Справа № 308/780/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000010 від 15.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000010 від 15.01.2026 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В клопотанні вказано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись громадянкою України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства та будучи обізнаною про введення воєнного стану в Україні, ведення агресивної війни рф проти України, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в тому числі м. Херсон, збройними формуваннями рф, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, з метою утворення, функціонування та утримання на території Херсонської області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, задля становлення і зміцнення окупаційної влади, керуючись корисливим мотивом, погодилася на пропозицію невстановлених осіб з числа представників окупаційної адміністрації рф у місті Херсон та не пізніше 01.07.2022 добровільно зайняла посаду молодшого інспектора 2 категорії групи нагляду відділу безпеки установи "Північна виправна колонія (№ 90)" Управління служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу) «младший инспектор 2 категории группы надзора отдела безопасности учрежения "Северной исправительной колонии (№ 90)" Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области»), створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, не пізніше 01 липня 2022 року приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному правоохоронному органі "УСИН по Херсонской области".

07 січня 2026 року громадянці України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянці України ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Окрім того, примірник повідомлення про підозру було направлено за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_6 .

Слідчий в клопотанні зазначив, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у вчиненні злочину, в якому вона підозрюється. Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів оглядів сайтів, та інші носії інформації , що свідчать про протиправну діяльність ОСОБА_6

- переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до СВ УСБУ в Закарпатській області три рази, та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим її оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює злочинну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (статутні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення свідчить факт перебування підозрюваної на окупованій території Херсонської області.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить наступне:

- ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора, і далі проводить діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області;

- продовжуючи займати зазначену вище посаду, підозрювана ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на частині території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою злочинну діяльність, що має наслідком подальше вчинення нею злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1КК України.

Слідчий зазначає, що всі ці обставини в сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 16.01.2026 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

З огляду на викладене слідчий просить обрати у кримінальному провадженні № 0000010 від 15.01.2026 стосовно підозрюваної, громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, зазначених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Клопотання розглянуто у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного, оскільки прокурором доведено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Заслухавши думку прокурора, позицію сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000010 від 15.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Разом із тим, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

07 січня 2026 року громадянці України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

За твердженням слідчого, висловленому в клопотанні, вказане останньому не вручене у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянці України ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Окрім того, примірник повідомлення про підозру було направлено за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_6 в порядку ст. 135 КПК України викликано для вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000099 від 03.07.2025, але на зазначені дати остання не прибула, про причини неявки не повідомила.

Вказані повідомлення про виклик відповідно до вимог ст. 135 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Враховуючи наведене, положення ст. ст. 135, 276-279, 297-5 КПК України, ОСОБА_6 набула статус підозрюваної у кримінальному провадженні.

За постановою слідчого від 06.01.2026 для здійснення захисту ОСОБА_6 був залучений захисник Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, якому цього ж дня було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 що стверджується підписом адвоката ОСОБА_4 в такому.

Також, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Херсонської області, в порядку ст. 135-138 КПК України, у офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останньої в слідчий відділ Управління, для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 12.01.2026, 13.01.2026 та 14.01.2026.

Однак, за твердженням слідчого призначені дні та час ОСОБА_6 не з`явилася на виклики слідчого та не повідомила про причини неявки.

Статтями 281 та 335 КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування чи судового розгляду місцезнаходження підозрюваного чи обвинуваченого невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора чи суду, за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор чи суд оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься відповідна постанова чи ухвала.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено наявність достатніх доказів, що підтверджують перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України.

16.01.2026 у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Херсонської області та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останню оголошено в розшук.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.01.2026, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно із ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема вказано, що така підтверджується: відповіддю на доручення від 1-го відділу ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області вх. №2078 від 28.08.2025 разом з додатками; відповіддю на доручення від 1-го відділу ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області вх. №2788 від 11.12.2025 разом з додатками; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.11.2025 з додатками - оптичним диском та стенограмою; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 від 24.11.2025 з додатком - оптичним диском; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.11.2025 з додатками - оптичним диском та стенограмою; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 23.12.2025 з додатком - оптичним диском; документ на 4-х аркушах, під назвою: «РАСЧЕТ денежного довольствия соответственно к штатному количеству персонала на 2022 год "Северная исправительная колония №(90)"», що в перекладі на українську мову означає «Розрахунок грошового забезпечення відповідно до штатної чисельності персоналу на 2022 рік "Північна виправна колонія №(90)"»; документ на 10-ти аркушах, під назвою: «СПИСОК ПО ШТАТНОМУ РАСПИСАНИЮ Учреждения ИК "Северная исправительная колония (№90)" Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области по состоянию на 27.07.2022», що в перекладі на українську мову означає «СПИСОК З ШТАТНОГО РОЗКЛАДУ Установи ВК "Північна виправна колонія №(90)" Управління служби виконання покарань по Херсонській області станом на 27.07.2022»; документ на 9-ти аркушах, під назвою: «Список личного состава», що в перекладі на українську мову означає «Список особового складу»; документ на 4-х аркушах, під назвою: «СИК № 90 Младший и рядовой состав», що в перекладі на українську мову означає «ПВК №90 Молодший і рядовий склад»; Документ на 2-х аркушах, під назвою: «ВІДОМІСТЬ про забезпечення нагляду на добу у Північній виправній колонії №90» №132 від 10.10.2025; Документ на 2-х аркушах, під назвою: «ВІДОМІСТЬ про забезпечення нагляду на добу у Північній виправній колонії №90» №126 від 04.10.2025.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваної ОСОБА_6 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду знайшов своє підтвердження з огляду на те, що наразі підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, на виклик до СВ УСБУ в Закарпатській області не прибула три рази, не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, наразі оголошений у розшук, в тому числі міжнародний.

Більш того тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а також тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (прим. санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої) свідчить про високу ймовірність реалізації підозрюваною означеного ризику.

Наявність заявленого стороною обвинувачення ризику продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрювана продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і далі здійснює діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Таким чином обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, перебування підозрюваної ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, оголошення її в розшук, свідчить про підставність обрання до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім цього, на думку слідчого судді, застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Тож, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, остання перебуває на тимчасово окупованій території України, оголошена в розшук, слідчий суддя не визначає розмір застави, як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193-194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати у кримінальному провадженні № 0000010 від 15.01.2026 щодо громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через 48 (сорок вісім) годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути за його участі питання про застосування обраного підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_9 та прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1