Справа № 375/1674/25
Провадження № 1-кп/375/168/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198 від 18 травня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, працюючого водієм ТОВ «Альт-Автогруп», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 17.05.2025 року у світлу пору доби, керуючи справним транспортним засобом автомобілем марки «MAN» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з напівпричепом марки «BODEX» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині на перехресті автодоріг с. Ольшаниця с. Шарки, 54 км+100м., розташованого неподалік с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області, на перехресті з вул. Європейська, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також п. 2.3 (б), п. 16.11 Правил дорожнього руху, не мав будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру спостерігати за дорожньою обстановкою та безпечно керувати транспортним засобом, не зміг правильно оцінити дорожню обстановку та її зміни при відсутності зовнішніх факторів, що змушували б його порушувати вимоги Правил дорожнього руху України. Близько 12:10 години виїхав на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, а саме на перехрестя з проїзною частиною дороги с. Ольшаниця та с. Шарки Київської області. Після чого водій ОСОБА_6 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу в русі автомобілю «Skoda Fabia», під керуванням водія ОСОБА_4 , який наближався до вказаного перехрестя по головній дорозі у напрямку справа наліво по відношенню до нього.

В результаті порушення водієм ОСОБА_6 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, відбулось зіткнення транспортних засобів, а саме зантажного автомобіля марки «MAN» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з напівпричепом марки «BODEX» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 з автомобілем «Skoda Fabia» державним реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 ..

У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_6 , не відповідали вимогам п. 2.3 (б), п. 16.11 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною ДТП.

Внаслідок вказаної ДТП водієві ОСОБА_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги 3-го пальця правої кисті, які згідно з п.п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження, з підстав передбачених ст. 46 КК України, оскільки з потерпілим ОСОБА_4 він примирився, ним повністю відшкодовано потерпілому завдану шкоду, вчинив необережний нетяжкий злочин вперше.

Потерпілий ОСОБА_4 проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України не заперечував. Крім того, зазначив, що вони примирились між собою та ОСОБА_6 повністю відшкодував йому завдану шкоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував з приводу закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 ..

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Аналізуючи положення ст.46 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- особа вчинила кримінальне правопорушення вперше;

- кримінальне правопорушення належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

- особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, примирилася з потерпілим;

- особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 уперше інкримінується вчинення злочину, який відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів. При цьому він визнає свою винуватість, у вчиненому покаявся, примирився з потерпілим та відшкодував потерпілому завдану його діями шкоду. Факт примирення та відшкодування шкоди підтверджено потерпілим в судовому засіданні.

Слід також узяти до уваги, що судом не встановлено обставин, які би унеможливлювали застосування до положень статей 44, 46 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності з обставин наведених у клопотанні.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню та обвинуваченого ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат суд дійшов наступного висновку.

Закриття кримінального провадження стосовно останнього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-25/31404-ІТ від 27.05.2025 у розмірі 3565 грн. 60 коп; судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-25/31407-ІТ від 02.06.2025 у розмірі 3565 грн. 60 коп; витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізмів дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/104-25/36912-ІТ від 23.06.2025 у розмірі 3119 грн. 90 коп. слід стягнути з обвинуваченого.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року (справа № 930/497/23).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025 року на автомобіль «MAN» н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «BODEX» н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ТОВ «Альт-Автогруп», відповідно до ч. 4 ст.174К ПК України підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 просив при вирішенні долі речових доказів у справі, а саме автомобіля «Skoda Fabia» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , зобов`язати уповноважених осіб майданчика тимчасового тримання повернути вказаний автомобіль потерпілому безкоштовно.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 від 18.05.2025 року автомобіль «Skoda Fabia» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 визнаний речовим доказом у справі, вилучений та поміщений на майданчик тимчасового тримання за адресою: 3 км а/д Р-17, (Біла Церква Володарка).

Актом прийняття-передачі від 17.05.2025 року вилучений транспортний засіб «Skoda Fabia» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 переданий на тимчасове зберігання до ФОП « ОСОБА_10 » за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, 4 км автодороги Біла Церква Володарка Р-17, кадастровий номер :01:029:0160.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно частини другої цієї ж статті речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 (далі Порядку), зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до пункту 32 розділу «Витрати, пов`язані із зберіганням чи пересиланням речових доказів» вказаного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Водночас, при розгляді кримінального провадження при ухваленні остаточного судового рішення на суд покладений обов`язок щодо вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України, зокрема пункту 12 частини першої цієї статті.

Разом з цим, учасниками кримінального провадження, суду не надані документи, на підставі яких суд повинен вирішити долю речових доказів.

Тому суд не вирішує цим вироком частково питання, передбачене п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, тобто долю транспортного засобу «Skoda Fabia» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , оскільки з долучених стороною обвинувачення письмових доказів, а саме постанови від 18.05.2025 року та акту прийому-передачі від 17.05.2025 року неможливо встановити володільця вказаного транспортного засобу. Окрім усної заяви у судовому засіданні, представник потерпілого ОСОБА_5 також не долучив будь-яких письмових доказів на підтвердження того, хто є володільцем вказаного транспортного засобу та кому саме суд зобов`язаний його повернути, що в свою чергу позбавляє суд вирішити долю речових доказів в розумінні ст. 100 КПК України.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження, зокрема потерпілому ОСОБА_4 , представнику потерпілого ОСОБА_5 або володільцю транспортного засобу «Skoda Fabia» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , право на вирішення питання щодо долі речових доказів може бути вирішено за клопотанням зацікавлених осіб в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався, і на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

Керуючись статями 100, 124, 284, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження № 0001198 від 18 травня 2025 року стосовно нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз № СЕ-19/111-25/31404-ІТ від 27.05.2025 у розмірі 3565 грн. 60 коп., № СЕ-19/111-25/31407-ІТ від 02.06.2025 у розмірі 3565 грн. 60 коп., № СЕ-19/104-25/36912-ІТ від 23.06.2025 у розмірі 3119 грн. 90 коп..

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025 року на автомобіль «MAN» н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «BODEX» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ТОВ «Альт-Автогруп».

Речові докази: автомобіль марки «MAN» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з напівпричепом марки «BODEX» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , - повернути власнику ТОВ «Альт-Автогруп».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1