Справа №345/539/25
Провадження № 1-кп/345/87/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000213 від 03.07.2024 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в :

07.02.2025 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 368 КК України.

Ухвалою суду від 21.03.2025 вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

27.01.2026 ОСОБА_5 , від імені якої діє її представник ОСОБА_4 , подано клопотання про скасування арешту автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель S-500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, VIN- НОМЕР_2 (надалі в тексті ухвали - автомобіль, транспортний засіб, авто у певних відмінках), який накладено ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 в цьому кримінальному провадженні.

28.01.2026 в судовому засіданні оголошено резолютивну частину ухвали суду за наслідками розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Свою заяву її автор мотивує тим, що відповідно до приписів ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод її право власності є непорушним. Упродовж достатньо тривалого часу після накладення арешту дружина обвинуваченого ОСОБА_6 була позбавлена можливості користуватися належним їй на праві спільної власності автомобілем. Звертає увагу, що автомобіль придбано у вересні 2022 року під час перебування ОСОБА_6 з нею в шлюбі та за спільні грошові кошти подружжя. Попри зазначені обставини наголошує, що 08.01.2026 між подружжям укладено нотаріально посвідчений договір про поділ належного їм спільного майна, відповідно до якого транспортний засіб ринковою вартістю 400 тис. грн.. передано у власність ОСОБА_5 . Щодо іншого рухомого майна подружжя (кавомашина, духовка, вбудований холодильник, мікрохвильова піч тощо), сторони узгодили його передачу в особисту власність ОСОБА_6 .

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, натомість її представник підтримала клопотання в повному обсязі, просила скасувати накладений арешт автомобіля. На переконання представника, відпали потреби в подальшому існуванні арешту автомобіля, який став особистою приватною власністю дружини обвинуваченого. Навіть у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, визначених у ст.59 КК України підстав для конфіскації авто, який більше не належить ОСОБА_6 , немає. Додатково посилається на практику Верховного Суду в цивільній юрисдикції, яка сформована в питаннях зняття арешту з майна, що є спільною власністю подружжя. Також вказує, що після укладення вищенаведеного договору сторони намагалися перереєструвати через територіальний сервісний центр МВС автомобіль у власність ОСОБА_5 , однак перешкодою для цього виступає ухвала слідчого судді від 09.09.2024.

Прокурор ОСОБА_3 висловив заперечення проти клопотання щодо скасування арешту майна пояснюючи, що у відповідному кримінальному провадженні арешт на автомобіль накладено з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.368 КК України. Укладення подружжям договору, предметом яких виступає арештований транспортний засіб, є незаконним. Просить відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши заяву та додані документи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданого клопотанн з огляду на таке.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2024 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 із забороною відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом з ключем до нього.

Як убачається з матеріалів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (дошлюбне Казаченко) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), серія І-НМ № 251000 від 26.06.2021.

Згідно з копією інформації про реєстрацію транспортного засобу автомобіль зареєстровано на праві власності 15.09.2022 ТСЦ 2642 за ОСОБА_6 .

Також відповідно до копії посвідчення водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружині обвинуваченого у цій справі дозволено з 17.02.2018 керувати транспортними засобами, які вважаються легковими автомобілями загальною масою до 3,5 тонн і максимальною кількістю пасажирів у салоні до 8 осіб (категорія В). У шлюбі подружжя має двох малолітніх дітей: синів ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є, в тому числі забезпечення конфіскації майна як виду покарання. У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. (п.3 ч.2, ч.5 ст. 172 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні за змістом норми містяться у ч.3 ст. 368 ЦК України.

Зазначене вище авто зареєстровано за обвинуваченим 15.09.2022 як титульним власником під час шлюбу з ОСОБА_7 , тому лише може вважатися спільним сумісним майном подружжя, на чому суд в цьому кримінальному провадженні неодноразово наголошував, відмовляючи у задоволенні клопотань обвинуваченого, його дружини та представника останньої про скасування арешту автомобіля.

Як убачається з ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2024 року на момент розгляду клопотання слідчого не існувало даних про визначення часток подружжя у праві власності на автомобіль, у зв`язку з чим слідчий суддя не мав можливості накласти арешт лише на частку, що могла належати у цьому майні підозрюваному ОСОБА_6 .

Крім того, режим спільної сумісної власності, на відміну від режиму спільної часткової власності, не передбачає виділ часток кожного власника в натурі, що унеможливлює ідентифікацію конкретних часток обвинуваченого та його дружини у спільному майні, через що обтяження майна підозрюваного (обвинуваченого) в цілому є єдиним можливим та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження з метою можливої конфіскації майна у випадку призначення такого виду покарання.

Із доданої до клопотання про скасування арешту майна копії договору від 08.01.2026 про розподіл майна подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_10 (зареєстрований у реєстрі за № 27) випливає, що відповідний договір укладений без приховування його сторонами фактів, які мають істотне значення (п.3.5. договору).

Відмовляючи у задоволенні цього клопотання суд виходить із того, що арешт майна у кримінальному провадженні має винятково тимчасовий характер і в разі його застосування відчуження арештованого майна в будь-який спосіб є неможливим, адже суперечить завданням самого арешту. Суд додатково зазначає, що навіть за відсутності державної реєстрації у встановленому порядку обтяжень рухомого майна у вигляді арешту, сторони правочину, який стосується відчуження (у вигляді зміни суб`єктного складу власників) такого майна після початку кримінального провадження, а тим більше в ході розгляду по суті кримінальної справи за обвинувальним актом, умисно приховують перед третіми особами факт наявності арешту майна, накладеного з додержанням вимог КПК України. Наявність цих обставин є очевидною у разі, якщо такими сторонами виступають чоловік і дружина, тобто максимально близькі особи один до одного, які можуть бути прямо зацікавлені у виведенні майна з-під арешту. В окремих випадках подібні дії можуть містити також склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 КК України.

Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню в частині забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 .

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Разом з тим, підстави накладення арешту, зазначені в ухвалі слідчого судді існують на даний момент, представником не доведено необґрунтованість рішення слідчого судді, й те, що у застосуванні арешту відпала потреба, враховуючи, що кримінальне провадження у даній справі ще не закінчено, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

При цьому, відповідь на питання щодо можливості застосування конфіскації автомобіля або його частини в цьому кримінальному провадженні у разі визнання ОСОБА_6 винуватим за ч.3 ст. 368 КК України суд вирішуватиме в обвинувальному вироку, в тому числі з наданням детальної та вмотивованої оцінки обставинам наявності чи відсутності підстав для недійсності (нікчемності) договору про розподіл майна подружжя від 08.01.2026 і застосування його наслідків.

Керуючись ст. 369,372 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000213 від 03.07.2024, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель S-500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, VIN- НОМЕР_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий