Справа № 405/7266/25
провадження № 1-кс/405/2978/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України,-

встановив:

20.11.2025 до Подільського районного суду м. Кропивницького від адвоката ОСОБА_5 надійшла скарга на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, у якій він зазначив про те, що 19.11.2025 біля заводу «Гідросила» був зупинений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та силоміць був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК. Після проходження ВЛК був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 де і зараз перебуває під вартою. Його сестра ОСОБА_6 викликала патрульну поліцію 19.11.2025 року щодо незаконного затримання та тримання під вартою її брата ОСОБА_4 , але працівники поліції навіть не виїхали на виклик. ОСОБА_6 може в судовому засіданні підтвердити вищевказаний факт та повідомити, що зранку 20.11.2025 року спілкувалася зі своїм братом через грати.

Посилаючись на норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Закону України «Про попереднє ув`язнення», Кримінально процесуального кодексу України, просив слідчого суддю постановити ухвалу, якою визнати незаконним затримання та перебування під вартою ОСОБА_4 в ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Також, визнати незаконним утримання під вартою ОСОБА_4 в ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , який знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати незаконним затримання та утримання вказаної особи.

Ухвалою суду від 20.11.2025 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 негайно доставити ОСОБА_4 до суду для з`ясування підстав позбавлення волі ОСОБА_4 . Вказану ухвалу направлено на електронну пошту установи та отримано її паперову копію безпосередньо 20.11.2025.

Представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд залишити без розгляду скаргу на незаконне затримання, у зв`язку з тим, що 20.11.2025 близько 19:00 год. ОСОБА_4 звільнили працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 та розгляд скарги провести у відсутність скаржника та його представника (а.п.38-40).

Від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_7 надійшла відповідь, у якій зазначено, що громадянин ОСОБА_4 був повернутий до ІНФОРМАЦІЯ_6 з причини відмови проходити військову службу за релігійними переконаннями. Після повернення з військової частини, 20.11.2025, громадянину ОСОБА_4 була вручена повістка про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та громадянин залишив приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Додатково повідомив, що громадянин ОСОБА_4 не є такою особою, що тримався під вартою, не є такою особою, що позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку. На даний час громадянин ОСОБА_4 не перебуває у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 44-45).

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої та другої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Частиною третьою та четвертою вказаної норми передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Отже, статтею 206 КПК України надано слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Наведені вище положення мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

За змістом частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З аналізу положень статті 26, 206 КПК України випливає, що оскаржувати дії на незаконне затримання є правом, а не обов`язком особи, яке використовується на її власний розсуд.

Відповідно до частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, в тому числі і принцип аналогії закону.

Оскільки діючим КПК України не передбачено можливості відкликання скарг після відкриття судом провадження у справі, також не врегульований порядок розгляду таких справ в разі подання заявником заяви про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати положення частини шостої статті 9 КПК України.

Враховуючи, що з наданих начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_7 надійшла відповідь, у якій зазначено, що громадянин ОСОБА_4 був повернутий до ІНФОРМАЦІЯ_6 з причини відмови проходити військову службу за релігійними переконаннями. Після повернення з військової частини, 20.11.2025, громадянину ОСОБА_4 була вручена повістка про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та громадянин залишив приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто на момент розгляду скарги гр. ОСОБА_4 не перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто в розумінні ст.208 КПК України не є затриманим, а тому, у слідчого судді відсутні підстави, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження у порядку ст. 206 КПК України.

Однак, слідчим суддею, береться до уваги той факт, що адвокатом надано до суду заяву, про залишення його скарги на незаконне затримання без розгляду, у зв`язку з тим, що 20.11.2025 близько 19:00 год. ОСОБА_4 звільнили працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки представник заявника адвокат відмовилась від підтримання вимог, які викладені у скарзі на незаконне затримання від 20.11.2025, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 206, 369-372 КПК України, -

постановив:

у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8