Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/5760/25

Провадження № 11-сс/4815/292/25

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК), у кримінальному провадженні №00000051,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 ,

Продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_5 котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіці Казахстан, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 07 листопада 2025 року включно без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Як зазначено в обґрунтування цих вимог стороною обвинувачення наведені у клопотанні ризики є необгрунтовані, що свідчить про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, а посилання на тяжкість інкримінованого злочину, не може бути підставою для тримання підозрюваного під вартою та суперечить практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Також зауважено, що хоча згідно п.5 ч.4 ст. 183 КПК щодо особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, застосування застави як альтернативної міри запобіжного заходу є правом, а не обов`язком суду, проте суд має обґрунтувати таку відмову, що зроблено не було.

Крім того, як вказано в оскаржуваній ухвалі у судовому засіданні приймав участь прокурор ОСОБА_10 , однак цей прокурор участі не приймав та не включений до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Зазначив також, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується, потребує постійного догляду у зв`язку із важким станом здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження за клопотанням та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

За приписами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання убачається, що 14.05.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, та незакінченому замаху на їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем (контрабанду), в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

На думку колегії суддів зібрані органом досудового розслідування докази які містяться в наданих суду матеріалах справи, а саме протокол огляду від 18.03.2025, висновки експерта за результатами проведених судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 26.03.2025, 08.04.2025, 10.04.2025, 11.04.2025, 14.04.2025, 15.04.2025, 16.04.2025, 17.04.2025, 21.04.2025, протокол затримання ОСОБА_5 від 14.05.2025, протокол обшуку від 13.05.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.03.2025, 11.04.2025 та від 14.04.2025, свідка ОСОБА_12 від 14.05.2025, протоколи за результатами проведення негласних (розшукових) дій, які долучені до клопотання про продовження запобіжного заходу, дають обгрунтовані підстави стверджувати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованих органом досудового розслідування злочинах.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду, знищити сховати та спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому кримінальному провадженні.

Перевіривши матеріали за даним клопотанням, колегія суддів визнає такий висновок слідчого судді правильним.

Враховуючи, що санкція найтяжчого правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді від 10 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, то існує високий ризик того, що у разі обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, які на даному етапі досудового розслідування не були встановлені, то існує ризик, що підозрюваний перебуваючи на волі може повідомити цих осіб про відомі йому обставини кримінальних правопорушень з метою уникнення ними кримінальної відповідальності, а отже перешкодити цьому кримінальному провадженню.

Поряд з тим існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження оскільки основним методом спілкування фігурантів провадження було листування та/або аудіодзвінки із використанням соціальних месенджерів у мережі «Інтернет», а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та маючи відкритий доступ до соціальних меснджерів у мережі «Інтернет», зможе знищити сліди спілкування та унеможливить встановлення джерела походження згаданих раніше заборонених в обігу на території України речовин, оскільки на даному етапі досудового розслідування не встановлено джерело походження вищевказаних психотропних речовин.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я, так і про допущення при розгляді даного клопотання процесуальних порушень, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Також апеляційний суд погоджується, що слідчим суддею правильно та належним чином обґрунтовано і вмотивовано відповідно до вимог чинного законодавства, згідно положення п.5 ч.4 ст. 183 КПК зроблено висновок не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Стосовно доводів захисника про зазначення в оскаржуваній ухвалі як учасника судового розгляду прокурора ОСОБА_13 , який участі у ньому не приймав, то така описка може бути усунута шляхом подачі заяви про виправлення описки в порядку ст. 379 КПК. Згідно журналу судового засідання та резолютивної частини ухвали розгляд цього клопотання було проведено за участі прокурора ОСОБА_14 .

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що істотних порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання та постановленні ухвала допущено не було, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3