Справа № 450/1344/24 Провадження № 1-в/450/71/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити подання в.о. начальника Львівського РВ №3 філії ДУ «ЦП» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання,-

в с т а н о в и в:

16.12.2025 в.о. начальник відділу Львівського РВ №3 філії ДУ «ЦП» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання, оскільки під час перебування на обліку засуджений не з`явився на планову реєстрацію 05.02.2025 без поважних причин. 06.02.2025 він прибув до органу пробації та надав пояснення, за результатами чого йому було винесено письмове попередження. 07.05.2025 ОСОБА_4 повторно не з`явився на реєстрацію та не прибув за викликами від 16.05.2025 і 29.05.2025. Так, 23.05.2025 засуджений повідомив про свою мобілізацію до ЗСУ. За результатами перевірки встановлено, що він проходив військову службу у військових частинах НОМЕР_1 та 9930, після чого був направлений до військової частини НОМЕР_2 . Також, 26.09.2025 надійшла інформація, що ОСОБА_4 зарахований у розпорядження начальника прикордонної служби як військовослужбовець, щодо якого понад 10 днів відсутні відомості про місцезнаходження. 08.10.2025 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину з 28.07.2025, чим унеможливив здійснення нагляду та вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України. ОСОБА_4 скеровувалися виклики для явки до органу пробації на 17.10.2025 та 29.10.2025, за якими він не з`явився. 22.10.2025 встановлено, що 18.10.2025 його було затримано та доставлено до військової служби правопорядку. Згідно з рапортом військової частини НОМЕР_2 , 05.11.2025 ОСОБА_4 добровільно прибув до місця дислокації після самовільного залишення частини.

Таким чином, зібрана уповноваженим органом з питань пробації інформація свідчить про те, що ОСОБА_4 протягом випробувального терміну порушив умови та порядок відбування покарання, що виразилось у його неявці без поважних на те причин до уповноваженого органу з питань пробації у встановлені дні на реєстрацію, а саме: 05.02.2025, 06.08.2025, 03.09.2025, 01.10.2025. Враховуюче викладене, просить винести рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

Учасники в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, однак 19.12.2025 від в.о. начальника Львівського РВ №3 ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд у її відсутності, дане подання підтримує. Прокурор Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_6 22.12.2025 подала заяву про розгляд у її відсутності, щодо подання зазначила, просить повернути на доопрацювання, оскільки органом пробації не долучено офіційну інформацію з військової частини щодо повернення ОСОБА_4 до військової служби.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали подання, дійшов висновку, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст.166 КВК України, зокрема у ч.2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч.3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, уповноважений орган пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з повідомленням №805 військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 27.06.2025, ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 10.05.2025 по 26.05.2025 та вибув для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до відповіді №1019 від 15.08.2025 надано витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 18.07.2025 № 998-ОС про те, що солдат ОСОБА_4 вибув для подальшого проходження служби у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ).

Як вбачається з повідомлення № 1274 від 08.10.2025 військової частини НОМЕР_2 , військовослужбовець ОСОБА_4 , знаходиться у самовільному залишенні військової частини з 28.07.2025, що робить неможливим виконання командиром частини вимог Наказу № 337 від 17.09.2020, щодо здійснення нагляду за поведінкою засудженого військовослужбовця, також повідомили, що він відсутній на службі без поважних причин та проводить час на власний розсуд, тим самим вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Однак, відповідно до скерованого військовою частиною НОМЕР_2 Рапорту від 06.11.2025 військовослужбовця ОСОБА_4 , з якого вбачається, що він 05.11.2025 добровільно прибув до місця тимчасової дислокації особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 , після самовільного залишення ним частини. В якому просить дати вказівку відповідним посадовим особам про поновлення його на всі види забезпечення.

Таким чином на даний час ОСОБА_4 не уникає прибуття до органу пробації, однак з об`єктивних причин не може прибути, оскільки останній проходить військову службу у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали особової справи № 54/2024 ЗВП, заведеної на засудженого ОСОБА_4 , суд приходить висновку, що у задоволенні подання слід відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про грубе систематичне порушення засудженим обов`язків, встановлених вироком суду, які б давали підстави для скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання у відповідну установу. Окрім цього, доказів щодо перебування засудженого в самовільному залишенні військової частини судом не знайдено та органом пробації не доведено.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволені подання про направлення засудженого до місця відбування покарання слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 369-372, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

в задоволенні подання в.о. начальника Львівського РВ №3 філії ДУ «ЦП» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_7