Провадження № 1-кп/557/121/2025
Справа № 557/1201/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000131 від 04.07.2025, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Милятин Острозького району Рівненської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньо освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні 6 неповнолітніх дітей: 2007, 2009, 2012, 2014, 2017, 2021 років народження, громадянин України, українець, не судимого в силу дії ст. 89 КК України,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща кримінальне провадження з обвинувальним актом про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03 липня 2025 року, в нічну пору доби, близько 23 год. 30 хв., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IХ від 24.02.2022, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє безперервно до цього часу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу домогосподарства ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочині дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, проникнув через вікно в гаражне приміщення, із якого таємно викрав мотокосу марки «Дніпро М 52», вартість якої згідно висновку експерта від 14.07.2025 року № 3202-Е, за результатами проведення судової товарознавчої експертизи становить 3108,00 грн., та бензопили без шини марки «Витязь МЗЭП БП 45-30», вартість якої згідно висновку експерта від 14.07.2025 року № 3202-Е, за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, становить 1 427,00 грн., чим заподіяв для потерпілого матеріальної шкоди на загальну суму 4 535,00 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, та дав зізнавальні показання стосовно обставин скоєння ним кримінального правопорушення, - час, місце, спосіб, мета скоєння кримінального правопорушення.

Зокрема, показав, що дійсно він в липні 2025 року в нічну пору доби через город підійшов до приміщення гаража ОСОБА_5 , розбив скло у вікні та проник у приміщення, звідки викрав мотокосу та бензопилу. На наступний день до нього приїхали працівники поліції і вилучили викрадене майно. Просив вибачення в потерпілого, шкоду відшкодував, у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого доведена також іншими доказами, які відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, оскільки обставини скоєння кримінальних правопорушень учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що на початку липня 2025 року вранці його матір йому повідомила, що в гаражі вибите скло. Він пішов у приміщення гаражу, де помітив, що викрали мотокосу і бензопилу, які ввечері ще були на місці. Він повідомив працівників поліції про скоєну крадіжку. Претензій до обвинуваченого не має, вважає суворо не карати обвинуваченого.

Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого, який не судимий в силу дії ст. 89 КК України, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, має на утриманні 6 неповнолітніх дітей.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо. Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що дані докази узгоджуються між собою, вина обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. ст. 65 - 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не перебуває на ОСОБА_7 -обліку у лікаря-нарколога та психіатра, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та без реального відбування покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, із звільненням від відбуття покарання, з іспитовим строком, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави (т.1 а.п. 43).

Суд дійшов висновку про відсутність необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, оскільки учасники судового процесу не заявляли клопотання про його обрання, та не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі:

- мотокосу марки «Дніпро М 52», бензопили без шини марки «Витязь МЗЭП БП 45-30», які передано в кімнату зберігання речових доказів ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 12722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) гривень 40 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.

Копія вироку вручається обвинуваченому, прокурору негайно після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошення вироку, копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1