Справа № 331/1738/24
Провадження № 1-кп/331/246/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 20.01.2024 року,№0000323 від 20.03.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, що має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, на утриманні має двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, має статус багатодітної матері, що зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджена:

-09.09.2025 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 4 ст. 191 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із матеріальною відповідальністю строком на 1 рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

1.1 ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбала порошкоподібну речовину білого кольору, яку, з метою її маскування змішала з сухим молоком. Далі зазначену суміш поклала до пакету, яку в подальшому стала незаконно зберігати при собі з метою збуту.

У подальшому, 19.01.2024, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом направленим на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено у місця позбавлення волі, попередньо домовившись в ході телефонної розмови з ув`язненим ОСОБА_7 про збут йому наркотичного засобу, шляхом передачі посилки в якій, окрім іншого, для приховання від працівників пенітенціарної служби, знаходився пакет з заздалегідь замаскованим наркотичним засобом, передала його до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для ув`язненого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Після чого, приблизно о 09 годині 12 хвилин вищевказаного дня, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні прийому передач ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, 36, будучи попередженою про персональну відповідальність за вміст передачі заповнила заявку № 016183 на ім`я ув`язненого ОСОБА_7 та передала останньому пакунок, в ході огляду якого працівниками ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в полімерному пакеті з сухим молоком був виявлений порошок білого кольору, який згідно висновку експерта № СЕ-19/108-24/1322-НЗПРАП від 24.01.2024 містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого склала 0,3628 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_3 , збула наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», тобто у місця позбавлення волі.

1.2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлену слідством точну дату та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом та протиправно, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб та психотропну речовину, який зберігала за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 до моменту вилучення працівниками поліції під час санкціонованого обшуку, а саме до 20.02.2024.

Так, 20 лютого 2024 року, в період часу з 10 години 28 хвилин до 11 години 29 хвилин працівниками відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на підставі відповідної ухвали слідчого суді проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_3 , в ході якого на кухні виявлено та вилучено полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, маса якої склала 0,18871 г в перерахунку на основу, та два блістери по 10 таблеток, в кожному «МЕТАФІН-ІС 25 мг», які згідно висновку експерта містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон, маса якого склала 0,4474 г в перерахунку на основу.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, зазначено, що PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список № 2), а метадон віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця ІІ, Список № 1), які ОСОБА_3 зберігала за місцем мешкання для особистого вживання, без мети збуту.

ІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала у повному обсязі, надала пояснення щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Пояснила, що у січні 2024 року її чоловік знаходився у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Він попросив її передати йому метадон, який їй до цього передав знайомий чоловіка під час особистої зустрічі. Вдома вона розкатала скалкою таблетки метадону та перемішала із сухим молоком, склавши у два пакети. Із іншими продуктами харчування та речами намагалася передати чоловікові у слідчий ізолятор.

Під час перевірки передачі, уповноважена особа хотіла уточнити вагу пакетів із сухим молоком, і у зв`язку із тим, що фактична вага не збігалася із заявленою, яку ОСОБА_3 зазначила у заяві, співробітник СІЗО детальніше дослідила вміст пакетів, під час чого була виявлена заборонена речовина.

Також пояснила, що від чоловіка у її квартирі залишилися наркотичні засоби та психотропні речовини, які збереглися на кухні на горищі PVP та метадон. Про те, що вони там зберігаються, вона знала, але від них не позбавлялася. Ці речовини були виявлені та вилучені поліцейськими під час обшуку.

Більш того обвинувачена пояснила, що проживає сама із трьома дітьми, інших родичів у неї немає. У зв`язку із тим, що молодші діти навчаються у початковій школі, вона не може знайти постійну роботу, необхідно контролювати відвідування дітьми уроків (під час дистанційного навчання), тому працює неофіційно за гнучким графіком.

Також вказала, що діти відвідують секції, вона намагається забезпечити їм нормальне дитинство.

У судових дебатах не заперечувала винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, просила призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, покаялася, просить надати шанс виховувати дітей.

Захисник у судових дебатах не заперечував винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, звернув увагу на те, що обвинувачена визнавала свою провину із самого початку досудового розслідування, відразу надала правдиві покази щодо обставин, брала участь в усіх слідчих діях, не приховувала докази вчинення кримінального правопорушення. Призначаючи покарання просив врахувати наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України. Також призначаючи покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинувачену, а саме наявність на утриманні дітей, той факт, що діти відвідують школу та секції, старша донька здобуває професійно-технічну освіту. Тому просив розглянути можливість звільнення від відбування покарання із випробуванням.

Також захисник вказав на те, що злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України, вчинений обвинуваченою не мав корисливого мотиву, а тому застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна суперечитиме нормам загальної частини КК України

IІІ. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 , думки обвинуваченої, яка повідомила, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченій обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачена також підтвердила, що їй зрозуміло, що вона обвинувачується у незаконному придбанні зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу у місця позбавлення волі, та незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, також підтвердила, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальних актах, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачена, захисник не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведені повністю.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченої за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3

за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини, без мети збуту ( гідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення є проступком);

за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу у місця позбавлення волі (згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином).

V. Призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка вину в скоєному визнала, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання, має статус багатодітної матері, має на утриманні двох малолітніх дітей 2017 та 2016 років народження, а також неповнолітню дитину 2009 року народження, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечних діянь, одне з яких закон відносить до проступку, другий до тяжкий злочинів. Також суд враховує, що обвинувачена раніше судима.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_3 обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, (що проявилося у наданні правдивих показів, активної участі у слідчих діях під час досудового розслідування кримінального провадження за обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України).

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено і в обвинувальних актах не зазначено.

Сторона обвинувачення просила призначити покарання у межах санкції статей.

Визначаючи покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд враховує визнання обвинуваченою провини, пояснення, які вона надала щодо обставин вчинення правопорушення, матеріали, що її характеризують, та вваж є за можливе призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на мінімальний строк.

Призначаючи покарання за ч.2 ст. 307 КК України суд враховує, що санкцією частини другої ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Судом встановлені дві обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину. З огляду на характер вчиненого злочину та його обставини, сприяння проведенню первинного збору доказів у кримінальному провадженні суттєво спосито встановлення обставин вчиненого правопорушення.

Більш того, суд враховує матеріали, що характеризують обвинувачену: наявність на утриманні трьох дітей, двоє із яких є малолітніми, відсутність інших родичів, позитивні характеристики. Також, у судовому засіданні обвинувачена надала вичерпні покази щодо обставин інкримінованих злочинів.

У зв`язку із викладеним, керуючись ст. 69 КК України, суд вважає за можливе призначити менш суворе покарання, ніж передбачене санкцією статті, а саме покарання у вигляді пробаційного нагляду у максимальному розмірі, передбаченого Загальною частиною КК України.

Крім того, вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, суд керується правилами частини другої статті 59 КК України. У зв`язку із тим, що обвинувальний акт не містить посилання на вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, із корисливою метою, також не встановлено будь-якої корисливої мети або вигоди під час розгляду кримінального провадження. Обвинувачена передавала заборонені речовини своєму чоловікові. Тому, призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна суперечитиме правилам загальної частини КК України.

Остаточне покарання підлягає призначенню із застосуванням правил ч. 1 ст. 70 КК України шляхом застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 вересня 2025 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 191 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із матеріальною відповідальністю строком на 1 рік та звільнено від відбування покарання з випробуванням строку на 1 рік із покладенням передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до правил, визначених ч. 3 ст. 72 КК України , основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Згідно висновку ОП ВС, яка визначення у постанові 15.02.2021 у справі № 760/26543/17 (провадження № 51-3600кмо20) https://reyestr.court.gov.ua/Review/95042469 : Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконується самостійно

Із зазначених вище підстав, враховуючи правові висновки Обєднаної палати Верховного суду, у зв`язку із тим, що вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 вересня 2025 року набрав законну силу, ним призначене покарання із застосуванням звільнення від його відбування з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із матеріальною відповідальністю, судом не застосовуються положення ч. 4 ст. 70 КК України і не визначається остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень частини 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із тим, ,що суд не призначає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя (справа №331/796/24, провадження № 1-кс/331/518/2024) від 15.03.2024 року на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 - підлягає скасуванню.

У кримінальному провадженню були проведені експертизи: висновок № СЕ-19/108-24/1322-НЗПРАП від 24.01.2024 року, вартість якої склала 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна), висновок №СЕ-19/108-24/1324-НЗПРАП від 25.01.2024, вартість якої склала 1514,56 грн ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять), висновок № СЕ-19/108-24/3479-НЗПРАП від 23.02.2024, вартість якої склала 1514,56 грн ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять), висновок № СЕ-19/108-24/3476-НЗПРАП від 22.02.2024, вартість якої склала 1514,56 грн ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять), то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_3 ..

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України і призначити їй покарання

-за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року пробаційного нагляду,

-за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років пробаційного нагляду без конфіскації майна.

На підставіч.1ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим,визначити остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді п`яти років пробаційного нагляду.

Відповідно до правил ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 вересня 2025 року яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 191 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із матеріальною відповідальністю строком на 1 рік та звільнено від відбування покарання з випробуванням строку на 1 рік із покладенням передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання виконувати самостійно

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-заяву №016183 від 19.01.2024, вилучена в приміщенні прийому передач ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000088;

-психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), після проведення експертизи, масою 0,22358 г ( в перерахунку на основу) в первинному упакуванні, поміщений спецпакет №5484583 знищити;

-два блістери з 14 таблеток, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено мета дон, загальною масою 0,4474 г в первинному упакуванні, поміщений до спец пакету №4150279 знищити;

-наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,3628 г ( в перерахунку на основу), який міститься у порошку білого кольору всередині полімерного пакета, масою 118,810 г в первинному упакуванні, 2 марлевих тампони зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_3 та контролі до них, в первинному упакуванні, поміщені до спец пакетів 4135283, 4135284 - знищити.

Арешт на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15 березня 2024року( справа №331/796/24, провадження № 1-кс/331/518/2024) - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 6815 ( шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривні 52 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1