Справа №479/1621/25
Провадження №1кс/479/330/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року смтКриве Озеро

Слідчий суддя Кривоозерського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів кримінального провадження, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

СД ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на речовий доказ, що вилучений в ході проведення огляду місця події 11 листопада 2025 року, з метою вжиття заходів забезпечення у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримав клопотання, просив задовольнити його з підстав, вказаних у ньому.

В судове засідання власник арештованого майна не з`явився, про дату та місце розгляду справи належними чином повідомлений.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, приєднані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно приписів ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.ст.167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п.1, п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання.

Згідно приписів ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів клопотання, СД ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

11 листопада 2025 року в ході проведення огляду місця події на вулиці Василя Стуса м.Благовіщенськ Кіровоградської області виявлено та вилучено автомобільні номерні знаки іноземного виробництва MWM 269, які добровільно видав ОСОБА_4 , які поміщено в сейф пакет №7291954 та передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул.Центральна,72 сел.Криве Озеро Миколаївська область.

Слідчий суддя приймає до уваги, що прокурором доведена необхідність арешту з метою збереження речових доказів на вказане у клопотанні майно, незастосування якого дійсно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення слідів злочину, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

На підставі вищевикладеного, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів кримінального провадження, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, накласти арешт на автомобільні номерні знаки іноземного виробництва MWM 269, які добровільно видав ОСОБА_4 , які поміщено в сейф пакет №7291954, які вилучені в ході огляду місця події, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя :