Справа № 720/1754/25
Провадження № 1-кп/720/154/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001321 від 15 квітня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, із загальною середньою освітою, працюючого начальником загального відділу Ванчиковецької ОТГ, інваліда 3 групи, розведеного, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні житлової кімнати житлового будинку АДРЕСА_2 , спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_8 , в ході словесної суперечки, виниклої на ґрунті ревнощів та побутових питань із-за нехватки грошей в сім`ї, ОСОБА_7 реалізовуючи заздалегідь виниклий з березня 2025 року умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді біологічної смерті і бажаючи її настання, умисно протиправно маючи прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , повалив її на підлогу та утримуючи в такому положенні, ОСОБА_7 взяв до рук мережевий кабель довжиною близько півтора метра та використовуючи свою фізичну перевагу двічі намотав навколо шиї ОСОБА_9 та шляхом механічного стискання вищевказаним кабелем, з метою остаточного перекриття дихальних шляхів та умисного спричинення смерті останньої, утримував у такому положенні близько однієї хвилини та тільки після того як достовірно переконавшись, що ОСОБА_9 перестала чинити опір та виявляти ознаки життя відпустив мережевий кабель.

В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переконавшись в тому, що ОСОБА_9 не подає ознак життя, повторно взяв до рук мережевий кабель, який був обмотаний навколо шиї останньої та використовуючи фізичну силу, утримуючи кінці кабелю в обох руках стиснув ним органи дихання ОСОБА_10 .. При цьому утримуючи кабель в такому положенні близько однієї хвилини, своїми діями здійснив удушення останньої з метою позбавлення її життя.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 померла на місці події. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок механічної асфіксії в результаті стискання ОСОБА_7 органів шиї петлею.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме заподіяння умисного вбивства ОСОБА_8 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Обвинувачений винним себе визнав частково та показав, що останні три роки співмешкав із ОСОБА_8 , від чого мають спільну дитину. Стосунки були нормальні, проте останнім часом почали виникати конфлікти з приводу того, що ОСОБА_8 грала через мобільний телефон в азартні ігри, у зв`язку із чим вона постійно просила у нього гроші. 15 квітня 2025 року близько 07 години 50 хвилин ОСОБА_8 знову попросила у нього гроші, у зв`язку із чим між ними стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_8 накинула не себе мережений кабель від комп`ютера та повідомила, що якщо він не надасть їй гроші вона вчинить самогубство, тобто задушить себе. В цей час вона лежала на спині на підлозі в одній з кімнат будинку. Далі він відвіз дитину до дитячого садочку, після чого знову повернувся до дому. ОСОБА_8 продовжувала лежати на підлозі із замотаним кабелем навколо шиї, вона була жива. Тоді він вирішив допомогти їй померти, у зв`язку із чим взяв кабель в руки після чого стиснув кабель, який вже був намотаний навколо шиї ОСОБА_8 та тримав його в такому положенні близько одної хвилини, відпустивши його після того як ОСОБА_8 перестала подавати ознаки життя. В цей час ОСОБА_8 лежала на спині, обличчям вверх. В подальшому він поїхав на роботу, де повідомив сільському голові ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_8 вчинила самогубство. Вони обидва приїхали до його будинку, де побачивши померлу ОСОБА_8 , сільський голова викликав поліцію. Жалкує про скоєне, однак зазначив, що він фактично рятував потерпілу ОСОБА_8 , яка хотіла задушити себе сама, а він тільки допоміг їй в цьому. Відмітив, що без його допомоги, потерпіла не змогла б себе вбити. Факт попереднього підшукування через мережу інтернет інформації щодо готування до вбивства ОСОБА_8 не визнав.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 , його винуватість повністю підтверджується показами потерпілої, свідків та письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що є матір`ю ОСОБА_8 , яка близько трьох років співмешкала із обвинуваченим ОСОБА_7 , від чого мають спільну дитину ОСОБА_13 , 2022 року народження. Проте, відносини між ними були непрості, часто між ними виникали побутові сварки, у зв`язку із чим вони проживали то вдома у обвинуваченого в с. Костичани, то у неї вдома в с. Зелений Гай. Донька весь час приховувала факт наявності конфліктів між ними та казала, що все владнається, про будь-які факти застосування фізичного насильства обвинуваченим щодо її доньки їй не відомо. У ОСОБА_8 також є ще двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу, які проживають разом із нею в с. Зелений Гай. Наприкінці березня-початок квітня 2025 року обвинувачений в черговий раз привіз ОСОБА_8 до дому в с. Зелений Гай разом із дитиною та її побутовими речами. Біля хвіртки вони посварилися, після чого обвинувачений поїхав, а донька зайшла до будинку та повідомила їй, що більше до обвинуваченого в с. Костичани не поїде, оскільки припинила із ним будь-які відносини. В той же час, обвинувачений щодня дзвонив ОСОБА_8 та після цих дзвінків вона постійно плакала. 