Справа № 358/27/26 Провадження № 1-кп/358/119/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003 від 05.01.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Щербашинцi, Богyславського району Київської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не є депутатом, має професійно-технічну освіту, не працює, раніше несудима, має на утриманні трьох малолітніх дітей, абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. ОСОБА_4 29.11.2025 приблизно о 22 год. 45 хв., перебувала в кафе «Loft Ваr», що за адресою: вул. Святогірська, 6, м. Богуслав, Обухівський район, Київська область, де проводила свій час відпочинку. В ході відпочинку поряд з борною стійкою ОСОБА_3 зустріла своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також відпочивали в закладі. В подальшому на грунтi різко виниклих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлiкт.

2.В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

3.29.11.2025 приблизно о 22 год. 50 хв., ОСОБА_3 перебуваючи в кафе «Loft Ваr», що за адресою: вул. Святогірська, 6, м. Богуслав, Обухівський район, Київська область, реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своєю лівою рукою вирвала волосся з лобної ділянки голови ОСОБА_5 , після чого правою рукою взяла з борної стійки скляний стакан та кинула ним в лобну ділянку голови ОСОБА_5 .

4.Згідно з висновком експерта складеним за результатами проведення судово-медично експертизи, отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: рани з синцем лобної ділянки зліва, ділянки травматичного видалення волосся лобної ділянки, які утворилися від дії тупого(их) предмета(iв).Ушкодження у вигляді рани лобної ділянки зліва викликає розлад здоров`я більше 6, але менше 21-го дня та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Ушкодження у вигляді синця та ділянки травматичного видалення волосся відноситься до легких тілесних ушкоджень.

5.Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дають суду підстави вважати встановленим, що ОСОБА_7 умисно нанесла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке відноситься до категорії кримінальних проступків.

6.Тому, суд визнає доведеним обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Процесуальні підстави ухвалення судом рішення за наслідками розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

7.Частиною 2 ст.12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

8.Враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 125 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, то кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

9.Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

10.В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, відповідно до положень ч.1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

11.До обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника ОСОБА_8 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

12.Також, у вказаній заяві підозрювана зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

13.Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні.

14.Разом з тим, до обвинувального акта надано письмову заяву потерпілої ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

15.Відповідно до частини 2 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

16.Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

17.Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, заяву потерпілої ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченої та потерпілої, суд, дослідивши обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

18.При цьому, відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів у суді не здійснюється.

Мотиви призначення покарання.

19.З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок передбачений ч. 2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

20.При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

21.Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , суд установив, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, на утриманні має трьох малолітніх дітей, свою провину у вчиненому визнала повністю, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

22.Обставинами, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

23.Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

24.Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу, з огляду на обставини цього правопорушення, а також беручи до уваги, що ОСОБА_3 не працює, не має офіційного доходу чи майна, за рахунок якого могла би сплатити штраф. За таких умов призначення штрафу призведе до неможливості виконання вироку та суперечитиме меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.

25.Санкцією частини 2 статті 125 КК України передбачено, зокрема, покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.

26.Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

27.Згідно з ч.3 ст.56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

28.Обвинувачена ОСОБА_3 не відноситься до осіб, визначених ч.3 ст. 56 КК України, щодо яких не може бути застосованогромадські роботи.

29.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 ніде не працює, що виключає можливість застосування до обвинуваченої покарання у виді виправних робіт відповідно до положення ч.1 статті 57 КК України.

30.Зважаючи на вчинений кримінальний проступок, обставини його вчинення і наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої, суд вважає, що покарання у виді пробаційного нагляду не відповідатиме особі обвинуваченої та загальній меті покарання і не матиме належного виховного впливу на особу ОСОБА_3 .

31.Суд ураховує, що ОСОБА_3 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, а тому такий вид покарання як обмеження волі буде занадто суворим для обвинуваченої і матиме переважно каральний, а не виправний характер.

32.Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

33.Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та міру покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального проступку, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального проступку і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального проступку, та характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального проступку, а також враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима.

34.Отже, з урахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , її ставлення до вчиненого, майнового стану, а також наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд дійшов висновку, що можливість соціальної реабілітації обвинуваченої не втрачена. Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України та з урахуванням вимог ст. 56 КК України, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

35.На переконання суду, призначення саме такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Таке покарання забезпечить досягнення мети його застосування та сприятиме формуванню у ОСОБА_3 готовності до правослухняної поведінки.

36.Процесуальні витрати, у тому числі на залучення експертів, відсутні.

37.Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

38.Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

39.Речові докази по справі відсутні.

40.На підставі викладеного, керуючись ст. 125 КК України, ст. ст.302, 368-371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, призначити покарання у виді штрафу у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

2. Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався .

3.Матеріали кримінального провадження № 0000003 від 05.01.2026 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №358/27/26, провадження №1-кп/358/119/26.

4. Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

5. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

6. Відповідно до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1