутого обвинувачення та відсутністю ризиків у кримінальному провадженні. Вказали, що обвинувачена без застосування запобіжного заходу буде належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується ;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України, які є нетяжкими злочинами.

В межах судового розгляду судом не закінчено з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не допитано всіх свідків сторони захисту, не досліджено документи сторони захисту, а також не допитано саму обвинувачену.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, які ставляться обвинуваченій у провину, тяжкість покарання, яке їй загрожує, дані про особу обвинуваченої, наявність повідомлень їй про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, суд вважає що раніше враховані судом ризики продовжують існувати, а саме обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, котрі ще не були допитані в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої підлягає продовженню.

Керуючись статтями 177, 179, 194, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , зобов`язавши обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК України виконувати наступні обов`язки:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 22 листопада 2025 року включно.

Контроль за виконанням обвинуваченою обов`язків покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1