Справа № 645/5836/24
Провадження № 1-кп/645/136/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2026 р. Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,

Захисника адвоката ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001214 від 28.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Прокурор у кримінальному провадженні Немишлянського окружної прокуратури міста Харкова, звернувся з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування зазначив, що підстави застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме останній може переховуватись від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що його обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, умисно переховується від суду тим самим перешкоджаючи в прийнятті законного, вмотивованого та обґрунтованого рішення в розумні строки. Встановлено, що судом неодноразово виносились ухвали про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 в судові засідання. У судові засідання обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомив. Ухвали суду про здійснення приводу у відношенні обвинуваченого залишаються невиконаними, у зв`язку з тим, що місцезнаходження обвинуваченого невідомо. На теперішній час ОСОБА_5 продовжує ухилятися від суду, тим самим перешкоджає суду в прийнятті законного, вмотивованого та обґрунтованого судового рішення у розумні строки. Також, встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та саме можливість призначення покарання обвинуваченому у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу втечі останнього, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Позиція сторін.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду підтримав клопотання та зазначив, що обвинувачений не виконує свій процесуальний обов`язок, не прибуває до суду та не повідомляє суд про причини своєї неявки, за місцем свого проживання відсутній. Крім того, обвинувачений не повернувся після відпустки за станом здоров`я до розташування 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , його місце знаходження не визначене, на зв`язок не виходить та на телефонні виклики не відповідає, що свідчить про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, призваним за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання та вказав, що він не з`являвся до суду, так як він воював з грудня 2024 року. У лютому 2025 року він отримав поранення, коли повернувся після реабілітації додому, в нього була контузія. Також зазначив, що він не ухилявся від судових засідань, в розшук його не подавали, весь час був вдома. Про те, що є справа дізнався з ДІЇ. На даний час має бажання пройти ВЛК та повернутись на службу. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Всю серйозність обвинувачення йому зрозуміла.

Захисник ОСОБА_4 підтримала позицію обвинуваченого та вказала, що просить відмовити в клопотанні прокурора та обрати домашній арешт чи особисте забов`язання до її підзахисного.

Стислий опис обставин справи щодо порушеного питання.

30.09.2024 в провадження Немишлянського (ст. назва Фрунзенський) районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001214 від 28.08.2024 від 05.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

У судові засідання обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток.

Ухвалою від 06.05.2025 суд за клопотанням прокурора застосував до обвинуваченого ОСОБА_5 примусовий привід у судове засідання 19.06.2025.

Застосований до ОСОБА_5 привід не виконаний.

Згідно інформації з військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 військовослужбовець, 03.04.2025 не повернувся до військової частини НОМЕР_1 та вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

За результатами виконання матеріалів щодо вручення судової повістки про виклик ОСОБА_5 в судове засідання з розгляду кримінального провадження встановлено, що вручити судову повістку обвинуваченому ОСОБА_5 не представилось можливим з підстав відсутності останнього за місцем проживання,, з отриманих пояснень сусідів місце перебування ОСОБА_5 не встановлено, телефон відсутній.

Ухвалою суду від 19.06.2025 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5

05.01.2026 прокурор через канцелярію суду подав клопотання про оголошення розшуку обвинуваченого та підтримав подане ним клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 20.01.2026 провадження у кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України поновлено.

Ухвалою суду 21.01.2026 оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надано дозвіл на затримання обвинуваченого.

14.02.2026 до суду надійшло повідомлення про затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Джерела права та акти їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали.

У ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чернігів, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проходив військову службу за мобілізацією на посаді стрільця- снайпера 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу, 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_2 ЗСУ, у військовому званні «солдат»; згідно доповіді від 03.04.2025 за фактом самовільного залишення частини, солдат ОСОБА_5 не повернувся після відпустки за станом здоров`я до розташування 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , його місце знаходження не визначене, на зв`язок не виходить та на телефонні виклики не відповідає, що свідчить про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, призваним за мобілізацією; має середньо-технічну освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; у судові засідання обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, в зв`язку з чим, виносились ухвали про примусовий привід обвинуваченого в судові засідання.

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Ризик переховування від органів поліції та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами, так як санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Стосовно ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вбачає ймовірність можливості обвинуваченого не з`являтися до суду. Оскільки у судові засідання обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомив. Ухвали суду про здійснення приводу у відношенні обвинуваченого залишалися невиконаними, у зв`язку з тим, що місцезнаходження обвинуваченого було невідомо. Крім того при з`ясуванні обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній не працює, отже, іншого джерела заробітку в обвинуваченого немає, не має стійких соціальних зв`язків. Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні також знайшов своє підтвердження ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким.

Під час вирішення клопотання судом вивчена можливість застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 4, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України та оцінюючи характер та обставини справи, в тому числі, і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненніінкримінованих кримінальних правопорушень, суд на сьогодні не вважає можливим застосувати інші запобіжні заходи.

Даних про стан здоров`я, що унеможливлюють прибування обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність обрання обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, з визначенням розміру застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З цих підстав та керуючись ст. 177, 178, 194 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 12 квітня 2026 року.

Зобов`язати прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його тримання під вартою.

Визначити суму застави у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560,00 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача Державна казначейська служба України (м. Київ), код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок: UA 0006674).

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем до сплину терміну тримання під вартою обвинуваченого.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою - до 12 квітня 2026 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде виготовлено 16 лютого 2026 року.

Головуючий суддя:

Копію ухвали отримав «____»_______ 2026 року о «____» год. «____» хв. ОСОБА_5