КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8767/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 наухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 14.06.2018), у кримінальному провадженні №0002532 від 18.10.2018,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 14.06.2018).

Просив застосувати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі прийняття судом рішення щодо можливості застосування розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обовязків, передбачених КПК України, визначити заставу у розмірі 13 730 810, 40 гривень.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 від 18.10.2018 за підозрою ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209 КК України.

Слідчий вказував, що 28.10.202 о 09 год. 57 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку абз. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

28.10.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 14.06.2018).

При цьому ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у вигляді позбавляння волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а аналіз матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи беззаперечно вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід. Зазначені ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 та не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року клопотання слідчого - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 14.06.2018), запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 обраховувати з моменту його затримання 09 год. 57 хв. 28 жовтня 2025 року і до 09 год. 57 хв. 26 грудня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Обрано підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 4535 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 13 730 810,40 гривень (тринадцять мільйонів сімсот тридцять тисяч вісімсот десять гривень сорок копійок).

Задовольняючи клопотання слідчий суддя дійшов до висновку про доведеність слідчим ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 в подальшому при здійсненні досудового розслідування в якості запобіжного заходу належить утримувати під вартою.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , 03.11.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки та передати підозрюваного на особисту поруку народним депутатам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчим суддею не взято до уваги, що зміст підозри, а також виклад обставин та перелік матеріалів, що на думку сторони обвинувачення дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, не містять жодного доказу наявності в його діях складу інкримінованого злочину.

Слідчим суддею не враховані доводи сторони захисту про те, що матеріали, на які посилалась сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання, не містять жодного прямого чи непрямого доказу участі ОСОБА_8 у заволодінні грошовими коштами шляхом обману.

Слідчим суддею залишено поза увагою доводи сторони захисту щодо відсутності в матеріалах клопотання про застосування запобіжного заходу будь-яких достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею при винесенні ухвали не взято до уваги доводи сторони захисту про безпідставність доводів клопотання сторони обвинувачення в частині визначення розміру застави у рівнозначній сумі завданих збитків, та не враховано можливість застосування визначеного п.3 ч.5 ст.182 КПК України розміру застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, що становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки клопотання не містило доказів того, що застава у визначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Слідчим суддею, всупереч положенням ст.178 КПК України, не надано належної оцінки іншим обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

17.11.2025 адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , 17.11.2025 подано доповнення до апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 від 18.10.2018 за підозрою ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209 КК України.

Слідчий вказував, що 28.10.202 о 09 год. 57 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку абз. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

28.10.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 14.06.2018).

При цьому ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у вигляді позбавляння волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а аналіз матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи беззаперечно вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , та з огляду на тяжкість підозри інші дані щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вважав, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді тримання під варто, з можливістю визначення застави.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , інкримінованих кримінального правопорушення.

Відтак, апеляційним судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які посилається слідчий у клопотанні, доведені прокурором.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Таке обмеження права ОСОБА_8 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Щодо доводів апелянта, що слідчий не надав слідчому судді документальних доказів того, що підозрюваний фактично переховувався від органів досудового розслідування, колегія суддів зазначає, що ризики, які дають достатні підстави, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Разом з цим, колегія суддів наголошує, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

А тому, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, щодо скасування ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно вимог КПК України не є безумовними підставами скасування оскаржуваної ухвали та підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному розмір застави.

Проте, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що визначений слідчим суддею розмір застави для ОСОБА_8 є непомірним для нього та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 враховуючи дані про його особу, його майновий стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за можливе визначити розмір застави у розмірі 2312 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, тяжкості кримінального правопорушення та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Як встановила колегія суддів, в матеріалах провадження не міститься будь-яких даних, що матеріальні статки ОСОБА_8 можуть обчислюватися в грошовому еквіваленті сумою, яка дорівнює 13 730 810,40 гривень. Не приведено таких даних і прокурором в засіданні суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, застава щодо підозрюваного ОСОБА_13 у визначеному судом першої інстанції розмірі, є завідомо непомірною для нього та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , враховуючи дані про його особу, його майновий стан, а також, сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір застави до 2312 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про те що підстав для застосування щодо ОСОБА_13 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Також всупереч твердженням апелянта, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею враховано, що народні депутати у зверненнях до суду висловили бажання взяти підозрюваного на поруки, запевнивши у дотриманні процесуальної дисципліни та виконанні покладених на підозрюваного обов`язків. Однак слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_13 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому прийшов до вірного висновку про відмову у застосуванні такого запобіжного заходу.

Відтак, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року скасувати. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, до 26 грудня 2025 року, включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 7 000 736 гривень, що дорівнює 2312 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, до 26 грудня 2025 року, включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 7 000 736 гривень, що дорівнює 2312 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN - UA1082186, призначення платежу: застава за ОСОБА_14 , по справі №757/53528/25-к в Київському апеляційному суді.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження, із іншими підозрюваними та свідками, поза межами процесуальний дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії, покладених обов`язків визначити до 28 грудня 2025 року, включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок із забезпечення належної поведінки та явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4