Номер провадження: 11-сс/813/2329/25
Справа № 507/2225/25 1кс/507/636/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 14.11.2025, якою в межах к/п № 0000281 від 06.08.2025 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Любашівка Любашівського р-ну Одеської обл., громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.01.2026 включно, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді було частково задоволене клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.01.2026 включно, із визначенням застави в 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, вважає її необґрунтованою та незаконною з огляду на те, що сторона обвинувачення не надала доказів існування ризиків в цьому к/п, доводи захисту щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею належним чином не розглянуті, при цьому підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що в сукупності свідчить про можливість обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_10 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає зазначеним вище вимогам кримінального процесуального закону з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник фактично не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_8 за обставинами, які викладені у повідомленні про підозру, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу на даному етапі слідства є обґрунтованою та потребує подальшого розслідування.

Що стосується ризиків у зазначеному кримінальному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочини.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Апеляційний суд зауважує, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями), зокрема і суворістю передбаченого покарання, та обставинами вчинення інкримінованого злочину.

При цьому, апеляційний суд враховує, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 знаходиться на початковій стадії розслідування, що обумовлює проведення ряду слідчих дій з метою зібрання доказів, допиту свідків, проведення експертиз тощо.

Водночас, апеляційний суд зважає на специфіку інкримінованого злочину, а саме придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, яким є злочином проти громадської безпеки, являється умисним злочином та характеризується високим ступенем суспільної небезпеки, який до того ж вчинений в умовах воєнного стану.

Окрім того, підозрюваному інкримінується декілька епізодів, за збут зброї була отримана грошова винагорода, що додатково кваліфікує обставини діяння та характеризує особу підозрюваного.

Отже, враховуючи вище наведене, апеляційний суд констатує наявність в цьому к/п встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, на цій стадії розслідування к/п, тримання підозрюваного під вартою в повному обсязі виправдане потребами к/п задля виконання завдань та досягнення мети к/п, що з врахуванням специфіки інкримінованого діяння унеможливлює обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів на підтвердження того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозоюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, наявність в підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, відсутність судимостей не спростовують наявності вище вказаних ризиків, крім того вказані обставини існували на момент вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, однак не стали стримуючими факторами для підозрюваного під час імовірного вчинення тяжкого злочину.

Одночасно, колегія суддів зауважує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою носить тимчасовий характер, необхідність застосування якого в ході досудового розслідування може зникнути, а тому в подальшому при вирішенні питання про продовження строку його дії сторона захисту не позбавлена права на подання клопотання про зміну виду запобіжного заходу.

За таких обставин, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 14.11.2025, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.01.2026 включно, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4