Провадження № 1-кп/127/377/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0008941, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 15 грудня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження №0008941 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у тому, що вона упродовж 2010-2014 років шляхом обману та зловживання довірою під приводом спільного здійснення підприємницької діяльності, оформлення права власності на землю, купівлі-продажу товарів, надання представницьких послуг тощо незаконно заволоділа майном та грошима ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 у загальному розмірі 98 3586 грн. Доповнив, що підставами для обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, одне з яких: може вчинити інше кримінальне правопорушення. Відповідно до інформації, отриманої в результаті перевірки встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України 21.02.2025 у кримінальному провадженні № 0002305 від 14.12.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України, обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні 01.05.2025 передано до суду, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У зв`язку з викладеним та необхідністю забезпечення розумних строків судового розгляду, а також враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні великої кількості кримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжкого, якими потерпілим спричинено майнову шкоду в особливо великих розмірах, може вчинити нові кримінальні правопорушення, фактично не має роботи та міцних соціальних зв`язків, просив клопотання задовольнити.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_6 заперечила проти клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, доповнив, що прокурор вже звертався з аналогічним клопотанням про обрання обвинуваченій запобіжний захід, мотивуючи його що обвинувачена неодноразово не з`являлася у судові засідання, в задоволенні якого судом було відмовлено. На даний час прокурор просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його що обвинуваченій повідомлено про підозру по іншому кримінальному провадженні, однак даний запобіжний захід є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На думку захисту клопотання прокурора не обґрунтоване, не викладені обставини, не надано додатків до клопотання, що підтверджують ризики, на які посилається прокурор, відсутня мотивація, а також повідомлення про підозру не вважається, що ОСОБА_6 вже визнано винною у вчиненні злочину, який їй інкримінують, просив відмовити в задоволені клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На думку суду, сторона обвинувачення в судовому засідання не довела ризики, які відповідно до вимог ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжкого, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, раніше не судима.

Враховуючи зазначене, стороною обвинувачення не наведено вагомих обставин, які б свідчили про необхідність застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 369, 370, 372, 392 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: