Справа № 304/15/26 Провадження № 1-кс/304/3/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Перечин

Слідча суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000004 від 04 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16 квітня 2025 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено у ході проведення огляду місця події від 03 січня 2026 року в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 04 січня 2026 року за ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом заборони користуватись, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном.

Клопотання мотивує тим, що 03 січня 2026 року о 12.41 годин зі служби «102» до ч/ч відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від начальника ГРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що між населеними пунктами с. Сімер та с. Тур`ї Ремети Ужгородського району було зупинено т/з марки «Нісан», д/н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де останній надав для перевірки посвідчення водія, виданого на його прізвище з ознаками підробки.

Прокурор зазначив, що виїздом СОГ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області встановлено, що під час перевірки водій т/з марки «Нісан», д/н/з НОМЕР_2 , громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , надав наряду поліції ГРПП відділення поліції № 1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16 квітня 2025 року на його ім`я, яке згідно бази ІПНП (інформаційного порталу Національної поліції), належить іншій особі.

Після проведення огляду вище вказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16 квітня 2025 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено та упаковано до крафтового пакету НПУ СУ.

Опитаний з цього приводу ОСОБА_4 пояснив, що дане посвідчення водія він замовив у невідомої йому особи через інтернет мережу та отримав його через відділення Нової пошти в с. Тур`я Пасіка Ужгородського району, за що заплатив даній особі 16 000 гривень.

Прокурор вказує, що 05 січня 2026 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16 квітня 2025 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000004, про що винесено відповідну постанову.

Окрім цього, 05 січня 2026 року винесено постанову про призначення судово-технічної експертизи документів, яку скеровано до Закарпатського НДЕКЦ МВС України.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, а також те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження такого, забезпечення проведення призначеної судової експертизи з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, інших слідчих дій, які виникнуть в ході розслідування вказаного кримінального провадження, виникла необхідність у накладені арешту на вказане посвідчення, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого без його участі та підтримання клопотання у повному обсязі.

Відомості про власника майна у клопотанні відсутні, такий органом досудового розслідування не встановлений, а тому слідча суддя розглядає клопотання без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідча суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, дійшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як установлено з наданих прокурором матеріалів, 03 січня 2026 року о 12.41 годин зі служби «102» до ч/ч відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від начальника ГРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що між населеними пунктами с. Сімер та с. Тур`ї Ремети Ужгородського району було зупинено т/з марки «Нісан», д/н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де останній надав для перевірки посвідчення водія, виданого на його прізвище з ознаками підробки В подальшому під час перевірки було виявлено, що це водійське посвідчення згідно з базою ІПНП (інформаційного порталу Національної поліції) в цій базі не значиться.

За цим фактом органом досудового розслідування - сектором дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області 04 січня 2026 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 000004 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1 від 04 січня 2026 року.

При цьому, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було вилучене під час огляду, проведеного слідчим за участю понятих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 постановою начальника СД відділення поліції № 1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000004.

Отже, враховуючи те, що вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та з метою його збереження, слідча суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідча суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 04 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити повністю.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16 квітня 2025 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним посвідченням водія до скасування арешту.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню.

Дізнавач, прокурор у кримінальному провадженні № 0000004 від 04 січня 2026 року після отримання копії ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити слідчій судді повідомлення про його виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя:ОСОБА_1