УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року.

В своїй скарзі скаржники зазначають про неналежне здійснення досудового розслідування слідчим та винесення ним необґрунтованого та незаконного рішення у вигляді оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене скаржники просять слідчого суддю скасувати постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року.

Скаржники в судовому засіданні скаргу підтримали, просили слідчого суддю її задовольнити.

Уповноважений слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Водночас на адресу суду скеровано матеріали кримінального провадження № 0000007.

Крім того, до суду надійшло клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про повернення скарги особі, яка її подала, оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи - Центрального апарату Державного бюро розслідувань є: 01011, місто Київ, вул. Мирного Панаса, будинок, 28, що належить до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Щодо доводів клопотань слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , про повернення скарги особі, яка її подала, оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи - Центрального апарату Державного бюро розслідувань є: 01011, місто Київ, вул. Мирного Панаса, будинок, 28, що належить до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, слід зазначити, що слідчою суддею не встановлено підстав для повернення скарги, як такої яка подана до неналежного суду з огляду на фактичне місцезнаходження органу досудового розслідування ДБР - м. Київ, вул. С. Петлюри, 15.

Заслухавши пояснення скаржників, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000007, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Встановлено, що постановою слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно до ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

В своїй скарзі скаржники зазначають, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

При цьому, аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий вказує: «В ході досудового розслідування не встановлено умислу службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, на невиконання судового рішення чи перешкоджання виконання судового рішення, що вказує на відсутність у діях службових осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.».

Однак, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим в ході здійснення досудового розслідування не було проведено достатньої кількості слідчих (розшукових) та процесуальних дії спрямованих на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Зокрема, не було допитано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі заяви яких внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000007, відтак не перевірено обставини залучення останніх як потерпілих у кримінальному провадженні.

На необхідності проведення вказаних слідчих дій зазначалось в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2025 року у справі № 761/26990/24, яка не була виконана слідчим у повному обсязі.

Що стосується проведення інших слідчих та процесуальних дій, про які зазначають скаржники, зокрема про допит інших слідчих та прокурорів, які здійснювали досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001539 від 19.05.2021 року, слідчий суддя зазначає, що це не є обов`язком слідчого, однак на думку слідчого судді вони сприятимуть встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу слідчого, що обов`язок доказування події кримінального правопорушення покладається на слідчого, так як і обов`язок збирання доказів.

Враховуючи викладене, з постанови слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , від 31.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000007 від 17.04.2024 року - повернути слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1