Справа № 331/7529/25
Провадження № 1-кс/331/22/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 07.03.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерське Добропілля Донецької області, громадянина України, який проходить військову службу на посаді номера 3-ої обслуги міномета мінометного взводу 3-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдат», сімейний стан розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 07.03.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.10.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 301 ОСОБА_4 призначено на посаду номера 3-ої обслуги міномета мінометного взводу 3-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби, солдат ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

В свою чергу, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

01 грудня 2023 року в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення статутних вимог, без поважних причин, самовільно залишив місце несення служби, а саме місце розташування 3 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Так в період з 01грудня 2023 року по теперішній час солдат ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину для подальшого проходження військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Органом досудового розслідування встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке кваліфікується як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Органом досудового розслідування, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в задоволенні вказаного клопотання просили відмовити, посилаючись на те, що ризики, на які йдеться посилання, органом досудового розслідування не доведені, не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях. ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування, має намір продовжити проходження військової служби, тому, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для здійснення належної процесуальної поведінки останнього.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

В провадженні СВ ВП № 2 ЗРУП в Запорізькій областіперебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 07.03.2024 року за підозрою ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

16.12.2025 року слідчим за погодженням з прокурором складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У зв`язку з відсутністю можливості встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , за місцем проживання останнього направлялись повістки про виклик у кількості 3 шт. на 15.12.2025, 16.12.2025 та 17.12.2025, які було вручено згідно із повідомлення з Укрпошти, в подальшому ОСОБА_4 за викликом до слідчого не з`явився.

Також ОСОБА_4 направлено лист з повістками з метою прибуття, проте, не зважаючи на неодноразові виклики слідчого та прокурора, останній до слідчого відділення Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, з метою проведення слідчих дій, та ознайомлення з клопотання про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, не з`являвся та не повідомляв про причини свого неприбуття.

Також оперативному підрозділу СКП Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУ НІ в Запорізькій області було надано доручення на встановлення фактичного місця знаходження ОСОБА_4 і зобов`язання його явкою в Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, згідно рапорту о/у СКП Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНІ в Запорізькій області, встановити фактичне місце знаходження його не виявилось можливим.

24 грудня 2025 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

24 грудня року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 24.12.2025 року вказане клопотання задоволено та надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, 24 грудня 2025 року слідчий за погодженням з прокурором, на виконання вимог ч. 2 ст. 188 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4

16 лютого 2026 року о 08 годині 30 хвилин підозрюваного ОСОБА_4 затримано на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді.

Постановою слідчого від 16.02.2026 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, останній не має офіційного джерела доходу, на даний час службу не проходить, у зв`язку з чим не має постійного та стабільного грошового забезпечення, тому наявний ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування злочинним шляхом.

Разом з тим, доведений ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, ОСОБА_4 самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

Також наявний ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, оскільки останній не має міцних соціальних зв`язків, не має осіб на утриманні. Достовірно знаючи про те, що відносно нього органом досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження, ухилився від явки до правоохоронного органу, причини своє неявки не повідомляв, у зв`язку з чим його було затримано та доставлено в судове засідання на підставі ухвали слідчого судді, що дає підстави вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 в період дії воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), зокрема самовільно залишив місце служби, обов`язки військової служби не виконував, до військової частини не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

За наявності існування очевидних ризиків, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, існують.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

В той же час, слідчий суддя убачає наявність підстав для зміни строку дії запобіжного заходу.

Так, у клопотанні органом досудового розслідування порушується питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Разом з тим, згідно з матеріалами кримінального провадження, 16 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за № 0000263 від 07.03.2024 року.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З огляду на те, що постановою слідчого від 24.12.2025 року ОСОБА_4 оголошено у розшук, у зв`язку з чим досудове розслідування зупинено, а 16.02.2026 року досудове розслідування відновлено, то досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні має бути закінчено 08.04.2026 року.

На викладене слідчий уваги не звернув та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, який перевищує строки досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 219 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 07.03.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1