Справа № 686/2024/26
Провадження № 1-кс/686/973/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Березна Полонського району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000045,

встановив:

20.01.2026 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, строком на 60 днів, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «18.01.2026 близько 23 год 40 хв, водій ОСОБА_6 , порушуючи вимоги 2.9. (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі по тексту Правила), а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW X 5», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною автодороги Т-0612 сполученням «Звягель-Старокостянтинів», яка проходить по вул. Героїв Майдану селища Понінка Понінської ТГ Шепетівського району Хмельницької області, в напрямку від м. Полонне Шепетівського району Хмельницької області до м. Баранівка Звягельського району Житомирської області, не дотримався вимог пунктів 1.3., 1.5., 2.3. (б, д) Правил, яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху іншим учасникам.

Так, водій ОСОБА_6 в порушення вимог пунктів 12.1. та 12.3., Правил, не обрав безпечну швидкість відповідно до дорожньої обстановки, щоб забезпечити постійний контроль та безпечне керування транспортним засобом, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, з моменту виникнення перешкоди для руху, а саме неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався попереду в попутному напрямку по правому краю проїзної частини, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості автомобіля до швидкості руху велосипеда або безпечного для інших учасників руху його об`їзду, внаслідок чого біля домоволодіння АДРЕСА_3 здійснив наїзд передньою правою частиною автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , на велосипедиста ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, неповнолітній велосипедист ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку, політравми, від яких загинув на місці події.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 1.3., 1.5., 2.3. (б, д), 2.9 (а), 12.1. та 12.3. Правил, міст яких полягає в наступному:

- п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

- п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

- 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням смерті неповнолітньому велосипедисту ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

19.01.2026 кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 3 ст. 286-1 КК України.

19.01.2026 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дають об`єктивні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується матеріалами досудового розслідування та відомостями, що характеризують особу підозрюваного, з яких випливає, що ОСОБА_6 на даний час обґрунтовано підозрюється у вичинені тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років. Враховуючи зазначені обставини, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків. Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобіганню подальших спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілих та свідків, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити розмір застави, як альтернативи, у випадку задоволення клопотання слідчого, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000045 від 19.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

19.01.2025 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2026 р.; протокол проведення слідчого експерименту від 19.01.2026 року, висновок експерта № 157 від 19.01.2026 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

Санкція ч.3 ст.286-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки встановлені, потерпілі особи ще не набули вказаного статусу, відповідно потерпілі та свідки, на сьогоднішній день судом не допитані, не проведені й всі експертні дослідження, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, по місцю проживання характеризується позитивно, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, хворіє на ряд хронічних захворювань, вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає в чому розкаюється. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків, потерпілих, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку, через третіх осіб, а також безпосередньо, оскільки вказані особи не будуть позбавленні можливості відвідувати ОСОБА_6 за його місцем проживання. У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України не може бути й також визначений розмір застави, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наслідки, які настали в результаті його вчинення, а саме смерть людини, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ст.177 КПК України, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме до 19.03.2026 року включно.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 19 березня 2026 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду.

Ухвала діє до 19 березня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя