Справа № 482/2374/25
Номер провадження 1-кс/482/741/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого кримінальному провадженні старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_6 погоджене із прокурором Відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000236 від 18.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 18.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2025 року, більш точні дату та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів вирішили висунути вимогу ОСОБА_9 , який перебував у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» (далі державна установа) за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5, у передачі майна з погрозою насильства над потерпілим.

24.04.2025 о 18 год 52 хв під час телефонної розмови у режимі відеоконференції, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_7 , висунули вимогу ОСОБА_9 , у передачі майна, звинувативши останнього у продажі зброї, спонукавши під час розмови останнього до продажу автомобілів, і передачі їм грошових коштів. Таким чином, ОСОБА_4 діючи у за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, висунули ОСОБА_9 вимогу у передачі грошових коштів у розмірі 1000 доларів США.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів, 29.04.2025 в період часу з 18 год 13 хв до 20 год 58 хв, ОСОБА_4 під час спілкування з ОСОБА_7 , перебуваючи в камерному приміщенні № 125 державної установи, вирішили, що ОСОБА_9 є особою, що вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься, на їх погляд, до так званих «не порядних» статей, а сам ОСОБА_9 , на їх переконання, є «баригою», який повинен заплатити грошові кошти, щоб спокійно утримуватись в державній установі.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_9 утримується у камерному приміщенні № 133 державної установи разом із ОСОБА_8 , надав вказівку останньому, відповідно до наданих йому функцій, продовжувати висунення вимог і здійснення тиску на потерпілого з метою спонукання ОСОБА_9 до передачі грошових коштів з погрозою насильства, змушуючи останнього звернутись до родичів за матеріальною допомогою.

Далі, ОСОБА_9 , розуміючи, що він перебуває у пенітенціарній установі, яка призначена для тимчасового утримування осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не має можливості вільного пересування, будучі під постійним тиском учасників злочинної групи, з метою захисту свого здоров`я, зателефонував своїй сестрі ОСОБА_10 , якій повідомив про необхідність перерахунку грошових коштів, на що остання погодилася.

04.06.2025 та 06.06.2025 в ході проведення контролів за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_10 перерахувала грошові кошти у розмірі 9 000 гривень та 13 000 гривень на банківські картки, номери яких ОСОБА_9 отримав від злочинної групи осіб.

Крім цього, в кінці червня 2025 року, більш точні дату та час досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на отримання грошових коштів вирішили висунути вимогу ОСОБА_11 , який перебував у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» (далі державна установа) за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5, у передачі майна з погрозою насильства над потерпілим.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів, у не встановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 24.06.2025, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, висунули вимогу ОСОБА_11 , в передачі грошових коштів у розмірі 15000 гривень, оскільки вважають, що ОСОБА_11 є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься, на їх погляд, до так званих «не порядних» статей (ч. 1 ст. 307 КК України), а сам ОСОБА_11 , на їх переконання, є «баригою», який повинен заплатити грошові кошти, щоб спокійно утримуватися в державній установі. При цьому, у разі не виконання вимог погрожували вчинити відносно нього насильницькі дії.

Далі, ОСОБА_11 , розуміючи, що він перебуває у пенітенціарній установі, яка призначена для тимчасового утримування осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не має можливості вільного пересування, з метою захисту свого здоров`я, зателефонував свої дружині ОСОБА_12 та матері ОСОБА_13 , яким повідомив, що у нього вимагають грошові кошти з погрозою насильства і у разі не перерахунку грошових коштів йому будуть спричиненні тілесні ушкодження, через що ОСОБА_13 погодилась перерахувати частину грошових коштів, у розмірі 7 500 гривень.

24.06.2025 о 16 год 32 хв ОСОБА_13 перерахувала на карту АТ «ПУМБ» за номером НОМЕР_1 частину грошових коштів у розмірі 7500 гривень, що вимагали, номер якої ОСОБА_11 отримав від учасників злочинної групи осіб.

У цей же день о 17 год 40 хв, ОСОБА_7 під час спілкування із ОСОБА_4 перебуваючи у камерному приміщенні № 125 державної установи, повідомив останньому, що грошові кошти у розмірі 7 500 гривень, за ОСОБА_11 надійшли.

