УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Рубіжне Луганської обл., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000655 від 30.05.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000655 від 30.05.2025 за підозрою громадянки України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою громадянки України ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 366 КК України, за підозрою громадянина України ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

17.09.2025 ОСОБА_4 затримано та повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави у 300 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

На переконання органу досудового розслідування відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не призведуть до нормальної процесуальної поведінки та можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор повідомив, що з огляду на надані стороною захисту перед початком розгляду документи про стан здоров`я підозрюваної, зокрема наявності у неї ІІІ групи інвалідності, а також тяжке захворювання її сина, він не заперечував щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні та застосувати більш м`який запобіжний захід, подав відповідні письмові заперечення.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000655 від 30.05.2025 за підозрою громадянки України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою громадянки України ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 366 КК України, за підозрою громадянина України ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

17.09.2025 ОСОБА_4 затримано та повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є її причетність до вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться в повідомленні про підозру, вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2077 від 26.05.2025 з додатком;

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/1/1/4-925 від 03.07.2025 з додатком;

- листом від УСБУ в Сумській області№ 68/1/1/4-1046 від 24.07.2025 з додатком;

- Листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/1/1/4-1045 від 24.07.2025 з додатком

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/1/1/4-737 від 03.06.2025

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/1/1/4-736 від 03.06.2025

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/1/1/4-934 від 04.07.2025 з додатками (витяги з ДМСУ)

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/1/1/4-1050 від 26.07.2025 з додатками;

- листом про результати контролю за вчиненням злочину від 28.06.2025;

- листом за результатами проведення НРСД від 18.07.2025;

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/2665 від 30.07.2025 з додатками;

- листом за результатами проведення НРСД від 18.07.2025;

- листом за результатами проведення НРСД від 18.07.2025;

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/1/1/4-1039 від 22.07.2025 з додатками;

- листом допиту ОСОБА_9 від 19.06.2025;

- листом допиту ОСОБА_10 від 19.06.2025;

- листом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2025;

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/2699 від 01.08.2025;

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/2906 від 27.08.2025 з додатком;

- протоколом допиту ОСОБА_11 від. 26.08.2025;

- листом від ДПСУ №16.4/56918-25 від 22.07.2025 з додатками;

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 68/3005 від 08.09.2025;

- листом від ІНФОРМАЦІЯ_2 68/-3069 від 15.09.2025;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження обставини, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 16.097.2025, вчинила зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні органу досудового розслідування є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Так, наявність ризику переховуватися від органів досудового слідства та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років. У разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою з метою переховування від органів досудового слідства та суду, будучи обізнаною із порядком перетину державного кордону України та маючи стійкі зв`язки, у тому числі серед осіб, які можуть мати відношення до несення служби у пунктах пропуску, остання може безперешкодно покинути Україну.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Вказаний ризик варто оцінювати з урахуванням інших факторів, які підтверджують існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілого або свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що наразі не встановлено та не допитано усіх осіб, тому, перебуваючи не під вартою, ОСОБА_4 зможе вільно спілкуватись з такими особами, впливати на них шляхом тиску, погроз, підкупу чи іншим чином.

Також, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 організувала незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керувала такими діями, сприяла їх вчиненню порадами та вказівками, з корисливих мотивів, стосовно двох осіб, то остання може продовжити вказану протиправну діяльність відносно інших осіб або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, суд вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як вказано у клопотанні, органом досудового розслідування проведено обшук за місцем проживання підозрюваної, під час якого виявлено речі і документів, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак необгрунтовано які речі чи документи може знищити, сховати або спотворити підозрювана ОСОБА_4 .

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а саме її стан здоров`я, наявність у неї ІІІ групи інвалідності, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної та тяжкості висунутої підозри і зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 днів, тобто по 14 листопада 2025 року включно.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги в місті Києві.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0000655 від 30.05.2025;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Звільнити підозрювану ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення умов домашнього арешту або невиконання покладених слідчим суддею обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який призначений старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000655 від 30.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1