9 чи 10 квітня 2025 року обвинувачений приїхав до них та переговорив із ОСОБА_8 , після чого остання повідомила їй, що прощає його та знову прийняла його до себе, після чого він став жити у них. 14 квітня 2025 року обвинувачений приїхав до дому та сказав, що на вечір вони запрошені у гості. Після роботи обвинувачений разом із ОСОБА_8 та їх донькою поїхали в гості. При цьому, ОСОБА_8 повідомила їй, що після вечері обов`язково повернеться до дому. Побачивши, що потемніло, а їх вдома ще не було, вона передзвонила доньці ОСОБА_8 та спитала як справи. Остання повідомила, що по дорозі зламався автомобіль та їх тягнуть на буксир, у зв`язку зі чим вони залишаться в с. Костичани у обвинуваченого, а ранком повернуться до дому в с. Зелений Гай. 15 квітня 2025 року близько 00 години 30 хвилин ОСОБА_8 передзвонила та повідомила, що вони вже вдома у обвинуваченого, донька спить та ранком вони повернуться. З ранку 15 квітня 2025 року після 08 години вона декілька разів передзвонила доньці, однак вона не відповідала. Між 10 та 11 годинами вона передзвонила обвинуваченому та спитала, чому вони не повернулися та чому не відповідає на телефоні дзвінки її донька ОСОБА_8 .. Останній повідомив, що він на роботі, їх донька у садочку, а ОСОБА_8 не відповідає, бо напевно спить у нього вдома. Тоді, вона пішла до своєї родички ОСОБА_14 , щоб з її телефону передзвонити доньці. При зустрічі ОСОБА_14 повідомила їй, що її донька ОСОБА_8 померла. Після цього, до неї до додому приїхав обвинувачений, який повідомив дітям ОСОБА_8 від першого шлюбу, що у ОСОБА_8 не витримало серце, внаслідок чого вона померла. Їй же обвинувачений повідомив, що ОСОБА_8 повісилась сама. Після роботи обвинувачений приїхав до неї та залишив дитину ОСОБА_13 та вони домовились наступного дня поїхати в морг і забрати до дому труп її доньки. Проте, наступного дня обвинувачений вже не відповідав на телефоні дзвінки. Від поліції вона дізналась, що її доньку вбив обвинувачений, який спочатку маскував цю подію під самогубство. Обвинувачений не просив у неї та дітей вибачення, умисно вбив її доньку, яка є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, приховавши дану подію від правоохоронних органів, тим самим позбавив дітей майбутнього материнського догляду та підтримки, спричинивши їм всім глибокої моральної шкоди, тому вона не прощає його та просила засудити його як можна суворіше в максимальних межах санкції ст. 115 ч. 1 КК України.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що він є батьком обвинуваченого та проживає разом із ним в одному дворі в с. Костичани Чернівецького району. Разом із обвинуваченим близько трьох років співмешкала ОСОБА_8 , від чого мають спільну дитину. Більше свого часу діти проживали за місцем проживання ОСОБА_8 в с. Зелений Гай Чернівецького району. Стосунки між обвинуваченим та ОСОБА_8 були нормальні, оскільки жодних конфліктів, скандалів він не чув. Він із ОСОБА_8 майже не спілкувався, остання могла з ним навіть не вітатись та закривалась сама в будинку. 15 квітня 2025 року він прокинувся о 06 годині ранку та працював вдома по господарству, зранку він побачив ОСОБА_8 , яка вийшла з дому та пішла до туалету. Через певний час, його син ОСОБА_7 сів у власний автомобіль із донькою та відвіз її у садок, після чого повернувся додому та повідомив, що забув якісь речі вдома, після чого поїхав на роботу. Через деякий час, не пам`ятає конкретно, обвинувачений знов повернувся додому та коли вийшов з будинку повідомив, що ОСОБА_8 мертва та він зняв з неї джгут (провід), на якому ймовірно залишились його відбитки пальців рук. Тоді він порадив синові подзвонити до поліції. Обвинувачений не повідомив як сама ОСОБА_8 померла, однак зайшовши до будинку він побачив її на підлозі та поруч на столі лежав джгут (провід) жовтого кольору. В подальшому додому приїхали працівники поліції та приблизно о 09 годині приїхав і голова Ванчиковецкьої сільської ради ОСОБА_12 .. Повідомив суду, що йому не відомо чи грала ОСОБА_8 в азартні ігри на гроші, в нього особисто ОСОБА_8 грошові кошти ніколи не просила.