У подальшому, з початку липня до серпня 2025 року включно, більш точний період часу досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групи осіб із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_11 утримується у камерному приміщенні № 133 державної установи разом із ОСОБА_8 , і за їх переконанням не виплатив всі грошові кошти із загальної суми у розмірі 15 000 гривень, надали вказівку останньому, відповідно до наданих йому функцій, продовжувати висунення вимог і здійснення тиску на потерпілого з метою спонукання ОСОБА_11 до передачі грошових коштів, змушуючи останнього звернутися до родичів за матеріальною допомогою.

Далі, 11.07.2025 о 12 год 12 хв ОСОБА_11 , перебуваючи у камерному приміщенні № 133 державної установи, виконуючи вимогу учасників групи, з метою захисту свого життя та здоров`я, зателефонував свої дружині ОСОБА_12 , який повідомив про необхідність перерахунку грошових коштів, на що остання погодилася, в цей же день в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту остання перерахувала 2 000 гривень на банківську карту за номером НОМЕР_2 , номер якої ОСОБА_12 отримав від злочинної групи осіб.

У подальшому, 05.08.2025 о 15 год 41 хв ОСОБА_11 , хвилюючись за своє життя та здоров`я, продовжив виконувати вимогу ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зателефонував своїй дружині ОСОБА_12 , якій повідомив, що у нього продовжують вимагати грошові кошти. Отримавши вказану інформацію, з метою захисту свого чоловіка ОСОБА_12 та збереження його життя та здоров`я, ОСОБА_12 погодилась перерахувати суму у розмірі 1 000 гривень.

06.08.2025 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_12 перерахувала грошові кошти у сумі 1 000 гривень на банківську карту за номером НОМЕР_3 , номер якої ОСОБА_12 отримав від учасників злочинної групи осіб.

24.10.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, а саме:

ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, повторно.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення двох епізодів особливо тяжких кримінальних правопорушень. Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, за вчинення вищевказаних злочинів передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Опинившись на свободі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших ймовірних підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не можуть бути застосовані, прокурор просив обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що ніколи не від кого не переховувався, та просив визначити йому розмір застави, від надання інших пояснень відмовився.

Захисник вказувала на те, що підозру її підзахисному було вручено без участі захисника, що є порушенням йог оправа на захист та свідчить про те що він не набув статусу підозрюваного, а відтак відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ним вказаних у клопотанні кримінальних правопорушень.

Також вказувала, що ризики не обґрунтовані оскільки він у теперішній час вже перебуває в слідчому ізоляторі і йому інкримінується вчинення злочинів передбачених ч.4. ст. 189 КПК України під час перебування ним саме у слідчому ізоляторі, де знаходяться учасники кримінального провадження на яких можливий вплив і тиск, як вказує прокурор. Таким чином не доведено, яким чином обрання запобіжного заходу у виді який просить прокурор зможе запобігти ризикам.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 , інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-заявою ОСОБА_14 від 01.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 02.06.2025;

-заявою ОСОБА_9 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 від 03.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_4 від 01.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_15 від 01.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю місця стосовно ОСОБА_4 від 21.05.2025;

-протокол про хід і результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 04.06.2025;

-протокол про хід і результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 06.06.2025;

-заявою ОСОБА_12 від 25.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 27.06.2025, 12.08.2025;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 27.06.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_12 від 21.08.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_12 від 21.08.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_11 від 21.08.2025;

-протокол про хід і результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 21.08.2025;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_16 від 24.10.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Досліджені слідчим суддею докази у їх сукупності і взаємозв`язку свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 189 КК України.

Матеріали кримінального провадження, досліджені слідчим суддею обставини містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підставами стверджувати про існування вказаного ризику є те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України. Крім того, ані постійного офіційного, ані тимчасового місця роботи останній не має, тобто не має легальних джерел доходу. Утриманців не має. Обвинувальний акт за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів перебуває на розгляді Корабельного районного суду. Вказані обставини в достатній мірі вказують на те, що ОСОБА_4 , будучи достеменно обізнаним про вид та міру покарання, які можуть бути призначені йому у разі визнання винним за вироком суду, може вжити спроби до переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за інкриміновані кримінальні правопорушення шляхом виїзду до інших областей, за кордон, на непідконтрольні Україні території, в тому числі із порушенням вимог закону. Висока ступіть вказаного ризику підтверджується й тим, що відносно ОСОБА_4 на розгляді у суді перебуває декілька кримінальних справ.

