Номер справи 171/3527/25
Номер провадження 1-кп/171/510/25
ВИРОК

Іменем України

08.10.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 02.09.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нововоронцовка, Херсонської області, громадянина України, українця, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, одруженого, пенсіонера, не маючого на утримані малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , з 09.08.2025 по 31.08.2025, точного часу встановити не надалось можливим, перебував по вулиці Локомотивна в місті Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області де побачив металеві труби, що належать КП «Апостоловеводоканал» та знаходились вздовж узбіччя вказаної вулиці, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаної вулиці.

З цією метою ОСОБА_4 попередньо впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно в період часу з 09.08.2025 по 31.08.2025, більш точного часу встановити не надалось можливим, шляхом вільного доступу на вулиці Локомотивна в місті Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, де реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрав з узбіччя дороги вулиці Локомотивна в місті Апостолове металеві труби протяжністю 510 м., товщиною 5 мм., балансовою вартістю 8 510 гривень 40 копійок, завдавши матеріального збитку КП «Апостоловеводоканал» АМР.

Після цього, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав КП «Апостоловеводоканал» АМР майнової шкоди на загальну суму 8 510 гривень 40 копійки.

ОСОБА_4 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 р. № 478/2025.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

24 вересня 2025 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000221 від 02.09.2025 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 52, 468-470, 472, 473 КПК України.

Згідно даних угоди прокурор і підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних обставин для даного кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Захисник також просив затвердити угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості від 24.09.2025 року затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Від представника потерпілої сторони ОСОБА_7 в матеріалах справи міститься згода на укладення угоди про визнання винуватості, а також заява про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з положень пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно з частиною 5 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

На запитання суду обвинувачений пояснив, що зміст обвинувачення, правова кваліфікація дій, вид, міра та порядок виконання передбаченого угодою покарання йому зрозуміла, укладання угоди є добровільним, відносно нього не застосовувалось насильство, примус, погрози та укладення угоди не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 473 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбаченої ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд приходить до висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, а саме: дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченої ОСОБА_4 , який одружений, пенсіонер, не має на утримані малолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 5 ст.12 КК України діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 - є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не виявлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, у межах, визначених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, враховуючи особу обвинуваченої, яка свою вину у вчиненому визнала повністю та щиро розкаялася, раніше не судима, суд вважає за можливе застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому КП «Апостоловеводоканал» АМР» становить 8 510 гривень 40 копійки, яку не відшкодовано.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.09.2025 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000221 від 02.09.2025 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ, а саме: оптичний носій диск «DVD» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1