Провадження №1-кс/523/6471/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володіння ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання адвоката ОСОБА_3 слідчим слідчого відділення відділу СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 426-1 та ч.1 ст. 114-1 КК України.

16.07.2025 року ОСОБА_5 , який обіймав посаду начальника відділу кадрів в КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України.

Начальником відділу протидії корупції Одеського управління ДВБ НП України майором поліції ОСОБА_6 допитано в якості свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які надали показання, про те, що нібито працевлаштувались на посади в КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою ухилення від мобілізації та отримання бронювання.

Зазначена інформація також викладена у повідомленні про підозру ОСОБА_5 та міститься в обґрунтуваннях ухвал слідчого судді у даному кримінальному провадженні, які опубліковані в загальному доступі в ЄРСР.

В повідомленні про підозру ОСОБА_5 також зазначено, що 14 осіб було безпідставно заброньовано та здійснено таким чином перешкоджання заходам мобілізаційного характеру.

Таким чином, враховуючи механізм інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання сторони захисту, ключовим є з`ясування таких обставин:

-Чи здійснювалось щодо конкретної особи реальні мобілізаційні заході;

-Чи саме факт їх бронювання став перешкодою для мобілізації;

-Чи наявний у цих осіб прямий умисел саме на ухилення від мобілізації (від конкретних мобілізаційних заходів), а не виконання службових обов`язків у межах працевлаштування;

-Чи існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між виконанням ОСОБА_5 своїх посадових обов`язків та можливим перешкоджанням діяльності конкретного ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-Чи видавались мобілізаційні розпорядження щодо таких осіб, чи вони були мобілізовані після скасування бронювання;

-Чи був ОСОБА_5 обізнаний про наявність умислу цих осіб ухилитися від мобілізації ,чи навпаки, він діяв з метою реалізації прав таких осіб на бронювання у законний спосіб для забезпечення безперебійної діяльності критично важливого підприємства.

Захисником ОСОБА_3 скеровано адвокатський запит на адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_1 . На вказані запити надано відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій вбачається, що останні не володіють інформацією, яка міститься в особових справах ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , оскільки розпорядниками такої інформації є районні ТЦК та СП.

Таким чином, оскільки розпорядниками особових справ військовозобов`язаних є ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому ОСОБА_7 перебуває на обліку, необхідна інформація стороні захисту міститься саме в ІНФОРМАЦІЯ_7 , що в тому числі підтверджується відповіддю з ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Проведення тимчасового доступу до особової справим військовозобов`язаного ОСОБА_7 , які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необхідним для з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, а саме: чи здійснювалось щодо вказаної особи мобілізаційні заходи; чи саме факт бронювання став перешкодою для його мобілізації; чи перебувають дії ОСОБА_5 у прямому причинно-наслідковому зв`язку з можливим перешкоджанням роботі конкретних ТЦК та СП; чи був у зазначеної особи умисел ухилитися від мобілізації, чи вони реалізували право на бронювання у законний спосіб.

Отримання вказаних документів є ключовим для перевірки як достовірності показань свідків, так і обставин викладених у повідомленні про підозру та судових ухвалах, а також для забезпечення повного, всебічного й об`єктивного дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Під час судового засідання адвокат підтримала вказане клопотання та просила надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів із можливістю вилучення інформації та завірених належним чином копій документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме до особової справи ОСОБА_7 .

Прокурор не заперечувала проти наданого клопотання, вважала що підстав для відмови у його задоволені не вбачається, тому для з`ясування обставин викладених у повідомленні про підозру, для забезпечення повного, всебічного й об`єктивного дослідження доказів можливо надати доступ до вказаних захисником документів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч.2 п.7 ст.160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

В силу вимог ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як регламентовано ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність підстав вважати, що вказані документи можуть сприяти встановленню істини по справі, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та надати адвокату ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 163 ч.2 КПК України, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації, розгляд даного клопотання необхідно проводити без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 163165, 309, 369372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати захиснику підозрюваного ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_3 , дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів із можливістю вилучення інформації та завірених належним чином копій документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме до особової справи та всіх інших документів, що стали підставою для бронювання, надання відстрочки, здійснення мобілізаційних заходів відносно військовозобов`язаного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1