Справа № 372/6969/25
Провадження 1-кс-78/26
ухвала

Іменем України

20 січня 2026 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, а саме з автомобіля марки «Ford» модель «Explorer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який було вилучено під час проведеного огляду 04.12.2025 року, який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський р-н., с. Борисів, пров. Боженка 23. На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що судом під час прийняття рішення були порушені процесуальні строки визначені ст.. 173 КПК України, а тому суд повинен був у відповідності до ч.6 ст. 173 КПК України, не накладати арешт на його майно, а повернути йому, як власнику транспортного засобу.

В судове засідання заявник не з`явився в поданому клопотанні просив проводити розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

В судовому засіданні слідчий щодо скасування арешту заперечив, та зазначив, що вказаний транспортний засіб був визнаний речовим доказом, крім того на нього був накладений судом арешт з метою збереження та необхідністю проведення експертизи.

Перевіривши та дослідивши матеріали клопотання, вислухавши слідчого вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002117 від 04.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

04.12.2025 року полімерні частини автомобіля, які поміщені до спеціального пакету НПУ SUD 4016190, та автомобіль марки «Ford» модель «Explorer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0002117 від 04.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 10.12.2025 року у справі №372/6969/25, в межах вищевказаного кримінального провадження клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області про арешт майна - задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведеного огляду місця події в період часу 22 год. 50 хв. 03.12.2025 по 00 год. 15 хв. 04.12.2025 року, під час якого було вилучено полімерні частини автомобіля, які поміщені до спеціального пакету НПУ SUD 4016190 та транспортний засіб автомобіль марки «Ford» модель «Explorer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який було вилучено під час проведеного огляду в період часу з 01 год. 22 хв по 02 год. 10 хв. 04.12.2025 року, який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський р-н., с. Борисів, пров. Боженка 23, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Станом на день подачі та розгляду клопотання про скасування арешту досудове розслідування кримінального провадження проводиться слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 2, п.п. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлено наступне.

Арешт на майно яке було визнано речовим доказом було накладено в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0002117 від 04.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Однак, слідчому судді заявником не подано переконливих доказів, які б об`єктивно підтверджували необхідність скасування арешту. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу заяви слідчому судді не подано.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, а тому залишились недоведеними.

З письмових пояснень та досліджених документів вбачається, що зазначене у клопотанні майно має правовий статус речового доказу, його збереження до закінчення досудового розслідування має суттєве значення для досягнення мети кримінального провадження.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

З огляду на викладене, скасування арешту з майна до закінчення проведення досудового розслідування може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотання і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено. Вимоги клопотання не ґрунтуються на законі.

Проаналізувавши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що вищевказане майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, кримінальне провадження не закінчено й на даний час у ньому триває досудове розслідування, підстави з яких накладено арешт не відпали, а тому підстав для скасування арешту на майно слідчий суддя на даному етапі не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 131, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1