Провадження № 1-кп/175/1615/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000372 від 30.03.2025 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яковлівка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, тимчасово не працевлаштованого, який є особою з інвалідністю ІІ групи, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , вперше притягається до кримінальної відповідальності,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

30.03.2025 приблизно о 13:20 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно працездатним транспортним засобом автомобілем марки «Renault» моделі «Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажирами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухався внутрішньо-дворовою дорогою від буд. 40 вул. Ярослава Мудрого, в напрямку проїзної частини вул. Ярослава Мудрого в м. Краматорську Донецької області.

В цей час, проїзною частиною вул. Ярослава Мудрого, в напрямку від проспекту Незалежності (колишня назва - вул. Двірцева) до вул. Катеринича, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи технічно працездатним транспортним засобом автомобілем марки «BMW» моделі «316I», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під`їхавши до проїзної частини вул. Ярослава Мудрого, водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п.п.10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»

п. 10.2. «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачити, не приділив належної уваги тому, що його дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП, розпочав рух, та, виїжджаючи на проїзну частину вул. Ярослава Мудрого з придворової території буд. 40, не надав дорогу транспортному засобу автомобілю марки «BMW» моделі «316I», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , що, у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації та переростання її в ДТП, а саме зіткнення керованого ним транспортного засобу з автомобілем марки «BMW» моделі «316I», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті даної дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді:закритого перелому лонної та сідничної кісток праворуч зі зміщенням уламків, закритого перелому внутрішньої кісточки правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, рвано-забійних ран лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потребують для свого загоєння довготривалий строк лікування понад 21 добу (3 тижні), потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку на тлі ДЕП, церебрального атеросклерозу, судинної енцефалопатії, багатоуламкових переломів лицьового скелета, основи черепа, гемосинуса, пневмоцефалії, багаточисленних забоїв, забойних ран обличчя, голови, грудної клітки праворуч, таза, травматичного вивиху, 21Т12 зубів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Порушення водієм автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події тазаподіяними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 29 серпня 2025 року відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та підозрюваний уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Сторони узгодили призначення покарання підозрюваному за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного судом покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

В підготовче судове засідання потерпілі не з`явились, про дату, час і місце підготовчого судового засідання повідомлялись належним чином, однак їх неявка не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання. Крім того, потерпілими в цьому кримінальному провадженні були надані прокурору письмові заяви про надання згоди на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана не лише державним чи суспільним інтересам, а також правам та інтересам окремих осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні як потерпілі та ними надано письмову згоду прокурору на укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ЯКІ ПОМ`ЯКШУЮТЬ АБО ОБТЯЖУЮТЬ ПОКАРАННЯ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, , на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться, не працевлаштований, особа з інвалідністю другої групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді трьох років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ, ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМ КЕРУВАВСЯ СУД.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 серпня 2025 року, укладену між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

автомобіль «BMW 361I», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що переданий на зберігання ОСОБА_8 згідно з розпискою, повернути законному володільцю;

автомобіль «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , що переданий на зберігання ОСОБА_4 згідно з розпискою, повернути законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 )на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 8022 (вісім тисяч двадцять дві) гривні 60 копійок.

Скасувати арешти майна у кримінальному провадженні № 0000372 від 30.03.2025, накладені ухвалами слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1