Справа № 953/8569/25
н/п 1-кс/953/7586/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого ВРЗУСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000960 від 14.08.2025, про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, з його слів має на утриманні дочку, 2009 р.н., працюючого водієм в ТОВ «САНРАЙС ЛОГИСТИКС», раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

Встановив:

24.11.2025 слідчого ВРЗУСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000960 від 14.08.2025, звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000960 від 14.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2025, близько 09:15, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним вантажним автомобілем "Renault Premium", р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «BARREL DASH», р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «САНРАЙС ЛОГИСТИКС», рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, зі сторони м. Полтава в напрямку м. Харкова зі швидкістю близько 85 км/год. Під час руху по вказаній автодорозі, в районі 402 км., водій вантажного автомобіля "Renault Premium", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , діючи необережно, при наближенні до вантажного автомобіля "Renault Magnum 500", р.н. НОМЕР_3 , з напівпричепом «SCHWARZMUELLER», р.н. НОМЕР_4 , який стояв у попутному напрямку на узбіччі з права по ходу його руху, та видимість якого була необмежена, своєчасно не застосував заходів для зниження швидкості та зупинки, або безпечного об`їзду перешкоди, що призвело до наїзду на задню частину вказаного автомобіля, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: - п.12.3 "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди". В результаті зіткнення пасажир вантажного автомобіля "Renault Premium", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла в лікарні. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/314-А/25 від 30.09.2025 причино смерті ОСОБА_7 явилась важка сукупна травма несумісна із життям з ушкодженням внутрішніх органів та перелом кісток скелету.

Порушення п. 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_6 , згідно з висновками судових авто технічних експертиз NCE-19/121-25/26900-ІТ від 28.10.2025 та №СЕ-19/121-25/27519-IT від 14.11.2025 з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією.

29.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні просили визначити особисте зобов*язання, оскільки підозрюваному треба працювати.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали встановив, що СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000960 від 14.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

29.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 14.08.2025, в якому зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, механічні пошкодження на транспортних засобах, погодні умови, тощо; - схемою до протоколу огляду місця ДТП від 14.08.2025; - висновок судово-медичної експертизи трупу потерпілої ОСОБА_7 №12- 17/314-A/25 від 30.09.2025; M.C.; - показання водія ОСОБА_6 , наданими під час допиту; - показаннями потерпілої ОСОБА_8 , наданими в ході допиту від 22.10.2025; - протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2025 за участю Лапи висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-25/26900-ІТ від 28.10.2025, згідно якого в діях водія ОСОБА_6 встановлено невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, ОСОБА_9 ; - показання свідка ОСОБА_10 , надані під час допиту; - протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2025 за участю Лапи протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2025 за участю свідка ОСОБА_10 ; - висновок експерта №12766 від 29.10.2025 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновок експерта №12767 від 29.10.2025 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновок експерта №12768 від 30.10.2025 заза результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновок експерта №12769 від 30.10.2025 за результатами проведення експертизи з дослідження деталей Т3; - висновок експерта №12771 від 06.11.2025 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновок експерта №14043 від 07.11.2025 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи; висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-25/27519-ІТ від 14.11.2025, згідно якого в діях водія ОСОБА_6 встановлено невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, водію ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та впливати на свідків, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується йому, обставинами вчиненого, даними по його особистості.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, , обґрунтовується тим, що підозрюваний з урахуванням суворості покарання може особисто незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідча суддя зазначає, що стороною захисту не надано обґрунтованих підстав відсутності встановлених ризиків.

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що він 1987 р.н., громадянин України, з вищою освітою, розлучений, з його слів має на утриманні дочку, 2009 р.н., працює водієм в ТОВ «САНРАЙС ЛОГИСТИКС», раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та проживає в м. Полтава, в ДТП загибла його цивільна дружина, її родичі до нього претензій не мають.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному в межах заявленого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, саме у вигляді домашнього арешту в нічний час, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи, та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання за клопотанням захисту слідча суддя не вбачає, оскільки крім іншого не надані до суду відомості про графік роботи підозрюваного, який передбачає нічну роботу.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який заявлений у клопотанні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, погодженого прокурором задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня, без застосування спеціального електронного пристрою, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 34 дня до 29.12.2025 року, у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України та зобов`язати ОСОБА_6 :

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 до 06.00 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога».;

-негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та зміну контактних телефонів;

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Встановити строк дії ухвали до 29.12.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1