У Х В А Л А

Іменем України

06 січня 2026 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001253 від 23.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Олевськ Житомирської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

встановив:

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-XІІ) у редакції, чинній до 01 січня 2015 року - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, в тому числі, виключено зі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» положення про виплату підвищення непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, з 17 липня 2018 року відновила дію редакція статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була чинною до 01 січня 2015 року.

Відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету міністрів Української РСР від 27.07.1991 №106 визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких с. Тепениця Олевської ОТГ Коростенського району Житомирської області.

Так, 09.10.2023 у ОСОБА_4 , яка будучи обізнанною у положеннях законодавства щодо підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами Державного бюджету України) шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09.10.2023 ОСОБА_4 звернулась до Особи 1, матеріали відносно якої виділнені в кореме кримінальне провадження та керуючись корисливим мотивом висловила прохання щодо реєстрації свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою підготовки та подання до Житомирського окружного адміністративного суду позову із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями щодо проживання за вказаною адресою та отримання шляхом обману підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, без фактичного проживання на території радіаційного забруднення, тобто з метою усунення перешкод та створення умов для вчинення кримінального правопорушення. На що Особа 1 погодився та вступив з ОСОБА_4 у попередню злочинну змову, взявши на себе роль пособника вчинюваного кримінального правопорушення.

У подальшому, 09.10.2023 о 14 год. 33 хв. ОСОБА_4 та Особа 1, діючи в межах попередньої змови, керючись корисливим мотивом, звернулись до Олевської міської ради, що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Олевськ, вул. Володимирська, 2 з метою реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та адміністратором Центру надання адміністративних послуг Олевської міської ради прийнято заяву від ОСОБА_4 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларовного/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на підставі згоди влансика приміщення Особи 1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , про що останній видано витяг з реєстру територіальної громади номер 2023/008151143.

Далі, ОСОБА_4 звернулась із письмовим зверненням до ГУ ПФУ в Житомирській області з метою виплати вказаного підвищення до пенсії та 09.11.2023 отримав відмову у виплаті підвищення до пенсії.

В подальшому, 15.11.2023 з метою подальшого оскарження бездіяльності ГУ ПФУ Житомирській області ОСОБА_4 отримала довідку №2513 про реєстрацію та проживання за адресою: Житомирська область, Коростенський район, с. Тепениця від Тепеницького старостинського округу із внесенням відповідних відомостей до погосподарської книги №3 Тепеницького старостинського округу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ГУ ПФУ Житомирській області, 24.11.2023 ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом про зобов`язання проведення перерахунку і виплати коштів із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями про її проживання у зоні гарантованого добровільного відселення внаслідок авірії на ЧАЕС, а саме с. Тепниця Коростенського району Житомирської області до Житомирського окружного адміністративного суду.

Після цього, 27.12.2023 за результатом розгляду вказаного адміністративного позову ОСОБА_4 ухвалено рішення у справі №240/33125/23, яким позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ Житомирській області здійснити з 01.11.2023 нарахування та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

На підставі вказаного рішення Житомирського окружного адміністративного суду у період з 01.03.2024 по 31.12.2024 ГУ ПФУ Житомирській області, працівники якого не були обізнані про злочинні наміри групи, ОСОБА_4 виплачено грошові кошти в сумі 32000 грн., як підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою з Особою 1, як пособником вчинюваного кримінального правопорушення, шляхом обману заволоділи грошовими коштами Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на загальну суму 32000 грн., чим спричинили матеріальної шкоди на вищевказану суму.

У судовому обвинувачена заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 2 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, вказала на те, що шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі, в сумі 32000 грн, про що вказують копії квитанцій, які було надано суду.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання адвоката.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд клопотання без її участі, не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом; якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути це клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Згідно зі ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

ОСОБА_4 роз`яснено право на звільнення від кримінальної відповідальності, враховуючи положення ст. 48 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 повністю відшкодувала завдану нею матеріальну шкоду, змінила місце реєстрації АДРЕСА_1 на місце свого фактичного проживання, що є підставою для припинення отримання нею підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, вжиття всіх можливих заходів щодо усунення причин, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення та повне відшкодування завданої шкоди, встановлено, що ця особа перестала бути суспільно небезпечною, а вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність.

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України.

Вказаними діями державному бюджету України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () завдано матеріальної шкоди в сумі 32000 грн, яку ОСОБА_4 відшкодовано в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого слід залишити без розгляду.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 КК України, ст. 284 286 КПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України на підставі статті 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001253 від 23.06.2025 року відносно ОСОБА_4 за ст. 190 ч. 2 КК України - закрити.

Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відшкодування майнової шкоди на загальну суму 32000 (тридцять дві тисячі) грн. залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1