Справа №337/5250/24
Номер провадження 1-і/337/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши подання Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну порядку та способу виконання рішення

встановив:

22.10.2025 року державний виконавець Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, у якому просить на підставі ст. 435 ЦПК України, п.14 ч. 1 ст. 537 КПК України, змінити спосіб та порядок виконання рішення, а саме: 2 гранати М67, 2 гранати Ф1, 2 гранати RH01, 1 гранату РГ-42, 400 бойових патронів калібру 5,45х39 мм, безоплатно вилучити та знищити, виконання знищення речових доказів покласти на спеціально уповноважений орган - Головне управління Національної поліції в Запорізькій області.

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у Хортицькому відділі державної виконавчої служби місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 76864519 з примусового виконання виконавчого листа №337/5250/24, виданого 03.12.2024 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про примусове безоплатне вилучення у власність держави 2 гранати М67; 2 гранати Ф1; гранати RH01; 1 гранату РГ-42; 400 бойових патронів калібру 5,45x39 мм., з метою подальшої передачі вилученого майна на користь Збройних Сил України. Зазначене виконавче провадження було відкрито 21.01.2025 року.

15.04.2025 року державним виконавцем ОСОБА_4 було описано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

15.04.2025 за вих. № 34605/29.25-41 державним виконавцем було направлено лист до Запорізької обласної військової адміністрації щодо безоплатної передачі конфіскованої арештованого майна. Зазначена інформація була розміщена Запорізькою обласною адміністрацією за відповідним посиланням, однак рішення про безоплатну передачу не буї прийнято у зв`язку з відсутністю заявок. Інформація про майно, яка вже надсилалося до обласної військової адміністрації та стосовно якого не було прийнято рішення про безоплатну передачу, повторно не надсилається.

В судове засідання державний виконавець та прокурор не з`явилась, що не перешкоджає розгляду подання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 03.10.2024 року застосовано у кримінальному провадженні №0000240 спеціальну конфіскацію, а саме примусово безоплатно вилучити у власність держави 2 гранати М67; 2 гранати Ф1, 2 гранати RH01; 1 гранату РГ-42; 400 бойових патронів калібру 5,45х39мм, з метою подальшої передачі вилученого майна на користь Збройних Сил України.

Ухвала суду від 03.10.2024 року набрала законної сили та була направлена до Хортицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для виконання.

Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України, на яку посилається виконавець, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. На підставі ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Ухвала суду від 03.10.2024 року постановлена у кримінальному провадженні, за правилами КПК України, отже доводи державного виконавця щодо можливості зміни способу та порядку виконання ухвали суду про спеціальну конфіскацію на підставі ст. 435 ЦПК України безпідставні, оскільки судове рішення в цивільному судочинстві, передбачене ст. 258 ЦПК України, не ухвалювалось.

Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України (ст. 533 КПК України).

Згідно зі ч. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Стаття 535 КПК України встановлює, що судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження. Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частинами 1-3 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п. 5 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985 затверджено Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби.

Відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985 реалізація майна, конфіскованого за рішенням суду і переданого органам державної виконавчої служби здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У п. 8 цього Порядку передбачено, що мисливська вогнепальна, пневматична і холодна зброя, боєприпаси до зброї, а також засоби самооборони, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії, реалізуються в установленому законодавством порядку.

Пунктом 25 Порядку встановлено, що тимчасово, на період воєнного стану в Україні, за рішенням керівника обласної військової адміністрації конфісковане за рішенням суду і передане органам державної виконавчої служби майно може бути безоплатно передано Збройним Силам, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держприкордонслужбі, МВС, Національній поліції, ДСНС, Управлінню державної охорони, Держспецзв`язку, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, державним органам, установам (організаціям), які утримуються за рахунок бюджетних коштів, для потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, забезпечення енергетичної безпеки держави, продовольчої безпеки населення.

Органи державної виконавчої служби, яким конфісковане за рішенням суду майно передано для подальшого розпорядження, щомісяця 5 числа надсилають інформацію про наявність описаного державними виконавцями майна (у тому числі переданого митниці на зберігання), крім того, що передано на реалізацію, до відповідної обласної військової адміністрації за місцем розташування такого майна. Інформація про майно, яка вже надсилалася до обласної військової адміністрації та стосовно якої не було прийнято рішення про безоплатну передачу, повторно не надсилається.

Розпорядження майном, яке у строки, визначені абзацом п`ятим цього пункту, не визначено обласною військовою адміністрацією необхідним для потреб оборони та національної безпеки, здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Суду не надано відомостей про те, що органом державної виконавчої служби було вжито усіх заходів, передбачених п. 25 Порядку, щодо розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду.

Крім того статтею 537 КПК України не передбачена можливість зміни способу та порядку виконання ухвали суду про застосування спеціальної конфіскації.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для для зміни способу та порядку виконання ухвали суду про спеціальну конфіскацію і про недоцільність знищення будь-яких боєприпасів в період воєнного стану, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 100, 537 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну порядку та способу виконання рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1