Свідок ОСОБА_16 показала суду, що вона є матір`ю обвинуваченого та проживає разом із обвинуваченим в одному дворі в с. Костичани Чернівецького району. Разом із обвинуваченим проживала ОСОБА_8 , яка близько трьох років співмешкала із обвинуваченим ОСОБА_7 15 квітня 2025 року вона сиділа в будинку та її чоловік ОСОБА_15 повідомив, що ОСОБА_8 мертва, оскільки він був в будинку та побачив її мертвою. Вказаного числа вона з будинку не виходила та нічого не питала у її сина. Стосунки між нею та померлою ОСОБА_8 були не дуже хороші, вони майже не спілкувались, однак обвинувачений ніколи не жалівся на неї, лише просив іноді за нею придивитись, оскільки мав підозри щодо її вірності.

Свідок ОСОБА_17 показала суду, що працює разом із обвинуваченим в Ванчиковецькій сільській раді Чернівецького району. Зазначає, що дізналась про смерть ОСОБА_8 перебуваючи на роботі, оскільки їй подзвонили. 15 квітня 2025 року вона приїхала до місця проживання обвинуваченого та там побачила голову Ванчиковецької сільської ради ОСОБА_12 та обвинуваченого, який повідомив їй, що ОСОБА_8 вчинила самогубство та він знайшов її з перев`язаним кабелем навколо шиї. Після цього вони поїхали до ОСОБА_8 додому в с. Зелений Гай Чернівецького району за її паспортом, оскільки останню відвезли до моргу. Також зазначала, що відносини між обвинуваченим та ОСОБА_8 були хороші, вона часто їх бачила разом. Щодо гри ОСОБА_8 в азартні ігри та наявність в неї кредитів їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що вона є тіткою ОСОБА_8 .. 15 квітня 2025 року їй подзвонили та повідомили, що ОСОБА_8 померла, тому вона разом із потерпілою ОСОБА_6 поїхали до Ванчиковецької сільської ради, де їм підтвердили факт смерті. Після цього, вони зустрілися із обвинуваченим, який повідомив, що він відвіз дитину в садок та коли повернувся додому, то ОСОБА_8 вже була мертва, оскільки сама себе удушила. Щодо того, що померла грала в азартні ігри та мала борги, їй нічого не відомо та грошей в неї вона не позичала. Померла жила разом із обвинуваченим, при ній вони ніколи не сварились.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що є головою Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району та обвинувачений працює в сільській раді з 2015 року. Померла ОСОБА_8 також працювала в сільській раді, однак потім пішла в декретну відпустку та в подальшому звільнилась. 15 квітня 2025 року він перебував на своєму робочому місці та в коридорі сільської ради зустрів обвинуваченого, який повідомив, що в нього вдома сталась надзвичайна ситуація, а саме він виявив ОСОБА_8 , яка лежить вдома мертвою. Після вказаного він разом із обвинуваченим поїхали до нього додому в с. Костичани Чернівецького району, де він побачив мертву ОСОБА_8 на підлозі в одній з кімнат будинку. Перебуваючи там він викликав працівників поліції та повідомив про самогубство, про що йому було відомо зі слів обвинуваченого. В будинку він не звернув увагу на сторонні предмети та на наявність будь-яких тілесних ушкоджень. Щодо причин вбивства, наявності у ОСОБА_8 кредитів або боргів йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що він є сусідом обвинуваченого та останній жив разом із померлою ОСОБА_8 .. Зазначив, що ніколи не чув сварок та конфліктів між ними. Щодо обставин подій, які стались 15 квітня 2025 року йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_19 показала суду, що вона проживає в с. Зелений Гай Чернівецького району та є сусідкою ОСОБА_8 .. Вказує, що коли ОСОБА_8 та обвинувачений проживали в с. Зелений Гай, вона ніколи не чула та не бачила сварок між ними, обвинувачений завжди з нею вітався. Щодо обставин подій, які стались 15 квітня 2025 року їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_20 показала суду, що вона проживає в с. Костичани Черінвецького району та працює помічником вихователя у дитячому садочку. 15 квітня 2025 року обвинувачений привіз дитину в садок, з ним вона не спілкувалась. Щодо обставин подій, які стались у нього вдома їй нічого не відомо.

Вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнає належними і допустимими:

- протоколом огляду місця події від 15 квітня 2025 року та фототаблицею до нього, проведеного з 11 години 35 хвилин по 13 годину 10 хвилин у домоволодінні по АДРЕСА_2 , з якого слідує, що в одній з кімнат житлового будинку даного господарства виявлено труп ОСОБА_8 , який перебував в горизонтальному положенні на підлозі обличчям верх. На трупі ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді страгуляційної борозни на шиї. В тій же кімнаті в якій знаходився труп, на дитячому столі був виявлений кабель жовтого кольору, який був вилучений з місця події;

- висновком судово-медичної експертизи № 574 від 24 червня 2025 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала внаслідок механічної асфіксії в результаті стискання органів шиї петлею. В ході експертизи у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: страгуляційної борозни у середній третині шиї, крововилив в м`яких тканинах, що оточують праву та ліву сонні артерії, крововиливи в м`які тканини шиї з боку внутрішньої поверхні по ходу страгуляційної борозни. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та за ознакою «небезпека для життя» та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті. Також, виявлені кров оливи в м`язову тканину на спині по прихребтовій лінії справа в проекції 1-2-го грудних хребців, в м`які тканини волосяної частини голови збоку внутрішньої її поверхні в лобній ділянці зліва. Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів або ударів об такі, відносяться до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з фактом настання смерті не знаходяться. Беручи до уваги факт наявності ушкоджень у вигляді замкнутої, горизонтальної, рівномірно вираженої по всьому протязі странгуляційної борозни, а також відсутність важелів закручування, власноручне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, є неможливим. Посмертних тілесних ушкоджень на трупі не виявлено, в крові трупа етиловий спирт не виявлений;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2025 року зі підозрюваним ОСОБА_7 з додатком до протоколу у виді відеозапису, з якого вбачаються, що обвинувачений добровільно показав на місці події обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_8 та детально продемонстрував порядок скоєння своїх дій;

- протоколом огляду мобільного телефону «Samsung Galaxy A12» моделі «SM-A127F/DSN» серійний номер № НОМЕР_1 від 17 квітня 2025 року, проведеного на підставі добровільної видачі обвинуваченим ОСОБА_7 , який належить йому та в якому було переглянуто історії пошукових запитів в додатку «Chrome» в період з 22 січня 2025 року по 14 квітня 2025 року та починаючи з 21 березня 2025 року знайдено такі пошукові запити: «зупинка серця», «купити бойовий пістолет/купити гранату», «сім секунд, щоб вбити людину», «способи самогубства», «вбивство людини», «як за пару секунд задушити людину», «як правильно повісити людину», «самогубство близької людини», «повісити себе, концепція самогубства», «топ -10 хвороб, здатних вбити за 24 години» та «як вбити людину та залишитись на свободі»;

