Справа № 639/9134/25
Провадження №1-кп/639/492/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000937 від 04.11.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бондареве, Старобільського району, Луганської області, громадянки України, із середньою освітою, яка офіційно працевлаштована у КНП «Міська клінічна лікарня №31» ХМР на посаді повара, вдова, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила злочин проти власності, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаною про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин:так, 03.11.2025 близько 14 години 10 хвилин ОСОБА_5 , перебувала у відділені жіночої консультації, на 4-му поверсі КНП «Міська поліклініка №24» ХМР за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 153, де на стільцях, що розташовані поблизу кабінету №412 побачила мобільний телефон «іРhone 11», 64 GB, модель А2221, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 (MWLX2FS/A), світло-фіолетового (Purple) кольору, який належний потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Саме в той час, у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел на вчинення крадіжки вказаного мобільного телефону, який перебував без нагляду власника на стільцях поблизу входу до кабінету №412, що розташований на 4-му поверсі КНП «Міська поліклініка №24» ХМР за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 153.

Реалізовуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто, як на її думку, із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа мобільним телефоном «іРhone 11», 64 GB, моделі А2221, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 (MWLX2FS/A), світло-фіолетового (Purple) кольору, який належить потерпілій ОСОБА_7 та, який перебував без нагляду власниці на стільцях поблизу входу до кабінету №412.

Після чого, ОСОБА_5 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 таємно заволоділа майном, належним потерпілій ОСОБА_8 , завдавши матеріальної шкоди на суму 8912 гривень 33 копійки, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №2901/25 від 11.11.2025.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останній покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті КК України та наявність підстав для застосуванням положень ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала доводи прокурора про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зібраними матеріалами справи.

Щодо заявленого нею під час досудового розслідування цивільного позову до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у сумі 8912 грн 33 коп., яка складається із вартості викраденого мобільного телефона, потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_5 їй добровільно відшкодувала 5000 грн, а тому стягненню підлягає лише 3912 грн 33 коп.

Ураховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 добровільно частково відшкодувала задану матеріальну шкоду та зобов`язується найближчим часом відшкодувати решту заподіяної шкоди, потерпіла ОСОБА_8 просила застосувати до ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України та звільнити останню від призначеного покарання з іспитовим строком.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надала пояснення щодо місця, часу, способу його вчинення так, як вони встановлені судом. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо її не карати.

Заявлений до неї під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у сумі 8912 грн 33 коп., яка складається із вартості викраденого мобільного телефона, обвинувачена ОСОБА_5 визнає у повному обсязі та повідомила, що вже добровільно відшкодувала потерпілій 5000 грн та найближчим часом зобов`язується відшкодувати їй решту суми.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила про необхідність урахувати щире каяття ОСОБА_5 , повне та беззаперечне визнання її вини, часткове добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, що, на її думку, свідчить про наявність підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 69 та 75 КК України. Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, зазначала про необхідність його часткового задоволення з урахуванням вже сплаченої ОСОБА_5 суми у розмірі 5000 грн.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності їїпозиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню освіту, офіційно працевлаштована у КНП «Міська клінічна лікарня №31» ХМР на посаді повара, вдова, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання, раніше не судима.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття .

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_5 , яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштована у КНП «Міська клінічна лікарня №31» ХМР на посаді повара, вдова, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання, раніше не судима, частково відшкодувала завдану потерпілій майнову шкоду, її вік та майновий стан, критичне ставлення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора та потерпілої, які не заперечував проти застосування до обвинуваченої положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, у зв`язку із чим вона може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України. Правові підстави для застосування до ОСОБА_5 положення ст. 69 КК України відсутні.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_5 , попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимність мети та невідворотність покарання.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8912 грн 33 коп., завданої кримінальним правопорушенням, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №2901/25 від 11.11.2025.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування 8912 грн 33 коп. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні вставленого вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачена визнала цивільний позов у повному обсязі та добровільно вже відшкодувала потерпілій 5000 грн. За таких обставин стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 підлягає сума в розмірі 3912 грн 33 коп. (8912 грн 33 коп. 5000 грн = 3912 грн 33 коп.).

Запобіжний захід щодо обвинуваченої судом не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду у розмірі 3912 (три тисячі дев`ятсот дванадцять) грн 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_9 (розрахунковий рахунок IBANUA0126618) процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №2901/25 від 11.11.2025 в розмірі 440 (чотириста сорок) грн 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- CD-R диск, на якому зафіксовано спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням положень ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1