Провадження №1-кс/369/3533/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002590 від 22.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.11.2021 громадянин ОСОБА_4 звернувся до ПП «Форас-Ленд» щодо розроблення проекту землеустрою про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з метою визначення її кадастрового номеру, надавши розробнику підроблений державний акт на право власності на землю ІІ- КВ 015488 №137 від 15.10.1998 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після визначення кадастрового номеру земельної ділянки, ОСОБА_4 відчужив її на підставі договору купівлі продажу.

Однак, зазначена вище земельна ділянка належала на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу АВВ № 466100 від 25.09.1999.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/16517/21 від 01.12.2021 накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0291, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведено тимчасові доступи до речей та документів в Головному управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Борщагівській сільській раді Бучанського району, Архівному відділі Бучанської Районної державної адміністрації, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за результатами яких знайдено та вилучено докази, які підтверджують використання ОСОБА_4 підробленого державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок (на місцевості), розробленої ПП «ФОРАС-ЛЕНД», замовник вказаної документації являється ОСОБА_4 , який 18 серпня 2021 року звернувся із заявою про виготовлення вказаної документації до директора ПП «ФОРАС-ЛЕНД» ОСОБА_7 надавши при цьому крім особистих даних (паспорт, ідентифікаційний номер) копію підробленого державного акту на право власності на землю ІІ- КВ 015488 №137 від 15.10.1998. Вказані документи не завірені, як це передбачає чинне законодавство України.

Враховуючи викладене, є підстави вважати що ПП «ФОРАС-ЛЕНД» за попередньою змовою з ОСОБА_4 та особою, яка на даний час органу досудового розслідування не відома, заволоділа шахрайським шляхом земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0291.

Так, 18.12.2025 в період часу з 07 год. 35 хв. по 08 год. 35 хв. прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури булопроведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: супровідний Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/17672/24 на ім`я ОСОБА_4 з додатками на 102 арк.; 14 аркушів з чорновими записами ОСОБА_4 ; телефон OPPO A12, модель СРН2083.

Вищевказане майно визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Просила суд накласти арешт на вилучене майно.

У судове засідання с прокурор не з`явилася, просила суд провести розгляд клопотання у її відсутність.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

- супровідний Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі№369/17672/24 на ім`я ОСОБА_4 з додатками на 102 арк.;

- 14 аркушів з чорновими записами ОСОБА_4 ;

- телефон OPPO A12, модель СРН2083.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8