Провадження №1-кп/369/1327/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за участю представника Державної установи

«Український дім фарфорово-фаянсової

промисловості» ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника Державної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості», адвоката ОСОБА_7 про скасування арештів майна, накладених ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2023 у справі № 369/14680/23 та ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2023 у справі № 369/15687/23 в рамках кримінального провадження № 0000100 від 13.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

27 вересня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У цьому кримінальному провадженні триває судовий розгляд.

06.10.2025 до суду надійшло клопотання представника Державної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості», адвоката ОСОБА_7 про скасування арештів майна, накладених ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2023 у справі № 369/14680/23 та ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2023 у справі № 369/15687/23 в рамках кримінального провадження № 0000100.

У судовому засіданні 07.10.2025 заявник цього клопотання озвучила доводи і мотиви цього клопотання.

Обвинувачений та його захисник підтримали доводи клопотання.

Прокурор заперечувала щодо задоволення цього клопотання.

У судове засідання, призначене на 28.10.2025, представник Вишневої міської ради Бучанського району Київської області не з`явилася, повідомлялася належним чином.

ВодночасВишневою міською радою Бучанського району Київської області як представником Вишневої міської територіальної громади до суду було подано письмові заперечення на клопотання про скасування арешту, де представник територіальної громади чітко визначив свою позицію просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Суд, заслухавши доводи учасників провадження, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що земельнаділянка з кадастровим номером :01:010:5408, питання про скасування арешту якої поставлено у клопотанні, знаходиться в комунальній власності Вишневої міської територіальної громади.

Ухвалами слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2023 у справі № 369/14680/23 та ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2023 у справі № 369/15687/23 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:5408, яка розташована у межах Вишневої міської ради Бучанського району Київської області та належить Вишневій міській територіальній громаді, із встановленням заборони будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам чи державним реєстраторам, нотаріусам, приватним та державним виконавцям та працівникам Державної виконавчої служби, підпорядкованим їй підрозділам, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, які мають реєстраційні повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію, зміну власника нерухомого майна.

Питання про скасування арештів майна, накладенихухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2023 у справі № 369/14680/23 та ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2023 у справі № 369/15687/23 в рамках кримінального провадження № 0000100 від 13.09.2023, і було поставлено представникомДержавної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості».

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно з частинами першою, другою четвертою статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд зауважує, що відповідне клопотання подано представникомДержавної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості». При цьому ця Державна установа не є суб`єктом, визначеним положеннями статті 174 КПК України, який вправі звертатися до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, аналізположень статті 174 КПК України свідчить, що ця норма пов`язує право судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед судом їх законності та переконливості.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Суд вважає, що оскільки на час надходження до суду клопотання про скасування арешту кримінальне провадження № 0000100 від 13.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, не є завершеним, здійснюється судовий розгляд, а відтак, потреба в подальшому застосуванні арешту не відпала.

Таким чином, у зв`язку з викладеним вище підстав для скасування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, не вбачається, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 170, 174, 321, 376 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника Державної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості», адвоката ОСОБА_7 про скасування арештів майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:5408, яка належить Вишневій міській територіальній громаді, із встановленням заборони будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам чи державним реєстраторам, нотаріусам, приватним та державним виконавцям та працівникам Державної виконавчої служби, підпорядкованим їй підрозділам, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, які мають реєстраційні повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію, зміну власника нерухомого майна, накладених ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2023 у справі № 369/14680/23 та ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2023 у справі № 369/15687/23 в рамках кримінального провадження № 0000100 від 13.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8