Справа № 183/9860/25
№ 1-кп/183/2333/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000862 від 25.07.2025 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької обл., громадянин України, працює інженером сервісного відділу за сумісництвом у ТОВ «БУДМАЙН», має вищу освіту, одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2025 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «БУДМАЙН», керуючи технічно справним автомобілем «Fiat Nuovo Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ТОВ «БУДМАЙН», рухався в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги 0041002, що проходить по території Самарівського району Дніпропетровської області з боку вул. Зіни Білої в напрямку автодороги М-29 «Харків-Дніпро».

У вищевказаний час, тобто 25 липня 2025 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, по автодорозі М-29 «Харків-Дніпро», що проходить по території Самарівського району Дніпропетровської області з боку м. Дніпро в напрямку м. Харків, рухався автомобіль «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 належить на праві власності ТОВ «АTП-2004», під керуванням водія ОСОБА_5 та на передньому пасажирському сидінні якого перебувала ОСОБА_6 та на задньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_7 .

Надалі під час зближення, водій ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, маючи необмежену оглядовість та об`єктивну можливість виявити автомобіль «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , не врахував дорожню обстановку, відновив свій рух, виїхав на нерегульоване нерівнозначне перехрестя автодороги М-29 та автодороги 0041002, при цьому не надавши перевагу у русі автомобілю «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який наближався до даного перехрестя по автодорозі М-29 зліва, та почав перетинати проїзну частину автодороги М-29 в результаті чого допустив зіткнення передньою лівою бічною частиною кузова автомобіля «Fiat Nuovo Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 з правою передньою частиною кузова автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на смузі руху останнього.

Своїми діями водій автомобіля «Fiat Nuovo Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 16.11.: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» - «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.».

Порушення вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у виді: відкритого /рана в нижній третині стегна по зовнішній поверхні/ багатоуламкового перелому нижньої третини діафізу лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, обширної підшкірної гематоми та гемартрозу правого колінного суглобу, струсу головного мозку, у своїй сукупності, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпечного для життя.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке кваліфікується як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, скоєним з необережності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання за санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі - на строк три роки, яке є необхідними та достатніми покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення внаслідок порушення Правил дорожнього руху, які допустив обвинувачений, відшкодування обвинуваченим потерпілій завданої шкоди, відсутність матеріальних претензій у потерпілої до обвинуваченого, вважає за можливим не призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд дійшов наступного.

Відповідно положень ч.1 ст.75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, зі змісту ст.75 КК вбачається, що застосування інституту звільнення від відбування покарання допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу винного та інших обставин справи, виправлення засудженого є можливим без відбування покарання.

Судом враховується суспільна небезпека і характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК відносяться до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, відшкодував потерпілій завдану шкоду, про що свідчить заява потерпілої про відсутність будь яких матеріальних претензій до обвинуваченого. Судом також приймається до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих обставин.

Отже, за наведених обставин, приймаючи до уваги наслідки протиправних дій обвинуваченого, його поведінку після скоєння ДТП, який, визнав свою вину та розкаявся у скоєному, відшкодував потерпілій завдану ним шкоди, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт, накладений на речові докази у цьому кримінальному провадженні, слід скасувати, оскільки вказані речові докази не підлягають спеціальній конфіскації, а покарання обвинуваченому призначене без конфіскації майна.

Арешт накладався:

- ухвалою від 31.07.2025 р. слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області на транспортний засіб марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 видане 03.01.2019 ТСЦ 3541 належить на праві власності ТОВ «АТП-2004», адреса реєстрації: Кіровоградська область, м. Кроповницький, вул. Мурманська будинок № 37Б;

- ухвалою від 31.07.2025 р. слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області на транспортний засіб марки «Fiat Nuovo Doblo», р.н. НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 видане 31.05.2017 ТСЦ 1241 належить на праві власності ТОВ «БУДМАЙН», адреса реєстрації: Дніпропетровська область, Дніпровський район Підгородненська громада, м. Підгороднє комплекс будівель та споруд № 551.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 14262,40 грн. (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві грн. сорок коп.).

Арешт, накладений ухвалою від 31.07.2023 р. слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області на транспортний засіб марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 видане 03.01.2019 ТСЦ 3541 належить на праві власності ТОВ «АТП-2004», адреса реєстрації: Кіровоградська область, м. Кроповницький, вул. Мурманська будинок № 37Б - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою від 31.07.2023 р. слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області на транспортний засіб марки «Fiat Nuovo Doblo», р.н. НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 видане 31.05.2017 ТСЦ 1241 належить на праві власності ТОВ «БУДМАЙН», адреса реєстрації: Дніпропетровська область, Дніпровський район Підгородненська громада, м. Підгороднє комплекс будівель та споруд № 551 - скасувати.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «Fiat Nuovo Doblo», р.н. НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 видане 31.05.2017 ТСЦ 1241 належить на праві власності ТОВ «БУДМАЙН», - повернути власнику ТОВ «БУДМАЙН»;

-транспортний засіб марки «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 видане 03.01.2019 ТСЦ 3541 належить на праві власності ТОВ «АТП-2004» - повернути власнику ТОВ «АТП-2004».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1