Справа № 488/1514/20
Номер провадження № 1-кп/488/44/26
У Х В А Л А

19.01.2026 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»),

осіб, відносно яких вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру:

ОСОБА_8 (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), його законного представника ОСОБА_9 , його захисника адвоката ОСОБА_10 ;

ОСОБА_11 , його законного представника ОСОБА_12 (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»), його захисника адвоката ОСОБА_10 , розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітніх:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до клопотання, 11.01.2020 року в денний час у ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_11 виник умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло ОСОБА_5 з використанням іншого предмету. Так, діючи з прямим умислом, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є недієздатною особою, інвалідом дитинства першої групи, який фактично перебуває у безпорадному стані, зустріли його поблизу магазину «Продукти», який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Станіславського, 80-А, та запропонували піти з ними до гаражних приміщень, що розташовані неподалік від зазначеного магазину на відстані близько 100 метрів, де сказали потерпілому приспустити штани та нижню білизну, після чого, всупереч волі потерпілого, який за своїм фізичним і психологічним станом не міг чинити опір, по черзі вчинили дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням в тіло ОСОБА_5 з використанням предмету у вигляді фрагменту гілки.

Т.в.о. заступника начальника СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором, про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітніх на час вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вигляді передачі їх під нагляд матері у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 14.01.2020 року за ч. 1 ст. 152 КК України.

У судовому засіданні від законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 надійшла заява про відмову від підтримання приватного обвинувачення у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, та закриття кримінального провадження, а також про відмову від цивільного позову до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 клопотання потерпілої підтримала та повідомила, що нею представнику також були роз`яснені наслідки відмови від приватного обвинувачення.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 просили суд закрити кримінальне провадження на підставі відмови потерпілої від підтримання приватного обвинувачення.

Захисник ОСОБА_8 та ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 та їх законні представники позицію названих осіб підтримали.

Прокурор не заперечила проти задоволення заявленого клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що кримінальне провадження слід закрити з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.477 КПК України провадження за ч.1 ст.152 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Наслідки відмови від обвинувачення представнику потерпілого ОСОБА_6 судом роз`яснені, представнику зрозумілі.

Суд переконався в тому, що представник потерпілого ОСОБА_6 у добровільному порядку відмовилася від обвинувачення, тобто, її рішення про це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, оскільки її воля про відмову від обвинувачення завірена нею в ході судового засідання, в її заяві відсутні відомості про наявність претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , остання також і відмовилася від цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, і представник потерпілого це підтвердила в судовому засіданні.

Наслідки закриття кримінального провадження були роз`яснені всім учасникам судового засідання.

Таким чином, у судовому засіданні не було знайдено будь-яких підстав, які б перешкоджали задоволенню клопотання представника потерпілого щодо закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 152 КК України відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Крім цього, суд зазначає, що при закритті кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо певної особи, а тому не потрібно встановлювати ні сам факт вчинення злочину, ні винуватість чи невинуватість особи.

Вказане узгоджується з судовою практикою Верховного суду щодо застосування норм права, зокрема висновком, зазначеним у постанові від 18 грудня 2018 року (у справі № 595/1962/14-к).

З урахуванням наведеного, оскільки кримінальне провадження розпочате на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України (зґвалтування без обтяжуючих обставин), тобто обвинувачення у кримінальному провадженні здійснюється у формі приватного обвинувачення, а тому відмова представника потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження стосовно неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_11 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, за клопотанням т.в.о. заступника начальника СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, погодженого прокурором про застосування примусових заходів виховного характеру необхідно закрити у зв`язку з відмовою законного представника потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Разом з тим, враховуючи, що у відповідності до вимог ч.2 ст.500 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні, суд вважає за необхідне у клопотанні т.в.о. заступника начальника СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, погодженого прокурором про застосування до неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_11 заходів виховного характеру - відмовити.

Враховуючи, що законний представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні відмовилась від цивільного позову про відшкодування майнової шкоди, тоді як відмова позивача від позову, положеннями КПК України не врегульована, на підставі ч.5 ст.128 КПК України у даному випадку слід застосувати норми Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно положень ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За приписами норм ч.3 ст.206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В ч.2 ст.256 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_6 від позову, оскільки така відмова не порушує права і законні інтереси сторін та закрити провадження по справі.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 26, 284-286, 372, 394-395, 477, 500КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У клопотанні т.в.о. заступника начальника СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, погодженого прокурором, про застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на 1 рік - відмовити.

У клопотанні т.в.о. заступника начальника СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, погодженого прокурором, про застосування до неповнолітнього ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на 1 рік - відмовити.

Заяву законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про відмову від підтримання приватного обвинувачення у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000097 від 14.01.2020 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.152 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою законного представника потерпілого від обвинувачення.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000097 від 14.01.2020 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.152 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою законного представника потерпілого від обвинувачення.

Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_6 від позову до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Закрити провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Речові докази по справі - особисті речі потерпілого, передані під зберігальну розписку його законному представнику ОСОБА_6 , залишити останній, як представнику власника; зразки крові, зразки букального епітелію потерпілого ОСОБА_5 , 2 фрагменти гілки, фрагмент грунту, які перебувають на зберіганні в Корабельному ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний райсуд міста Миколаєва протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1