Справа №591/4693/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1191/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2025 року суддя-доповідач Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким накласти арешт із забороною відчуження на нерухоме та рухоме майно, банківські рахунки та інші фінансові активи ОСОБА_6 .

На розгляді Зарічного районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 182 і ч. 1 ст. 361 КК.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2025 постановлено цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 прийняти до провадження. Також цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, банківські рахунки та інші фінансові активи цивільного відповідача ОСОБА_6 .

Перевіривши матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Разом із тим, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. При цьому право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином чи такою мірою, що саму суть права буде зведено нанівець.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Положеннями ст. 398 і 399 КПК регламентовано дії судді-доповідача в процесі вирішення питання про прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції та визначено підстави для постановлення ухвал про відкриття апеляційного провадження, залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.

Зокрема, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (ч. 4 ст. 399 КПК), а згідно ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на розгляді Зарічного районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 182 і ч. 1 ст. 361 КК.

До початку судового розгляду представником потерпілого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , а також заявлено клопотання про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, банківські рахунки та інші фінансові активи ОСОБА_6 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2025 постановлено цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 прийняти до провадження. Також цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, банківські рахунки та інші фінансові активи цивільного відповідача ОСОБА_6 .

Таким чином, представник потерпілого ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу, яка постановлена у кримінальному провадженні до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК, і не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_7 у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2025 щодо відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

СуддяОСОБА_2