ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2632/25 Справа № 199/2677/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12 червня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання не зареєстроване, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.10.2010 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 30.05.2011 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 315, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 263 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 08.11.2014 року;

- 30.07.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, звільнився 14.09.2021 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра від 12 червня 2025 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією усього належного майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення день за день, починаючи з 21.02.2025 року.

Вирішено питання щодо речових доказів, накладених арештів та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 у невстановлений час, але не пізніше 15.07.2024, перебуваючи у невстановленому місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від збуту психотропних речовин особам з числа наркозалежних, порушуючи вимоги ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), у невстановлений спосіб придбав у невстановленої особи психотропну речовину - метамфетамін, кристалічну речовину бежевого кольору масою 0,0441 г, обіг якої обмежено.

Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - метамфетамін з метою збуту, вчиняючи злочин повторно, невстановленим шляхом перемістив до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та сховав у невстановленому місці вказану кристалічну речовину - метамфетамін, та почав її зберігати до 15.07.2024 з метою збуту.

В подальшому, 15.07.2024 у період часу з 18 години 02 хвилини до 18 години 31 хвилини відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року співробітниками правоохоронних органів проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, з метою придбання психотропної речовини у ОСОБА_8 .

В ході проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, особа під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який виступав у якості оперативного покупця, попередньо зателефонував та домовився з ОСОБА_8 про придбання у останнього психотропної речовини - метамфетамін. У свою чергу ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропної речовини, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , збув за грошові кошти у розмірі 1200 гривень особі під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1 сліп-пакет з кристалічною речовиною, яка є психотропною речовиною - метамфетамін, загальною вагою 0,0441 г.

Так, 15.07.2024 в період з 18 години 27 хвилин до 18 години 31 хвилини, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Делегатська, біля буд. 8, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , добровільно видав сліп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину - метамфетамін, який він придбав у ОСОБА_8 .

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-24/29108-НЗПРАП від 22.07.2024 надана на експертизу кристалічна речовина бежевого кольору масою 0,0677 г містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить - 0,0441 г.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів» від 22 грудня 2006 року зі змінами та доповненнями та «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року, із змінами до Постанови «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 26.12.2014 року № 712 - метамфетамін (таблиця №2, список №2) віднесено до психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини з метою збуту, а також збут психотропної речовини, вчинений повторно, на території м. Дніпра особам з числа наркозалежних.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі та в доповненні до неї просить вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12 червня 2025 рокувідносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

Із мотивувальної частини вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12 червня 2025 рокувідносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 307 КК України виключити з переліку доказів, з доказової бази посилання суду на протокол обшуку від 20.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , як такий, що не підтверджує причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину.

Із вступної та мотивувальної частини вироку виключити посилання про знаходження на утриманні в обвинуваченого двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки за наявною в матеріалах кримінального провадження інформацією, діти мають статус залишені без батьківського піклування, та перебувають в КЗ СЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано дані про особу обвинуваченого, яка вчинила тяжке кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Вказує, що судом першої інстанції, в мотивувальній частині вироку у порушення вимог ст. 84 КПК України зазначено докази, тобто письмові документи, які не є фактами та обставинами, які мають доказове значення для даного кримінального провадження, а саме протокол обшуку від 20.02.2025 року за адресою: м. Дніпро, вул. Делегатська, 67, який не підтверджує причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину, а також зазначено про знаходження на утриманні в обвинуваченого двох малолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не відповідає дійсності, оскільки за наявною в матеріалах кримінального провадження інформацією, діти мають статус залишені без батьківського піклування, та перебувають в КЗ СЗ Центр соціальної підтримки дітей та сімей Барвінок Дніпровської міської ради.

Таким чином, вищевказані письмові документи та відомості підлягають виключенню з вступної та мотивувальної частини вироку, як такі, що суперечать та не відповідають вимогам ст. 84 КПК України.

У своїй апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.

Так, сторона захисту вказує на те, що у обвинуваченого ОСОБА_8 не було умислу на збут психотропної речовини, скільки він є наркозалежний та після звільнення з місць позбавлення волі отримував наркозамісну терапію, однак в занадто малих доказ, яких йому не вистачало, тому він домовлявся зі своїм знайомим з числа накрозалежних купляти одну закладку на двох.

Зазначає, що суд залишив поза увагою, що мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені.

Обвинувачений в свої апеляційній скарзі просить підтримати його позицію щодо скасування вироку вироку першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є наркозалежний та перебуває на метадоновій програмі і зі сторони правоохоронних органів була провокація вчинення злочину щодо нього.

Зазначає, що йому зателефонував невстановлений чоловік і запропонував придбати метамфетамін, на що він погодився але він його обманув і передав харчову мокру сіль. На відео видно, що він передав чоловіку білий пакетик, тоді як працівникам поліції було передано пакетик із синьою полоскою, тобто мала місце підміна пакетика.

