ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/9627/25 Провадження № 1-кп/636/1717/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, яке внесене 05.03..2025 року до Єдиного реєстру досудових правопорушень за № 0000070за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курахове Марийського р-ну Донецької обл., громадянин НОМЕР_1 , з середньою освітою, неодруженого, на утримані малолітніх дітей немає, військовослужбовця, який перебуває на посаді сержанта резерву 51 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий, моб. тел. НОМЕР_3 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №181 від 07.06.2024 військовослужбовець солдат ОСОБА_4 призначений на посаду сержанта резерву 51 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

Згідно зі ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь- яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом.

Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом. Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, за наступних обставин.

Приблизно 05.03.2025 р , ОСОБА_4 , після отримання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_4 та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_4 (бланк серії НОМЕР_4 ), виданий 01.05.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

05.03.2025 приблизно о 10 годині 50 хвилини ОСОБА_4 , рухаючись автомобілем «ВАЗ 21113», з державними номерними знаками НОМЕР_5 , за адресою: Харківська область, Чугуївський район, автодорога «Чугуїв-Київ-Довжанський», був зупинений на блок пост «Джерело» співробітниками поліції згідно з п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану" для перевірки документів.

Під час перевірки документів ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений документ - бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_4 (бланк серії НОМЕР_4 ), виданий 01.05.2023 ТСЦ 0541 на власне ім`я.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_4 (бланк серії НОМЕР_4 ), виданий 01.05.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у своїй заяві вину у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю та погодився на розгляд обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор надав суду клопотання про розгляд обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого та ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із чим приходить до висновку, що дане провадження може бути розглянуто у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, згідно з положеннями ст. 381, ст. 382 КПК України.

Протиправні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Виходячи із зазначених обставин, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України -відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який неодружений, не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, сплату спроможність обвинуваченого, у зв`язку з чим приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у сумі 2387,70 грн., пов`язані із проведенням судово - технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/5942-ДД від 14.03.2025р, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу - 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у сумі 2387,70 грн., пов`язані із проведенням судово - технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/5942-ДД від 14.03.2025р., код доходів: 24060300.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-Підроблений бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_4 (бланк серії НОМЕР_4 ), виданий 01.05.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження № 0000070 від 05.03.2025. після набрання вироком законої сили залишити зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст.394КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1