Справа №567/1706/25
Провадження №1-кп/567/150/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів

медичного характеру - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді утримання у закладі з надання психіатричної допомоги у кримінальному провадженні за клопотанням прокурора Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури про застосування відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, примусових заходів медичного характеру, -

встановив:

В провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за клопотанням прокурора Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури про застосування відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, примусових заходів медичного характеру.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 30.06.2025 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.

На підставі висновку судово-психіатричної експертизи №231/25 від 04.09.2025 року ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 22.09.2025 року щодо ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КП "Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка" Рівненської обласної ради, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.09.2025 року.

Ухвалою суду від 25.09.2025 року продовжено застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді утримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

17.11.2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , так як попередній строк обрання запобіжного заходу завершується, а кримінальне провадження на даний час перебуває на розгляді у суді.

В обґрунтування клопотання вказує, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу та в подальшому при його продовженні, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, а застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити його належної поведінки та запобігти вищевказаним ризикам.

Посилається на те, що ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання його нічого не утримує, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та в разі доведення вини ОСОБА_6 , йому може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Окрім того, вказує, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, оскільки наявні докази того, що ОСОБА_6 погрожував фізичною розправою свідку ОСОБА_10 , через яку, а також безпосередньо, може незаконно впливати і на потерпілу ОСОБА_8 , яка є рідною сестрою свідка, чинячи на останніх тиск, з метою зміни ними показань.

Також посилається на те, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше вчиняв суспільно-небезпечні діяння, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення виконання особою, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідка, ухилення від виконання процесуальних обов`язків, просить продовжити строк запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 з підстав, викладених у ньому, та просив продовжити застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Вважає, що даний запобіжний захід сприятиме запобіганню настання вказаних ризиків та забезпечить належну процесуальну поведінку особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила судове засідання проводити у її відсутності та продовжити обраний раніше ОСОБА_7 запобіжний захід.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти продовження щодо нього запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку зазначила, що покладається на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку підтримав позицію особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, дослідивши доводи, наведені прокурором в обґрунтування продовження застосування особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.ст.177-178 КПК України відносно особи ОСОБА_6 , приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 30.06.2025 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.

На підставі висновку судово-психіатричної експертизи №231/25 від 04.09.2025 року ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 22.09.2025 року щодо ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КП "Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка" Рівненської обласної ради, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.09.2025 року.

При цьому, було взято до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки тяжкого злочину та наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою суду від 25.09.2025 року продовжено застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді утримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Під час встановлення ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи таку поведінку обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

При зміні запобіжного заходу на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку було враховано наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, буде переховуватись від суду та не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому зважаючи, що ОСОБА_6 не має міцних родинних та соціальних зв`язків та за відсутності обставин, які можуть утримувати його за місцем проживання, з метою уникнення відповідальності за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, він може покинути межі міста Острог та Острозької територіальної громади та ухилитися від суду.

Водночас тяжкість покарання не визначається як обов`язкова підстава для застосування запобіжного заходу. Разом з тим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Окрім того, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу та свідка ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, оскільки наявні докази того, що він погрожував фізичною розправою свідку ОСОБА_10 , через яку, а також безпосередньо, може незаконно впливати і на потерпілу ОСОБА_8 , яка є рідною сестрою свідка, чинячи на останніх тиск, з метою зміни ними показань.

Окрім того, станом на даний час у кримінальному провадженні, яке перебуває у провадженні суду, потерпіла та свідки по суті ще не допитані. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду - безпосереднього отримання судом показань від свідків і потерпілих та дослідження їх судом.

Водночас прокурором доведено, що ОСОБА_6 може вчиняти інші суспільно-небезпечні діяння та продовжити свою злочинну діяльність, оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, та враховуючи відомості, які характеризують суспільну небезпеку вчинених ним дій,суд вважає, що наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, відсутність міцних соціальних зв`язків особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру в місці його постійного проживання, а також бере до уваги відомості про його особу, наявне у останнього психічне захворювання та характер вчиненого суспільно небезпечного діяння.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, утриманців не має.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно в судовому засіданні встановлено, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховані при обранні запобіжного заходу та в подальшому при його продовженні, а також на які посилається прокурор у клопотанні, продовжують існувати та не зменшилися та станом на даний час не встановлено, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити його належну поведінку та запобігти зазначеним ризикам.

Суд зауважує, що на даний час, є достатні підстави вважати, що стан психічного здоров`я ОСОБА_6 не змінився та таких доказів суду не надано.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено, наявність підстав, які зумовили обрання такого виду запобіжного заходу, як поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, в судовому засіданні не спростовано.

Враховуючи наведене, з метою недопущення впливу на хід судового розгляду, суд вбачає фактичні та правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_6 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку є висновок судово-психіатричного експерта №231/25, а також, наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше суспільно-небезпечне діяння.

Також суд враховує, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає і сторона обвинувачення, та який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому суд вважає, що запобіжний захід обраний ОСОБА_7 відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, надасть можливість запобігти перешкоджанню інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, від суду.

Відповідно до листа Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" № 1.1/4-2021 від 16.10.2025 р. ОСОБА_6 з 01.10.2025 р. по даний час перебуває у вищевказаній установі у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді утримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Аналізуючи при цьому в сукупності всі обставини справи, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку щодо ОСОБА_6 слід продовжити та вважає, що обраний запобіжний захід є достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання начальника Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді утримання у закладі з надання психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України -задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді утримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме Дніпровська філія "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", строком на 60 днів - до 17 січня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Повний текст ухвали суду оголошено 19 листопада 2025 року о 15 год. 30 хв.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1