Справа № 502/2655/25
УХВАЛА

30 грудня 2025 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання

слідчого відділення № 1 СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області,

погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури,

про

арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

З клопотання слідчого вбачається, що 23.12.2025 року до чергової частини ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт оперуповноваженого ЗС №1 Ізмаїльського РВП ОСОБА_3 про те, що під час розгляду матеріалів ЄО-10041 за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 14.12.2025 року приблизно о 03:00 годині невстановлена особа, в умовах воєнного стану, таємно викрала з автомобіля марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак « НОМЕР_1 », припаркованого за адресою: Одеська область. Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Миколаївська, 5, майно ОСОБА_4 , а саме: акумулятор та набор інструментів марки «Інтертулер», спричинивши останньому матеріальний збиток на суму приблизно 6000 гривень.

25.12.2025 року слідчим складено протокол видачі та огляду предметів, яким зафіксовано видачу ОСОБА_5 , автомобільного акумулятора марки «BERGER 62 Ah 600A (EN)12v» та набору інструментів марки «INTERTOOL».

25.12.2025 року постановою слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від вказане майно визнано речовим доказом.

В подальшому, постановою начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 08.12.2025 вилучене в ході огляду місця події майно, визнано речовими доказами.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також використовувались як предмети та засоби вчинення вказаного кримінального правопорушення, слідчий у клопотанні та прокурор, просили слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Слідчий відділення № 1 ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилась, надала заяву згідно з якою, клопотання підтримала у повному обсязі та просила провести розгляд за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти арешту майна не заперечував.

Оскільки сторони не з`явились в судове засідання, у відповідності до ст. 107 КПК України, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, а фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчим суддею встановлено наступне:

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в ході розгляду, СВ ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.12.2025 року до ЄРДР за № 0001623 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та в ході досудового розслідування 25.12.2025 року слідчим проведено огляд предмету.

При цьому в ході проведеного 25.12.2025 року огляду, слідчим сектору дізнання було виявлено та вилучено відповідні речі, зазначені у клопотанні, які постановою від 25.12.2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Майно стосовно якого подано клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

Враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 131-132, 167, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене слідчим відділення № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області під час проведення огляду предмету 25.12.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 24.12.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001623 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, майно:

- автомобільний акумулятор марки «BERGER 62 Ah 600A (EN)12v» та набору інструментів марки «INTERTOOL».

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України залишити майно, на яке накладено арешт на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування місці.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1