Справа № 715/4252/25
Провадження № 1-кс/715/368/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшої слідчої відділення № 3 (селище Глибока) слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0003651 від 06.11.2025 року, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча відділення №3 (смт. Глибока) слідчого відділу Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотання про арешт майна. В клопотанні посилається на те, що в провадженні відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003651 від 06.11.2025 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 листопада 2025 року до ВП №5 (селище Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області надійшли матеріали НОМЕР_1 прикордонного загону про те, що громадянин ОСОБА_6 та інші невстановлені на даний час особи з корисливих мотивів здійснюють незаконне переправлення громадян України чоловічої статі віком від 23 до 60 років, які підпадають під ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період дії правового режиму «воєнний стан» через державний кордон України, за грошову винагороду в сумі 8000 доларів США шляхом організації зазначеної вище протиправної діяльності, а також забезпечення її необхідними для цього засобами, а також відповідають за доставку осіб призивного віку до прикордоння, з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон з території України до Республіки Румунія.

06.11.2025 року відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

05.12.2025 року в ході затримання та проведення огляду місця події в межах населеного пункту с. Червона Діброва Чернівецького району Чернівецької області у громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Чернівці було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone XR» з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 .

05.12.2025 року мобільний телефон марки «iPhone XR» з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

05.12.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.3 ст.332 КК України.

На підставі викладеного просить суд накласти арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, мобільний телефон марки «iPhone XR» з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речового доказу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, його захисник адвокат ОСОБА_8 направив до суду заяву, в якій справу просить розглядати без його участі.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до таких висновків.

Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що 06.11.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

З матеріалів, доданих до клопотання, зокрема постанови про визнання речовим доказом від 05.12.2025 року, вбачається, що мобільний телефон марки «iPhone XR» з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 було визнано речовим доказом у матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003651.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 ч. 2 цієї ж статті вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що мобільний телефон марки «iPhone XR» з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, вважаю, що з метою забезпечення збереження потенційно наявних на ньому слідів вчинення злочину, проведення певних слідчих дій з телефоном, на нього слід накласти арешт.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вирішуючи питання щодо підставності клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone XR» з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 , вважаю, що спосіб обмеження права власності, визначений в клопотанні, на даний час є співмірним з цілями і завданнями кримінального провадження № 0003651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Стороною обвинувачення було в повному обсязі доведено доказову вагу зазначеного мобільного телефону в даному кримінальному провадженні. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що арешт майна в будь-якому випадку є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, а норми КПК не позбавляють можливості власника майна звернутися до слідчого судді чи суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшої слідчої відділення № 3 (селище Глибока) слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0003651 від 06.11.2025 року, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на мобільний телефон марки «iPhone XR» з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речового доказу.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: