ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуїв клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні за № 00010493 від 29 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням про арешт майна, а саме вилучене вилучене 28 грудня 2025 року в період часу з 21 годин 12 хвилин до 21 годин 49 хвилин, під час проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі «Чугуїв-Мілове» 13 км. +290 м., а саме на: автомобіль марки Nissan, моделі X-Trail, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини, бампер, капот, моторний відсік, сліди від контанку з іншими транспортними засобами; автомобіль марки ВАЗ, моделі 2105, реєстраційні номери НОМЕР_2 , на якому маються видимі механічні пошкодження характерні для ДТП

28.12.2025 о 19 год. 46 хв до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що на автодорозі «Чугуїв-Мілове» 13км +290 м сталося зіткнення автомобіля «Nissan X-Trail» р.н. НОМЕР_3 за кермом якого перебував військовослужбовець в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та автомобіля «ВАЗ 2105» р.н. НОМЕР_2 за кермом якого перебував військовослужбовець в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Внаслідок зіткнення ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження та був доставлений до військово-медичного клінічного центру Північного регіону в м. Харків з попереднім діагнозом: ЗЧМТ, ЗГМ, субарахноїдальний крововилив, перелом нижньої щелепи зліва, перелом ребер зліва, перелом правої та лівої стегнових кісток зі зміщенням.

28 грудня 2025 року в період часу з 21 годин 12 хвилин до 21 годин 49 хвилин, під час проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі «Чугуїв-Мілове» 13 км. +290 м., виявлено та вилучено: автомобіль марки Nissan, моделі X-Trail, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини, бампер, капот, моторний відсік, сліди від контанку з іншими транспортними засобами; автомобіль марки ВАЗ, моделі 2105, реєстраційні номери НОМЕР_2 , на якому маються видимі механічні пошкодження характерні для ДТП.

Огляд місця події проводив старший слідчий СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 170 КПК України є достатні підстави вважати, що майно, а саме: автомобіль марки Nissan, моделі X-Trail, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , автомобіль марки ВАЗ, моделі 2105, реєстраційні номери НОМЕР_2 , має значення до вчинення кримінального правопорушення, а саме залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення (пошкодження транспортних засобів, сліди рук всередині салону автомобіля, біологічні сліди, тощо).

Автомобіль марки Nissan, моделі X-Trail, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця події 28 грудня 2025 року перебував у фактичній власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.н.т. НОМЕР_6 )

Відповідно до технічного паспорту автомобіля іноземного зразка (TKALEC NIRJANA) серії НОМЕР_7 , вказаний автомобіль зареєстрований за «Antoszczuk Piotr Leszek».

Вищевказаний автомобіль було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який буде зберігати за адресою: АДРЕСА_1 , у гаражному приміщенні поряд із веткліклікою.

Автомобіль марки марки ВАЗ, моделі 2105, реєстраційні номери НОМЕР_2 , вилучений під час огляду місця події 28 грудня 2025 року, який перебуває у власності ОСОБА_8 , а на даний час перебуває у фактичній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказаний автомобіль поміщено на майданчик Чугуївського ДЕП, який розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. 3.

29 грудня 2025 року, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вищеописаного речовими доказами.

Так як вищезазначені предмети, виявлені та вилучені відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України а саме є предметами кримінально протиправних дій, тобто предметами злочину, у зв`язку з чим існують підстави для їх арешту з метою збереження, як доказу вчинення кримінального правопорушення, так і з метою потреби направлення їх на відповідні судові експертизи для здійснення досліджень із залученням експертів для отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, а також збереження, зібрання речових доказів, уточнення відомостей стосовно часу, місця, дати скоєння, обставин вищевказаного злочину, тому у органу досудового розслідування обґрунтовано виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна, в тому числі застосування арешту щодо вищевказаного майна.

Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості, зокрема, його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України прокурор звертається до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи.

У відповідності до ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок кримінального правопорушення.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в поданій до суду письмовій заяві підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених вище, а також просив розглянути клопотання за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неприбуттям в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду цього клопотання слідчим суддею не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також, що тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події майно, визнано речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчужене, передане, пересунуте, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні. Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у цьому кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням цього кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Оскільки КПК України не покладає на слідчого суддю обов`язку визначати конкретне місце зберігання речових доказів, а відповідно до ст. 100 КПК України це належить до повноважень органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне залишити вирішення цього питання за органом досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні за № 0001049 від 29 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 28 грудня 2025 року в період часу з 21 годин 12 хвилин до 21 годин 49 хвилин, під час проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі «Чугуїв-Мілове» 13 км. +290 м., а саме на: автомобіль марки Nissan, моделі X-Trail, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини, бампер, капот, моторний відсік, сліди від контанку з іншими транспортними засобами; автомобіль марки ВАЗ, моделі 2105, реєстраційні номери НОМЕР_2 , на якому маються видимі механічні пошкодження характерні для ДТП

Питання щодо визначення місця та способу зберігання арештованого майна залишити на розсуд органу досудового розслідування з урахуванням вимог ст. 100 КПК України.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1