Справа №:755/708/26
Провадження №: 1-кс/755/191/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2026 року за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання прокурора про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 14 січня 2026 року за № 0000086, у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування цього кримінального провадження у ході якого встановлено, що 14.01.2026 о 14 годин 15 хвилин за адресою: м. Київ, бульвар Воскресенський, 40 в м. Києві працівниками поліції був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого було виявлено та в подальшому вилучено посилка ТОВ «Нова Пошта», в якій знаходився зіп-пакет з кристалоподібною речовиною жовтого кольору за зовнішніми ознаками схожими на прекурсор (ЄО 4310 від 14.01.2026).

В подальшому, прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , оскільки обстановка, яка склалась дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з іншими співучасниками злочину може вчиняти у вказаній квартирі кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, старшим слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , 14.01.2026, в період часу з 18 години 28 хвилин до 19 години 04 хвилини було проведено невідкладний обшук в квартирі АДРЕСА_1 , з метою відшукування предметів, речовин які свідчать про кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, або є об`єктом злочину, також заборонених речей та предметів, речовин, обіг яких обмежено або заборонено згідно чинного законодавства, та таких що є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, або здобутих злочинним шляхом.

В подальшому в ході невідкладного обшуку було виявлено та в подальшому вилучено: електронні ваги - сейф пакет SUD2099636; банківська картка банку «А-Банк» - сейф пакет CRI1007419; мобільний телефон марки CUBOT, чорного кольору, без сім-карти, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 - сейф пакет NPU5083943; два пристрої для куріння з нашаруванням невідомої речовини - сейф пакет WAR1320842.

14 січня 2026 року зазначені речі, в порядку ст. 98 КПК, визнано речовими доказами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України підставою, у зв`язку з якою потрібно здійснити арешт майна - те, що є достатні підстави вважати, що вони пристосовані та використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, або здобутими внаслідок протиправної діяльності, речами на яких збереглась та може міститися інформація щодо протиправної діяльності осіб. Вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

У силу, ч. 4 ст. 170 КПК України не застосування накладення арешту на майно та заборони його використання може призвести до його знищення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 клопотання підтримав з цитованих у ньому передумов.

Також, слідчим суддею, враховуючи норми ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, […].

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; […]

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Вирішуючи питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен встановити, чи єдостатні підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Дана стаття КПК (ст. 98) регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1). Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

При цьому, слушним буде зауважити, що кожна річ може бути, у порядку ст. 110 КПК, визнана речовим доказом, якщо має значення, на переконання слідчого або прокурора, для кримінального провадження, однак визнання компетентною особою того чи іншого предмета речовим доказом не визначає його як річ,що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, для цілей передбачених ч. 3 ст. 170 КПК, а лише вказує на його речове походження.

Питання відповідності майна критеріям ст. 98 КПК, для цілей визначених п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК, аналізується під час розгляду клопотання про арешт такого майна у порядку ст. 94 КПК слідчим суддею виходячи з фактичних обставин справи та суті вчинюваного кримінального правопорушення.

В цьому випадку, наведене майно, згідно постанови слідчого від 14 січня 2026року, визнано речовим доказом, у порядку ст. 98 КПК, з наведеним відповідних мотивів такого визнання.

В свою чергу, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК встановлено, що це майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, котре розслідується у межах кримінального провадження.

Відповідність критеріям ст. 98 КПК слідує і з встановленої нині моделі вчинення злочину за ст. 311 КК, позаяк вони пристосовані та використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.

Вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

З огляду на зазначене, слідчий суддя погоджується з позицією про те, що необхідно накласти арешт на майно, на підставі ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

V. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

Отже, є дійсними обставини регламентовані п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Вказане майно відповідає критеріям ч. 10 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: електронні ваги - сейф пакет SUD2099636; банківська картка банку «А-Банк» - сейф пакет CRI1007419; мобільний телефон марки CUBOT, чорного кольору, без сім-карти, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 - сейф пакет NPU5083943; два пристрої для куріння з нашаруванням невідомої речовини - сейф пакет WAR1320842, шляхом позбавлення права розпорядження, користування та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1