Справа № 386/1351/25
Провадження № 1-кс/386/405/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року селище Голованівськ

Слідчий суддя Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт в кримінальному провадженні №0000375, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі - КК України), подане в порядку глави 15 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), -

встановив:

Захисник ОСОБА_5 15.10.2025 звернулась до слідчого судді з клопотанням про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивує тим, що ухвалою Голованівського районного Кіровоградської області від 01 серпня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 289 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється слідчим відділенням Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Кропивницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону. Підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який перебував на реабілітації після поранення та наразі йому необхідно визначити військову частину, яка може прийняти його для подальшого проходження служби, враховуючи стан здоров`я; має постійне місце проживання; на утриманні має двоє дітей дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Захисник зазначає, що на адвокатський запит нею отримано довідку про стан здоров`я ОСОБА_4 станом на 22 вересня 2025 року в якій вказано, що враховуючи його поранення, йому проведено гінтрамедулярну фіксацію правого стегна, надано рекомендації проведення ФТЛ та ЛФК, та подальше лікування в медичній частині слідчий ізолятор не має можливості. На адвокатський запит від 10 жовтня 2025 року отримано відповідь від 14 жовтня 2025 року в якій вказано, що враховуючи стан здоров`я ОСОБА_8 , йому рекомендовано реабілітаційне лікування, яке провести в умовах міської медичної частини №14 не можливо.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2025 року ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляд тримання під вартою на 30 днів, тобто до 23 жовтня 2025 року та наразі досудове слідство не завершено, в строк до 23 жовтня 2025 року буде звернення органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою. Окрім цього, всі слідчі дії, щодо допиту свідків, проведення оглядів місця події, слідчі експерименти проведені, тобто ризики зазначені в ухвалі суду не існують. ОСОБА_4 визнає свою вину, активно сприяє розкриття злочину, розуміє, що має понести покарання і ніяким чином не має наміру уникати від досудового слідства, має міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику за місцем проживання. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, встановлена ухвалою слідчого судді і наразі під сумнів ніким не ставиться. Сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У даному випадку ОСОБА_4 раніше не судимий, а отже, з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до нього виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не узгоджується й з приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України. Тому зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти зазначеним ризикам.

У зв`язку з наведеним, захисник просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання захисника. Зазначив про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просить змінити йому запобіжний захід.

Заслухавши доводи захисника та підозрюваного, думку прокурора, дослідивши письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

До запобіжних заходів відносяться особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою (ч. 1 ст. 176 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 201 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні незаконного позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується копією підозри (а.с. 17-22).

Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 27.09.2025 та ухвалою від 24.09.2025 продовжено строк тримання під вартою до 23.10.2025, що підтверджується копіями зазначених ухвал (а.с. 7-8).

На адвокатський запит філією державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Черкаській та Кіровоградській областях надано довідку від 22.09.2025 про стан здоров`я ОСОБА_4 станом на 22 вересня 2025 року, в якій вказано, що враховуючи його поранення, йому проведено гінтрамедулярну фіксацію правого стегна, надано рекомендації проведення ФТЛ та ЛФК, та подальше лікування в медичній частині слідчий ізолятор не має можливості (а.с. 15).

На адвокатський запит філією державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Черкаській та Кіровоградській областях надано довідку від 10.10.2025 в якій вказано, що ОСОБА_4 рекомендовано препарати кальцію, фізіотерапевтичне лікування, ЛФК, реабілітаційне лікування, нагляд травматолога. Реабілітаційне лікування в медичній частині СІЗО не має можливості (а.с. 10).

З досліджених письмових доказів вбачається, що ОСОБА_4 рекомендовано реабілітаційне лікування через кульове поранення, отримане ним 20.05.2024, а саме: фізіотерапевтичне лікування, ЛФК, нагляд травматолога, яке проводити в медичній частині СІЗО не має можливості.

Разом з тим, згідно п. 1, 2 глави 1 розділу Х Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5 (далі - Правила), відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього на території СІЗО функціонує медична частина. Медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, яка включає консультацію медичного працівника, діагностику і лікування захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Згідно п. 2 глави 2 розділу Х Правил, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525 (із змінами), Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (із змінами).

Пунктом 2.8. розділу ІІ Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525 (далі Порядок), визначено, що якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Пунктом 2.10. розділу ІІ Порядку визначено, що у випадку погіршення стану здоров`я особи, узятої під варту, та неможливості надання невідкладної медичної допомоги у повному обсязі в умовах медичної частини здійснюється виклик бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги (далі - бригада ЕМД). Начальник СІЗО забезпечує негайний виклик бригади ЕМД у разі прийняття такого рішення медичним працівником.

Проаналізувавши зазначені нормативні акти, які регулюють порядок надання медичної допомоги особам, які перебувають під вартою, слідчим суддею встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 реабілітаційне лікування, яке рекомендовано філією державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Черкаській та Кіровоградській областях та яке не може бути проведено в умовах СІЗО, однак може бути організовано згідно норм Правил та Порядку.

А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідність отримання реабілітаційного лікування, яке може бути забезпечено в умовах утримання під вартою, не є підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Крім того, на момент вирішення питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при продовженні строку запобіжного заходу, необхідність в отриманні реабілітаційного лікування ОСОБА_4 існувала, оскільки таке лікування пов`язане з отриманним пораненням ще 20.05.2024.

Доводи захисника в клопотанні про неузгодженість тримання під вартою ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, на підтвердження таких доводів не надано жодних доказів, в той час, увалами слідчого судді під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при продовженні строку запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, які потребують застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, такі ухвали не оскарженні та набрали законної сили.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність обставин, які б давали підстави для зміни обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст. 206 КПК України, у зв`язку з довідкою філії державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Черкаській та Кіровоградській областях від 10.10.2025 про рекомендування надання реабілітаційного лікування ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне повідомити про це керівника СІЗО, в якому утримується підозрюваний для вжиття відповідних заходів, передбачених Правилами та Порядком.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 193-194, 201, 206 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Дата та час складення і оголошення повного тексту ухвали: 21 жовтня 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1