Єдиний унікальний номер справи 188/652/23
У Х В А Л А

про призначення до судового розгляду

21 жовтня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001429 від 17 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представника потерпілого -

ОСОБА_16 С Т А Н О В И В:

Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Обвинувачені та їх захисники, представник потерпілого не заперечували проти позиції прокурора, окрім захисника ОСОБА_15 та його підзахисного. Так, захисник вказав на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, бо в ньому в п. 7 має бути зазначено розмір шкоди, а в обвинувальному акті зазначено формулювання числового виразу, яке протирічить законодавству. Так само в п. 8 зазначено загальний розмір витрат на залучення експертів, але складаючи окремо суми витрат проведених експертиз, які наведені в обвинувальному акті, то ці суми суттєво різняться.

Сторона обвинувачення та представник потерпілого заперечували щодо повернення обвинувального акту, вказавши що вимоги ст. 291 КПК України під час складання акту формально виконані, бо в ньому зазначено і розмір шкоди, і розмір витрат на залучення експертів.

Вирішуючи доводи захисника, суд зазначає, що обвинувальний акт містить вказівку на розмір шкоди, яка зазначена як «516,947 грн. 45 коп.».

Вказане формулювання може викликати у стороннього спостерігача як мінімум дві трактовки фактичної суми. В той же час, зміст обвинувального акту містить вказівку по кожному обвинуваченню щодо суми завданої матеріальної шкоди потерпілому.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що формулювання в п. 7 обвинувального акту хоча і є незрозумілим, але з огляду на вказівку матеріальної шкоди за кожним епізодом інкримінованих діянь, та тривалість підготовчого засідання в різних складах суду, не може слугувати підставою для його повернення.

В обвинувальному акті зазначено й розмір витрат на залучення експертиз в сумі, яка перевищує наведені витрати за кожним видом експертизи наведеному нижче, але під час підготовчого засідання суд не має можливості пересвідчитись в правильності розрахунків (чи всі експертизи зазначені) та їх обґрунтувань. В той же час, формальні вимоги КПК України дотримані, що також не може слугувати підставою повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, представника потерпілого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Також під час підготовчого судового засідання адвокат ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_18 заявив клопотання про повернення власнику автомобіля марки GEELY EMGRAND 7, 2016 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , в зв`язку з тим, що вказаний транспортний засіб належить дружині обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_18 і використовувався нею виключно для власних потреб. Оскільки вказаний автомобіль під час обшуку було вилучено, визнано речовим доказом у справі, але арешт на нього не було накладено, адвокат ОСОБА_17 просить повернути вказаний транспортний засіб, ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вказаний автомобіль було визнано речовим доказом, в зв`язку з чим долю речових доказів вирішує виключно суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. З думкою прокурора погодилась представник потерпілого.

ОСОБА_5 та його захисник підтримали клопотання, представник потерпілого заперечувала.

Суд враховує, що частиною першою ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Із вказаних норм слідує, що під час проведення обшуку, окрім предметів, які вилучені законом з обігу, слідчий і прокурор мають право вилучати речі та документи - які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а також мають право вилучати речі та документи - які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. При цьому статус «тимчасово вилучене майно» мають лише ті речі та документи, що вилучені під час обшуку слідчим або прокурором, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Як встановлено, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.09.2022 року у справі № 757/2333/22-к надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі, яким володіє ОСОБА_18 та користується ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки GEELY EMGRAND 7, 2016 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою відшукання і вилучення, зокрема, автомобіля марки GEELY EMGRAND 7, 2016 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та інших речей та документів відповідно до переліку визначеного ухвалою слідчого судді.

В подальшому, в ході проведення досудового розслідування 28.09.2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001429 від 17.11.2021р. автомобіль марки GEELY EMGRAND 7, 2016 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_18 на праві приватної власності.

Таким чином, віднайдення вказаного автомобіля і було метою обшуку.

З огляду на викладене, в суду не має підстав вирішувати питання про повернення вказаного автомобіля, бо судовий розгляд не розпочато, не з`ясовано чи був автомобіль засобом вчинення злочинів, та чи підлягає він спеціальній конфіскації тощо.

Тобто, оскільки розгляд кримінального провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, питання про повернення майна власнику, яке визнано речовим доказом, на даній стадії вирішити неможливо, оскільки воно стосується стадії судового розгляду та дослідження документів і речових доказів.

Виходячи з викладеного, клопотання адвоката ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_18 про повернення майна, є таким, що не підлягає задоволенню.

Крім цього, у підготовчому засіданні до суду звернулись заставодавці ОСОБА_19 та ОСОБА_11 з клопотаннями про повернення застави, внесеної ними за обвинуваченого ОСОБА_5 (399000 грн. та 74871 грн. відповідно). Дана застава була внесена як альтернатива триманню під вартою, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 04 жовтня 2022 року.

Вмотивовані клопотання тим, що термін дії застави встановлено 2 місяці, тому відповідно до ст. 203 КПК України ухвала припинила свою дію.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує, що частиною 1 статті 182 КПК України визначено, що застава застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. При цьому застава не є забезпеченням виключно додаткових обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а є також забезпеченням виконання інших процесуальних обов`язків, передбачених КПК України для підозрюваних, обвинувачених.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Таким чином, застосований запобіжний захід у вигляді застави за приписами ч. 11 ст. 182 КПК України діє упродовж усього кримінального провадження, якщо інше не буде встановлено судовим рішенням, бо саме для забезпечення виконання вказаних обов`язків у подальшому протягом усього кримінального провадження і застосовується такий запобіжний захід як застава.

Тому в даних клопотаннях необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на 21 жовтня 2025 року в 17 год. 35 хв.

Кримінальне провадження розглядати колегіально у складі трьох суддів.

Викликати в судове засідання:

прокурора

обвинувачених,

захисників обвинувачених,

представника потерпілого.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_18 про повернення майна відмовити.

Відмовити в клопотанні заставодавцівОСОБА_19 та ОСОБА_11 про повернення розміру застави.

Змінений цивільний позов долучити до матеріалів провадження та надіслати учасникам провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3