Провадження № 1-кс/204/3251/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14листопада 2025 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотанняслідчого СВ відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженепрокуроромгрупи прокурорів ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0001272 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001272 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001272 від 10.11.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2025 до чергової частини Відділу поліції № 3 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби "102" від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що двоє невстановлених осіб перебуваючи за адресою: м.Дніпро, по вул. Прикордонників, незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Джилі М-Гранд» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЖЄО № 30053 від 10.11.2025). За даним фактом 10.11.2025 розпочато кримінальне провадження № 0001272, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України. 10.11.2025 року здійснено затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні злочину, фактичний момент затримання 17 година 20 хвилин. 10.11.2025 року слідчим на підставі ст.205, ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих здійснив обшук затриманого ОСОБА_7 під час якого виявлено та вилучено: 1) мобільний телефон чорного кольору марки RedmiNote 14+ який вилучений до поліетиленового спец-пакету № ICR 0061008; 2) нагородний годинник сірого металевого кольору, який поміщено до спецпакету ICR 0061011. 11.11.2025 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених речей під час проведення обшуку затриманого за адресою: м. Дніпро, вул. Майдан Озерний, 12. Оскільки, вилучені речі під час проведення обшуку затриманого 10.11.2025 року за адресою: м. Дніпро, вул. Майдан Озерний, 12, визнані речовими доказами, це дає підстави вважати, що вилучення вказаного майна сприяє цілям та меті проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Беручи до уваги, що вилучені 10.11.2025 року під час особистого обшуку за місцем складання протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме: 1) мобільний телефон чорного кольору марки RedmiNote 14+ який вилучений до поліетиленового спец-пакету № ICR 0061008; 2) нагородний годинник сірого металевого кольору, який поміщено до спецпакету ICR 0061011, мають доказове значення для кримінального провадження, визнано речовим доказом, це дає підстави вважати, що вилучення вказаного майна сприяє цілям та меті проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, арешт вказаного майна обумовлюється метою забезпечення збереження речових доказів.На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна.

Від слідчогонадана заява, про розгляд клопотання без його участі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна, його захисника (захисників), а також інших заінтересованих осіб.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, щоСлідчим відділом відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001272 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.У даному кримінальному провадженні 10.11.2025 року під час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України було проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон чорного кольору марки RedmiNote 14+ який вилучений до поліетиленового спец-пакету № ICR 0061008; нагородний годинник сірого металевого кольору, який поміщено до спец-пакету ICR 0061011.Згідно постанови слідчого від 11листопада 2025 року, вищезазначені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001272.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості його знищення, пошкодження, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшоголейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001272 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене 11.11.2025 року під час проведення особистого обшуку під час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, а саме на:мобільний телефон чорного кольору марки RedmiNote 14+; нагородний годинник сірого металевого кольору; шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1