Справа № 466/9451/25
Провадження № 1-кс/466/2856/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції №1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення,-

у с т а н о в и в

ОСОБА_3 подав скаргу до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова, у якій посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори 16 серпня 2012 року, він являється спадкоємцем майна своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . За життя його мати не встигла оформити право власності на земельну ділянку площею 0,19 га., яка була в її користуванні і на якій знаходився житловий будинок разом із господарськими будівлями, якою фактично користується скаржник.

Повідомляє, що йому стало відомо з відповіді на адвокатський запит, що суміжний землекористувач ОСОБА_4 з метою заволодіння частиною земельної ділянки, звернувся до ТзОВ «Землепроект» з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), внаслідок чого зі сторони землевпорядної організації розроблено таку документацію, без погодження з ОСОБА_3 , як суміжним землекористувачем та в подальшому погодивши таку документацію у межах, що накладаються на його земельну ділянку провів державну реєстрацію такої ділянки у державному земельному кадастрі 13.05.2020р. з присвоєнням кадастрового номера :05:001:0107 та 17.06.2020 р. отримав право власності на таку, незважаючи на той факт, що в площу його земельної ділянки ввійшла проща земельної ділянки, якою фактично користується заявник скарги та яка закріплена за його житловим будинком.

Вважає, що такими неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив злочин.

Із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області 12.08.2025 р. Однак, дані про вчинення злочину у ЄРДР внесені не були, тому вимушений звертатись до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , мотиви скарги підтримав та просив її задовольнити.

Дослідивши долучені до скарги письмові докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем, прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Також, слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, якщо зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, детально вивчивши та надавши оцінку скарзі ОСОБА_3 слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, повідомлені заявником скарги щодо заволодіння землекористувачем ОСОБА_4 частиною земельної, якою фактично користується заявник скарги та яка закріплена за його житловим будинком, не свідчать про наявність складу кримінального правопорушення.

Відомості, викладені у звернені ОСОБА_3 до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 23.08.2025 р., не містять ознак кримінального правопорушення, що також зазначено у відповіді начальника ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 01.09.2025, а є виключно суб`єктивною думкою заявника, що ґрунтуються на абстрактних доводах та мають характер припущення.

Скаржник не зазначає, у чому саме допущене порушення його прав, яка шкода йому заподіяна, та розмір шкоди.

Слідчий суддя, приймаючи рішення по даній скарзі бере до уваги те, що внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК УКраїни.

З огляду на це, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 відсутні.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статями 304-307, 369-372, 379 КПК, слідчий судя,-

постановив :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції №1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, що полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР по заяві від 23.08.2025 р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1