Щодо ризику незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших ймовірних підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного (ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), Вказаний ризик підтверджується тим, що в рамках кримінального провадження підозрюваний неодноразово акцентував увагу потерпілих в ході здійснення вимагання на тому, що погрози їх здоров`ю є реальними, оскільки він обізнаний про місця їх перебування, їх анкетні данні, тощо. Таким чином, у разі незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує висока вірогідність реалізації вказаного ризику ОСОБА_4 , який шляхом вмовляння, примушування, погроз може схилити свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та інших, до показів, що повністю або частково виправдовують його та не відповідають дійсності. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити тиск на потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , з метою зміни їх показів, на такі, що не відповідають дійсності, оскільки в ході досудового розслідування неодноразово зафіксовані факти психологічного тиску підозрюваного ОСОБА_4 на потерпілих з метою визнання їх неіснуючих боргів, і погрози застосування фізичного насильства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_4 неодноразово вдавався до вчинення злочинних дій пов`язаних із вимаганням грошових коштів із погрозами застосування насильства над потерпілими. Наразі підозрюваний вже притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Будь-яких офіційних джерел доходу ОСОБА_4 не має і не мав. Крім цього, навіть перебуваючи у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 вчинив декілька особливо тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про його кримінально направлену поведінку. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю перебуваючи на свободі.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним процесуальних обов`язків на даному етапі кримінального провадження.

Будь-яких обставин, які б гарантували запобігання встановленим ризикам у разі обрання щодо підозрюваного іншого запобіжного заходу окрім тримання під вартою, не встановлено.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Стан здоров`я та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_4 не перешкоджають триманню його під вартою.

Доводи підозрюваного та захисника не спростовують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 189 КК України і актуальність встановлених слідчим суддею ризиків.

Так захисником наведено позицію викладену у постанові ККС ВС від 1 серпня 2022 року у справі № 161/7088/20, провадження № 51-3815км20, щодо обов`язковості участі захисника під час вручення підозри якщо обставини кримінального провадження є такими, що відповідно до вимог ст. 52 КПК України вказують на обов`язкову участь захисника. Разом з тим Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 5 серпня 2025 року по справі №711/171/24 дійшов висновку, що КПК України не містить жодних застережень про необхідність залучення захисника при повідомленні особі про підозру.

Також, хоча ОСОБА_4 інкримінується вчинення ним злочину в умовах слідчого ізолятора проте, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити того контролю за виконання підозрюваним його обов`язків який можливо забезпечити в слідчому ізоляторі, після виявлення способів зв`язку підозрюваного, механізмів і способів вчинення кримінального правопорушення і посилення контролю.

При цьому, відповідно до положень ч. 4 п.1 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності з огляду на підстави та обставини, визначені ст.ст. 177, 178 КПК України, встановлені в ході розгляду клопотання, не визначати підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміру застави.

Застосування тримання під вартою як запобіжного заходу в двох різних кримінальних провадженнях щодо однієї особи є можливим відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), зокрема статей 176206, оскільки кожне кримінальне провадження є окремим і незалежним. Оскільки кримінальні провадження є незалежними, суд у кожній справі окремо оцінює необхідність тримання під вартою. Якщо особа є підозрюваною чи обвинуваченою у двох різних провадженнях, суди можуть одночасно обрати тримання під вартою в обох справах, якщо ризики та обставини виправдовують такий захід. Оскільки тримання під вартою передбачає фізичне утримання особи в слідчому ізоляторі (СІЗО), застосування цього заходу в двох провадженнях не створює процесуального конфлікту, особа вже перебуває під вартою, і додаткове рішення на думку органу досудового розслідування лише підтверджує необхідність такого обмеження в даному кримінальному провадженні.

Слід зауважити, що кримінальне провадження на даній стадії не встановлює вину особи, а лише досліджує можливу наявність у діях такої особи ознак кримінального правопорушення, тому має бути забезпечено такий ступінь втручання у права та свободи особи, що відповідатиме рівню доведеності обставин кримінального провадження.

Запобіжний захід застосовується з урахуванням часу затримання особи.

У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…». Тобто, ступінь необхідності детально мотивувати аргументи сторін кримінального провадження визначається слідчим суддею з урахуванням обставин справи.

У зазначеній справі слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_6 погоджене із прокурором Відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000236 від 18.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.12.2025 включно, без визначення розміру застави.??

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1