- висновком судово-цитологічної експертизи № 33 від 20 травня 2025 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_9 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютином анті-А ізосерологічної системи АВО. Дані про групову належність крові ОСОБА_7 відсутні. При судово-медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластик: правої руки від трупа ОСОБА_8 знайдено епітеліальні клітини нетравматичного походження, статева належність яких не встановлена через недостатню кількість клітин з ядрами, які є придатними для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності знайдених клітин, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Антиген В є характерним для самої потерпілої ОСОБА_9 , і може походити від неї, антиген А є чужорідним для ОСОБА_9 і може походити від іншої особи (осіб), в крові якої (яких) він міститься. Висловитись про можливість походження клітин від ОСОБА_7 буде можливим після надання даних про групову належність його крові. Кров в даному об`єкті дослідження не виявлена. При судово-медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластин з кисті лівої руки від трупа ОСОБА_8 знайдено епітеліальні клітини, частина яких має травматичне походження. Ядра двох клітин містять мітку жіночої генетичної статі, що в кількісному співвідношенні не дозволяє категорично висловитись про походження знайдених клітин тільки від жінки. При встановленні групової належності клітин, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Антиген В є характерним для самої потерпілої ОСОБА_9 , і може походити від неї, антиген А є чужорідним для ОСОБА_9 і може походити від іншої особи (осіб), в крові якої (яких) він міститься. Висловитись про можливість походження клітин від ОСОБА_7 буде можливим після надання даних про групову належність його крові. Кров в даному об`єкті дослідження не виявлена;

- висновком судово-цитологічної експертизи № 35 від 20 травня 2025 року, згідно якого кров від ОСОБА_9 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютином анті-А ізосерологічної системи АВО. Дані про групову належність крові ОСОБА_7 відсутні. При судово-медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластин з кистей обох рук ОСОБА_7 (лише два нігтьових зрізи) знайдено епітеліальні клітини, частина яких має травматичне походження. Статева належність знайдених клітин не встановлена через недостатню кількість клітин з ядрами, які є придатними для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності клітин виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Висловитись про можливість походження цих антигенів від ОСОБА_7 буде можливим лише після надання даних про групову належність його крові. В той же час, антиген В є властивим для потерпілої ОСОБА_9 і, враховуючи наявність клітин травматичного походження, не можна виключити можливість походження частини клітин від неї;

- висновком судово-цитологічної експертизи № 34 від 20 травня 2025 року, згідно якого кров від ОСОБА_9 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютином анті-А ізосерологічної системи АВО. Дані про групову належність крові ОСОБА_7 відсутні. При судово-медичній експертизі вмісту змивів з долоней обох рук від трупа ОСОБА_8 знайдено епітеліальні клітини, ядро однієї з яких у змиві з правої руки містить Х-хроматин (мітку жіночої генетичної статі). Цих даних в кількісному співвідношенні недостатньо для твердження, що всі клітини походять від жінки. При встановленні групової належності знайдених клітин виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Антиген В є характерним для самої потерпілої ОСОБА_9 , і може походити від неї, антиген А є чужорідним для ОСОБА_9 і може походити від іншої особи (осіб), в крові якої (яких) він міститься;

