Номер провадження: 11-кп/813/404/26
Справа № 488/50/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2024 року від у кримінальному провадженні №0000644, внесеному до ЄРДР 24 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

Зараховано в термін призначеного покарання строк перебування ОСОБА_9 під вартою з 24.07.2022 року по 26.07.2022 рік та з 04.08.2022 року по 20.01.2023 рік включно.

Запобіжним заходом відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної чинності залишено домашній арешт у певний період доби та заборонено обвинуваченому у період часу з 22 години вечора до 5 години ранку залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вироком вирішено питання щодо цивільного позову, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог КПК, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_10 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження доказів, а саме: висновку судово-медичної експертизи №2778 від 19.09.2022; висновку додаткової судово-медичної експертизи №2778 від 10.10.2022; журналу судового засідання в частині фіксації судового засідання від 11.03.2024 року та аудіо файлу технічної фіксації цього судового засідання 20240311 153737.

Клопотання захисника про повторне дослідження доказів вмотивовано тим, що під час судового розгляду кримінального провадження не надано належної оцінки письмовим доказам, що надавались до суду стороною обвинувачення.

Крім того, захисник ОСОБА_10 не наполягав на дослідженні інших доказів, які перелічені у клопотанні захисника ОСОБА_11 .

Заслухавши пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання про повторне дослідження доказів та просили його задовольнити, думку прокурора, потерпілої та представника потерпілої, які заперечували проти його задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом 1-ої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС у складі ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, а саме колегії суддів у складі Третьої судової палати ККС у складі ВС у справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

На підставі аналізу вироку суду першої інстанції, а також журналів судових засідань, у судовому засіданні був визначений порядок дослідження доказів та в подальшому у судових засіданнях було досліджено письмові докази у кримінальному провадженні, допитано потерпілу, свідків та обвинуваченого.

При цьому, суд першої інстанції дослідив всі докази у кримінальному провадженні, надані сторонами, із дотриманням засад диспозитивності та безпосередності, в присутності сторін кримінального провадження, з наданням їм можливості поставити допитуваним особам відповідні запитання, врахував всі клопотання учасників судового розгляду стосовно доказів, надав їм відповідну правову оцінку в ухваленому за результатами судового розгляду рішенні та виклав мотиви такої оцінки.

Відповідно до мотивувальної частини вироку суду, зміст всіх досліджених судом доказів, зокрема, письмових доказів, детально відтворений судом першої інстанції, із наданням таким доказам відповідної правової оцінки, повної та всебічної.

На переконання апеляційного суду захисник в поданому клопотанні у судовому засіданні апеляційного суду не навів переконливих підстав для необхідності повторного дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів не знаходить передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для проведення повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні, а також повторного допиту свідків, у зв`язку з чим клопотання захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги захисника захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2024 року від у кримінальному провадженні №0000644, внесеному до ЄРДР 24 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4