Після здійснення оперативної закупки у нього мали вилучити грошові кошти, а також перевірити пальці рук на наявність люмінесцентної фарби, чого зроблено не було, що є грубим порушенням КПК України.

Вказує, що за вимогами закону повинні бути проведені дві закупки, після другої з яких необхідно провести обшук для підтвердження факту фасування наркотичних засобів та наявності помічених купюр, однак працівниками поліції цього зроблено не було.

Стверджує, що працівники поліції пропонували його знайомим грошові кошти, аби ті підкинули йому гроші, що може підтвердити свідок, у допиті якого суд першої інстанції відмовив.

Вважає, що протокол, який міститься на аркушах справи 1921 тому 1, є неналежним доказом, оскільки у протоколі зазначена одна особа, а підписаний він двома

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримала апеляційну скаргу та доповнення до неї, просила її задовольнити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, що виразилося в невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості правопорушення та безпідставному незастосуванні норм матеріального права, зокрема спеціальної конфіскації. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника та обвинуваченого.

Обвинувачений та захисник кожен свої окремо підтримали апеляційні скарги, просили її задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Положеннями ст. 411 КПК України передбачено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Вирок підлягає скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права та дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з абз. 2 п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, із дотриманням закладених у зазначеній нормі закону завдань, провів стосовно ОСОБА_12 повний та неупереджений судовий розгляд, навівши у своєму рішенні обґрунтовані підстави, з яких суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, суд першої інстанції на підтвердження доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України посилався на досліджені в ході судового провадження письмові докази, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.04.2024 року (т.2 а.с. 14);

- доручення слідчого у кримінальному провадженні № 43/311 від 22.04.2024 року (т. 2 а.с. 15, 25);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2024 року (т.2 а.с. 22-24);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2024 року (т.2 а.с. 32-34);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2024 року (т.2 а.с. 37-39);

- постанова прокурора від 19.06.2024 року про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини амфетамін на суму 1200 грн. у ОСОБА_8 (т.2 а.с. 62-64);

- ухвала слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 20.06.2024 року № 23-5249т/2024 надано дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_8 , а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного телефону, яким він користується НОМЕР_1 ; візуального спостереження за ОСОБА_8 ; аудіо-, відео контроль ОСОБА_8 ;

- доручення прокурора № 536т від 25.06.2014 року (т.2 а.с. 65);

- інформація УКР ГУНП України в Дніпропетровській області працівниками ВП №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області 21.06.2024 року, були отримані грошові кошти для витрат спеціального призначення в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок під звіт для передачі « ОСОБА_11 » (т.2 а.с. 171);

- протокол огляду від 15.07.2024 року (т.2 а.с. 40-41);

- протокол огляду від 15.07.2024 року (т.2 а.с. 42);

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 03.09.2024 року;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину оперативна закупка від 16.07.2024 року (т.2 а.с. 79-81);

- протокол обшуку від 20.02.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (справа №199/8601/24, провадження 1-кс/199/206/25) від 14.02.2024, (а.с. 100-105);

А також, на покази свідка ОСОБА_11 та висновок судової експертизи №СЕ-19/104-24/29108-НЗПРАП від 22.07.2024.

Дослідивши безпосередньо під час судового провадження вищевказані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про їх належність і допустимість, та оцінивши їх за своїми внутрішніми переконаннями дійшов обґрунтованих висновків про те, що ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збував особливо небезпечний наркотичний засіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Водночас, захисник та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах посилається на те, що матеріали кримінального провадження не містять жодного належного та достатнього доказу на підтвердження мети на збут ОСОБА_8 вилученого наркотичного засобу, то колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційних скарг, вважає їх надуманими, необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, враховуючи наступне.

Апеляційний суд звертає увагу, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення це його внутрішня сторона, а саме, психічне ставлення особи до суспільно небезпечного діяння, що вона вчиняє, та його суспільно небезпечних наслідків. Зміст суб`єктивної сторони складу злочину якраз і характеризують такі ознаки, як вина, мотив і мета вчинення злочину.

Разом із тим, сукупністю доказів встановлюється об`єктивна сторона складу злочину, а саме, дії особи, їх конкретна реалізація. У той же час умисел на вчинення злочину тісно пов`язаний із вольовим ставленням особи до суспільно небезпечних наслідків свого діяння, визначає направленість дій, результат, до якого прагне особа, і встановлюється шляхом аналізу скоєного особою конкретного діяння та усіх його обставин.

Мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено те, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження. Про це зазначено у постановах ККС ВС від 14 березня 2019 року по справі № 204/4387/16-к, від 07.04.2021 року по справі № 203/337/19, від 09 квітня 2020 року у справі № 727/6578/17, від 20 жовтня 2022 року у справі № 709/1516/20.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 15.07.2024, що в період часу з 18:02 год. до 18:06 год. на ділянці місцевості, розташованої за адресою: м.Дніпро, вул. Делегатська, біля буд.8, було проведено огляд ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був одягнений в футболку чорного кольору, джинси блакитного кольору, темні черевики, при собі заборонених в обігу речей і речовин, грошових коштів не мав. Після чого, ОСОБА_11 були вручені грошові кошти для проведення «оперативної закупки», а саме: дві купюри з номіналом 500 грн. з серійними номерами: ЕЄ3340530, АК4912210, одна купюра з номіналом 200 грн. з серійним номером: ЕЖ7908730, з яких попередньо в службовому кабінеті №103 ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області були виготовлені копії (т.2 а.с. 40-41).

З протоколу огляду від 15.07.2024 року вбачається, що в період часу з 18:27 год. до 18:31 год. на ділянці місцевості, розташованій за адресою: м.Дніпро, вул. Делегатська, біля буд.8, був оглянутий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який добровільно видав сліп-пакет з вологою порошкоподібною речовиною бежевого кольору, який він придбав 15.07.2024 приблизно о 18:15 год. у чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, вказаний сліп-пакет за участю двох запрошених понятих було опечатано до спец.пакету №ІСR0068826 (т.2 а.с. 42).

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/29108-НЗПРАП від 22.07.2024 надана на експертизу в спец-пакеті №ІСR0068826 кристалічна речовина бежевого кольору масою 0,0677 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0441 г, яку визнано речовим доказом постановою слідчого від 23.07.2024 року (т.2 а.с. 48- 51).

З протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 03.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді № 23-5249т/2024 були зафіксовані телефонні розмови за 11.07.2024, 15.07.2024 та 17.07.2024, які містять відомості про домовленості ОСОБА_8 з абонентами щодо збуту останнім наркотичних засобів. При цьому, ОСОБА_8 визначає їх ціну та надає номер банківської картки, на яку потрібно переказати грошові кошти (т.2 а.с. 71-78).

Як зазначив обвинувачений ОСОБА_8 у ході його допиту у суді першої інстанції,що він є наркозалежним, після звільнення з місць позбавлення волі отримував наркозамісну терапію, однак в занадто малих дозах, який йому не вистачало. Оскільки він не мав достатньо коштів, щоб додатково придбавати наркотики, то домовлявся зі своїм знайомим з числа наркозалежних купляти закладку на двох. 15.07.2024 року йому зателефонував т.зв. Плєханов, який запропонував, щоб ОСОБА_8 придбав закладку, щоб в подальшому поділити її. При цьому, ОСОБА_14 повідомив, що зайде за своєю частиною закладки та віддасть за неї гроші після роботи. ОСОБА_8 погодився, замовив наркотичну речовину через чат-бот, заплативши за неї власні грошові кошти в розмірі 2400 грн., знайшов вказану закладку в обумовленому місці та забрав її додому. Приблизно через дві години до нього додому прийшов ОСОБА_14 . На той час він вже розгорнув закладку та поділив її вміст на дві частини, після чого шукав сліп-пакет, в який збирався помістити частину наркотичної речовини для Плєханова. Він думав, що в нього вдома жодного сліп-пакету немає, однак потім на підвіконні знайшов сліп-пакет, в якому ним була придбана наркотична речовина, помістив туди її половину, передавши ОСОБА_14 . В свою чергу останній передав ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1200 грн., тобто вартість половини закладки.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_8 свідомо придбав особливо небезпечну психотропну речовину, як про це зазначив останній під час допиту, вже із сформованим умислом на оплатне розповсюдження відповідної речовини.

Даючи оцінку усім дослідженим в судовому засіданні доказам, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України доведена поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами дослідженими у ході судового засідання.

Щодо вимог апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченим покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставинам кримінального провадження та даним про осіб обвинуваченого, то колегія суддів не погоджується із такими доводами та не вбачає правових підстав для ухвалення нового вироку в частині призначеного обвинуваченим покарання, виходячи з наступного.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченим покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкий та тяжкий злочини, пов`язані із злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та правильно врахував ступінь небезпечності вчинених кримінальних правопорушень.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на теперішній час залишені без батьківського піклування та перебувають в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради, на обліку в КП «ДБКЛПД» у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, що свідчить про стійку девіантну поведінку останнього.

Також, врахував суд першої інстанції що не встановлено обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора про те, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченим через свою м`якість не відповідає обставинам кримінального провадження, тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених.

Тож, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та обвинуваченим призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та даним про їх особи, з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставин, які обтяжують покарання рецидив злочинів, призначене судом першої інстанції покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а тому відповідно правильним.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12 червня 2025 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4