- висновком судово-цитологічної експертизи № 36 від 20 травня 2025 року, згідно якого кров від ОСОБА_9 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютином анті-А ізосерологічної системи АВО. Дані про групову належність крові ОСОБА_7 відсутні. При судово-медичній експертизі вмісту на мережевому кабелі, який було вилучено 15 квітня 2025 року під час ОМП за адресою с. Костичани, вул. Річна, 2, Чернівецького району, Чернівецької області, знайдено епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через відсутність в клітинах ядер, які є придатними для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності клітин виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Висловитись про можливість походження цих антигенів від ОСОБА_7 буде можливим лише після надання даних про групову належність його крові. В той же час, антиген В є властивим для потерпілої ОСОБА_9 , що не виключає можливість походження частини клітин від неї;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 684 від 30 травня 2025 року, згідно якого волосина, що вилучена з кабеля зі стола в спальні є волоссям людини та походить з голови, вирвана життєздатна. При порівняльному дослідженні, волосина вилучена з місця події не виявила ознаки розбіжностей з волоссям зразками з голови ОСОБА_9 , що не виключає можливе походження її з голови ОСОБА_9 , але наявності однієї волосини не дає можливості зробити категоричний висновок про належність їй останній;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 683 від 30 травня 2025 року, згідно якого волосся, що виявлені зі стола у спальні є волоссям людини та походить від голови. При цьому, волосини вирвані, з них 3 життєздатні, 1 відживаюча. При порівняльному дослідженні, волосся вилучені з місця події виявилось схожим з волоссям з голови ОСОБА_9 , що не виключає належність останній;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-25-5548-БД від 02 червня 2025 року, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію, який належить ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду від 07 липня 2025 року флеш накопичувача типу SD з інвентарним № 167 від 23 травня 2025 року, чорного кольору, за результатами якого було знайдено звіти пошукових операцій здійснених ОСОБА_7 в додатку «Chrome» мобільного телефону «Samsung Galaxy A12» моделі «SM-A127F/DSN» серійний номер № НОМЕР_1 від 29 березня 2025 року та 06 квітня 2025 року: «способи самогубства», «вбивство людини», «як за пару секунд задушити людину», «як правильно повісити людину», «самогубство близької людини», «повісити себе, концепція самогубства», «топ -10 хвороб, здатних вбити за 24 години» та «як вбити людину та залишитись на свободі»;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо - відео контроль особи від 04 червня 2025 року з аудіо фіксацією, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Чернівецького апеляційного суду № 2052т від 29 квітня 2025 року, із стенограмою до нього, з якого вбачається, що 09 травня 2025 року відбулась розмова між невстановленою особою та ОСОБА_7 .. В ході розмови ОСОБА_7 роздумував над тим, щоб вину за скоєне кримінальне правопорушення взяв на себе його батько ОСОБА_15 15 травня 2025 року відбулась розмова між невстановленою особою та ОСОБА_7 .. В ході розмови ОСОБА_7 визнав свою провину у вчиненні вбивства ОСОБА_8 , одночасно вважає, що отримає за це невеликий строк покарання.

- висновком судово-психологічної експертизи № СЕ-19/126-25/9288-ПС від 10 грудня 2025 року, згідно якого індивідуально-психологічні особливості підекспертної особи ОСОБА_7 , а саме: вразливість, сензитивність, при цьому владність, домінантність, самостійність, незалежність, потреба в самоствердженні визначили нетипову поведінку підекспертної особи ОСОБА_7 під час виникнення непорозумінь у відносинах з потерпілою ОСОБА_8 .. Схильність до логічних розумових процесів, егоцентризм, педантизм, приховуваність, висока пошукова активність, цікавість, перевага емоцій інтересу, спричинили у підекспертної особи ОСОБА_7 потребу в пошуку інформації про способи позбавлення життя потерпілої ОСОБА_8 .. Схильність до накопичування гніву, ревнощів, нетерпимості, важкість напрацювання навичок загальноприйнятих форм поведінки, вирогідність відкритої агресивної поведінки, знижене значення соціуму, особистісна дезадаптація та відхід від реальності відобразилися у способі поведінки підекспертної особи ОСОБА_7 в ситуації вчинення протиправного діяння, а саме спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .. Визначити ступінь впливу індивідуально-психологічних особливостей підекспертної особи ОСОБА_7 на її поведінку в період часу, що відноситься до протиправного діяння у кримінальному провадженні не виявляється можливим, у зв`язку з відмовою підекспертної особи ОСОБА_7 реконструювати обставини своєї участі в ситуації даного протиправного діяння. Підекспертна особа ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до протиправного діяння, у скоєнні якого вона підозрюється (обвинувачується), у стані фізіологічного афекту не перебував. Підекспертна особа в період часу, що належить до протиправного діяння, у скоєнні якого вона підозрюється (обвинувачується) в будь-якому вираженому емоційному стані не перебувала.

Суд, діючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні 15 квітня 2025 року умисного вбивства ОСОБА_8 повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 115 ч.1 КК України.

Покази обвинуваченого про те, що потерпіла хотіла сама вчинити самогубство, а він тільки допоміг їй в цьому, суд оцінює критично, та вважає обраним ним способом захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою пом`якшення кримінального покарання за вчинений особливо тяжкий злочин.

Суд вважає, що обвинувачений усвідомлював протиправність своїх дій та умисно бажав настання смерті потерпілої ОСОБА_8 ..

Так, обвинувачений попередньо приблизно за три тижня до вчинення вбивства, почав підшукувати через мережу інтернет інформацію щодо готування до вбивства ОСОБА_8 , а саме способи вчинення умисного вбивства не будучи викритим правоохоронними органами, що підтверджується протоколами огляду його мобільного телефону та флеш носія.

Після вчинення вбивства обвинувачений інсценував самогубство ОСОБА_8 , тобто діяв у спосіб, який він підшукував через мережу інтернет.

На думку суду вказане свідчить про те, що умисел на вчинення вбивства ОСОБА_8 у обвинуваченого виник не раптово, а завчасно, приблизно коли він почав шукати відповідну інформацію через мережу інтернет. А вчинив він вбивство 15 квітня 2025 року коли виникла нагода для цього, тобто коли обвинувачена повернулася до нього до дому.

Підшукування обвинуваченим через мережу інтернет інформації щодо готування до вбивства ОСОБА_8 , співпадає з часом коли обвинувачений посварився із ОСОБА_8 та потерпіла пішла від нього й повернулася до батьківського будинку в с. Зелений Гай.

Слід зазначити, що обвинувачений не визнав факт попереднього підшукування через мережу інтернет інформації щодо готування до вбивства ОСОБА_8 , який доведений дослідженими судом доказами, що свідчить про його нещирість.

Про умисел обвинуваченого на вчинення вбивства свідчить і його поведінка одразу після скоєння злочину, який не викликав швидку медичну допомогу, а навпаки з метою приховання злочину інсценував самогубство потерпілої.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_8 , а приховування злочину на думку суду свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене.

При вирішенні питання про призначення покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, виходячи з принципу його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також керується роз`ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Положеннями ч. 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання воно має ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Визначаючи вид та розмір покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, є інвалідом 3 групи, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Щодо утримання обвинуваченим неповнолітніх дітей слід зазначити, що старша дитина ОСОБА_21 , 2008 року народження, на даний час проживає разом із матір`ю, а друга дитина ОСОБА_13 , 2022 року народження, маму якої обвинувачений вбив, проживає разом із її бабусею та двома неповнолітніми дітьми вбитої ОСОБА_8 від попереднього шлюбу.

В той же час, слід врахувати тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, посягнуло на життя - одне з найцінніших благ людини та в кінцевому результаті призвело до непоправимих безповоротних наслідків свавільного позбавлення життя іншої особи.

Суд враховує суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим протиправних дій, який позбав життя молоду людину, у якої життя ще мало бути попереду, яка утримувала та виховувала 3 малолітніх дітей, які фактично залишились без материнської турботи та підтримки.

Обвинуваченому було відомо про вказані обставини і як освіченій особі, яка працювала в органі місцевого самоврядування на керівній посаді, не міг не усвідомити підвищену суспільну небезпеку своїх дій.

Також, слід звернути увагу на ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення вбивства, який усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення відповідальності, вчинив активні дії направлені на приховання вчиненого злочину та ведення в оману правоохоронні органи щодо обставин вбивства.

Щодо характеристики особи обвинуваченого, то відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 727 від 20 травня 2025 року обвинувачений на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, обвинувачений ознак хронічного психічного захворювання також не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Як не психічно хворий ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Зазначені слідчим у обвинувальному акті щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину суд не визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України під щирим каяттям слід розуміти психічний стан особи, який характеризується осудом своєї протиправної поведінки та бажанням виправити ситуацію, а не лише формальним визнанням провини. Це має проявлятися через дійсні вчинки: визнання провини, надання правдивих свідчень, сприяння розкриттю злочину, а також спроби усунути завдану шкоду та відшкодувати збитки.

В даному провадженні обвинувачений не визнав доведений факт попереднього підшукування через мережу інтернет інформації щодо готування до вбивства ОСОБА_8 , надав неправдиві покази щодо обставин вчинення вбивства в частині того, що він лише допоміг потерпілій вчинити самогубство, а не мав умислу на вчинення її вбивства, не сприяв у повному проведенні судово-психологічної експертизи та відмовився реконструювати експерту обставини своєї участі у вбивстві, не вибачився перед потерпілою, не здійснив інших дій, що могло б свідчити про його покаяння, що свідчить про його нещирість.

Крім цього, зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України вбачається, що активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття (розповідає про час, місце вчинення злочину, називає співучасників, передає речові докази, предмети, здобуті злочинним шляхом, тощо).

В той же час, з боку обвинуваченого не було будь-яких активних дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, а навпаки після вчинення злочину приховав його за допомогою інсценування самогубства потерпілої та дав слідчому викриваючи себе покази тільки під впливом здобутих по справі безспірних доказів, які підтверджували його винність, що не є беззаперечною підставою на підтвердження факту дійсного сприяння розкриттю злочину.

Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення щодо особи із якою він перебував у близьких відносинах, суд вважає обставиною, що обтяжує його покарання відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України.

Враховуючи у сукупності характер та ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вчинив умисний особливо тяжкий злочин, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без призначення покарання у виді позбавлення волі.

Визнаючи строк покарання, суд враховує індивідуальний ступень суспільної небезпечності скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, запропонований сторонами строк позбавлення волі, а тому приходить до висновку про призначення строку позбавлення волі у виді 11 років, який за своїм розміром здатний сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню скоєння ним нових правопорушень, а також запобігти вчиненню аналогічних злочинів іншими особами.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Обрану обвинуваченому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередню тримання під вартою.

Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути судові витрати у справі на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відрахувати з дня проголошення вироку, тобто з 18 грудня 2025 року, зарахувавши в строк відбуття покарання період його попереднього ув`язнення з 16 квітня 2025 року по 18 грудня 2025 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази кримінального провадження:

- паперовий конверт коричневого кольору із вмістом зрізів нігтьових пластин трупа ОСОБА_8 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі;

- паперовий конверт коричневого кольору із вмістом зрізів нігтьових пластин ОСОБА_7 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі;

- паперовий конверт коричневого кольору із вмістом змиви із долоней обох рук ОСОБА_7 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі;

- паперові конверти коричневого кольору із вмістом волосся із мережевого кабелю та волосся із стола, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі;

- два мережеві продовжувачі, які були повернуті ОСОБА_15 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власнику;

- кабель жовтого кольору, який зберігається в Чернівецькому РУП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, знищити;

- вай-фай камеру поміщену до сейф пакету № PSP 3128284, дверну ручку поміщену до сейф пакету № WAR 1254904, які зберігаються в Чернівецькому РУП ГУНП в Чернівецькій області після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_7 ,

- мобільний телефон марки «TECHNO SPARK 8C», який після проведення огляду поміщений до коричневого кольору та зберігається в Чернівецькому РУП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- куртку чорного кольору, кофту сірого кольору, штани класичні, сумку чорного кольору, які поміщені до паперової коробки білого кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Samsung A12», який поміщений до паперового конверту коричневого кольору та зберігається в Чернівецькому РУП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 ;

- сейф-пакет встановленого зразку № 2902347 із вмістом букального епітелію

ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, знищити;

- носій інформації формату SD - карти, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 51746 (п`ятдесят одної тисячі сімсот сорок шість) гривень 27 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1