Провадження № 1-кс/638/2898/25
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківського районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000741 від 26.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчим відділом Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000741 від 26.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом того, що 25.11.2025 о 23 год. 18 хв. до чергової частини Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від співробітника ТОР 0521 в Харківській області про те, що під час патрулювання району 25 листопада 2025 року о 23 год. 18 хв за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, буд. 32 було зупинено транспортний засіб марки «Опель Земфіра» з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки документів надав посвідчення водія з ознаками підробки.

Відомості про вказаний факт внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000741 за попередньою правовою кваліфікацією передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

26.11.2025 у період часу з 00 год. 01 хв. до 00 год. 10 хв. дізнавачем СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_5 було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, буд. 32, де у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий ТСЦ №4641 України від 11.10.2025 року.

Вилучене водійське посвідчення серії ВРХ346663 поміщено та упаковано до сейф-пакету NPU 5108662.

Згідно рапорту інспектора взводу 1 роти ТОР в Харківській області ОСОБА_6 25.11.2025 під час несення служби за адресою: м. Харків, пр-т Науки, біля буд.32 було зупинено автомобіль « Опель Земфіра» з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія з ознаками підробкиЗа базою ІПНП гр. ОСОБА_4 , посвідчення водія не отримував.

25.11.2025 вилучене в ході огляду місця події водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом.

На підставі вищевикладеного у органа досудового розслідування є підстави вважати, що водійське посвідчення серії НОМЕР_3 має ознаки підробки, у зв`язку з чим, для з`ясування істини по кримінальному провадженню необхідно призначити судову технічну експертизу.

27.11.2025 прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено під час проведення огляду місця події від 26.11.2025 року. Визначити місцем зберігання вказаного майна - камеру схову Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103.

В обґрунтування клопотання зазначив, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій, а також зазначив, що майно, яке вилучене в ході огляду місця події від 26.11.2025 року, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в подальшому може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речових доказів у кримінальному провадженні, а саме з метою встановлення наявності факту придбання наркотичних засобів, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Неявка власника не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

На підставі викладеного, з урахуванням положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів, що вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, при цьому потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, оскільки без застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження неможливе збереження зазначеного майна.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), оскільки ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно та повернення особі, у якої воно було вилучене, може призвести до його втрати, пошкодження.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед іншого зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 358,372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000741 від 26.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено під час проведення огляду місця події від 26.11.2025 року.

Визначити місцем зберігання вказаного майна - камеру схову Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1