УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000104 від 13.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 12.06.2025 з заявою звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить прийняти міри до невідомої особи, що підробила документи, на підставі яких було здійснено перереєстрацію земельною ділянки з кадастровим номером :01:001:0219 за адресою: АДРЕСА_1 ).

Допитаний по суті провадження гр. ОСОБА_4 , повідомив, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 679856 виданого 29 червня 2006 року Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на підставі Договору дарування земельної ділянки від 14.10.2004 року за № 1485, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 , його матері ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 0,0735 га, кадастровий номер :01:001:0219, що була розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва. Водночас, після смерті матері 27.09.2016 ОСОБА_4 не встиг оформити спадщину. У подальшому ОСОБА_4 стало відомо що зазначена земельна ділянка виставлена на продаж, та, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить іншій особі - ОСОБА_7 .

Згідно із відомостями Держгеокадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0219, 20.08.2024 року було внесено державним реєстратором Турбівської селищної ради ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_6 продала ОСОБА_7 зазначену земельну ділянку за ціною 203 298 грн. Тобто відомості про право власності внесено до реєстру речових прав через майже 17 років.

У подальшому ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство Центральна регіональна філія ДП «УкрДАГП», на замовлення ОСОБА_10 здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0219 на дві: з кадастровими номерами :02:114:0297 та :02:114:0296.

Згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 31.10.2024 право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:114:0297 та :02:114:0296 зареєстровано за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Катеринопільським РВ УМВС України в Черкаській області 01.06.2011, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, в ході допиту в якості свідка ОСОБА_12 , останній повідомив, що вчинити вищевказані дії його попросив його знайомий ОСОБА_13 , який користується номером телефону НОМЕР_3 , при цьому ОСОБА_14 познайомив зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_15 ( НОМЕР_4 ), який супроводжував ОСОБА_12 по місту Києву під час видачі довіреності та вчинення продажу земельних ділянок.

В ході здійснення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення даних кримінальних правопорушень, які виразилися у незаконному вибутті земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0219 на підставі підроблених документів, та подальшого приховання злочину шляхом здійснення поділу, подальшої реєстрації новостворених земельних ділянок, а також здійснення їх продажу з метою легалізації свого злочинного умислу причетні ряд осіб.

Так в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено адресу місця фактичного проживання фігуранта кримінального провадження, а саме: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває у приватній власності ОСОБА_17 .

Враховуючи вищевикладене, 07 листопада 2025 року було ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_16 , з метою вилучення оригіналу (копії) договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 листопада 2007 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 ; оригіналу (копії) довіреності виданої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; оригінали (копії) технічних документацій на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0219, :02:114:0297 та :02:114:0296; оригіналу (копії) архівної копії державного акту про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0219, площею 0,0735 га, розташована Агрономічна сільська рада, СТ «Комунальник», діл. 151, для ведення садівництва, серія ЯБ №679856, виданий ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 83, від 29 червня 2006 року виданий начальником Вінницького районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_18 ; інших документів, які могли використовуватися з метою незаконного заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0219; чорнових записів; флеш-носів; мобільних телефонів; інших предметів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, будуть процесуальним джерелом доказів, а також будуть слугувати речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В період часу з 08:27 години по 09:37 годину 14.11.2025 року, було проведено обшук на підставі вищевказаної ухвали за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено наступне:

Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A3456» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» NPU5881583.

В подальшому старшим слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області вилучене майно визнано речовим доказом, в порядку ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а п.п. 1,2 ч. 2 названої статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке пристосовано або використано як засіб вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є з метою забезпечення спеціальної конфіскації, а також конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Також, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Частиною 2 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно та документи, яке зберегло сліди вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, в даному випадку обмеження права власності є розумним і спів розмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені 14.11.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A3456» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя