Справа № 314/499/26
Провадження № 1-кп/314/630/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000839 від 27.12.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петромихайлівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, має середню освіту, одружений, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗС України, який перебуває на посаді оператора 2 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони, військове звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ЗС України та перебуває на посаді оператора 2 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони, має військове звання «солдат».

З 30.11.2025 ОСОБА_3 рахується, як особа, яка самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 ЗС України.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 як військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

27 грудня 2025 року, о 07 годині 07 хвилин, у ході здійснення відпрацювання населеного пункту с. Богатирівка Михайлівської ТГ Запорізького району Запорізької області, виконуючи свої службові обов`язки, мобільною групою ВнП № 2 ЗРУП в складі інспектору СРПП ВнП №2 ЗРУП ОСОБА_6 , старшого солдата ОСОБА_7 та сержанта ОСОБА_8 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту в напрямку «ближніх дач» неподалік садового товариства «Вогнетривник 2», було виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою перевірки військово-облікових документів та документів, що посвідчують особу, на підставі п.1 ч.1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, працівник поліції ОСОБА_6 попрямував до вищевказаної особи, при цьому представився та попрохав надати документи, що засвідчують особу. У цей час ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, а саме поліції, одягнений у формений однострій працівників поліції із розпізнавальними знаками, та який перебуває на виконанні службових обов`язків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень дістав з кишені своєї куртки балончик чорного кольору без маркування з вмістом отруйної речовини подразнюючої дії - капсаїцин (згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-25/349-ФХД від 09.01.2026) та здійснив декілька виприсків в обличчя поліцейському СРПП ВнП № 2 ЗРУП інспектору ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку рогівки та кон`юнктиви легкого ступеню обох очей, які відповідно до п. 2.3.2.б «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тісних ушкоджень», затвердженого Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та втік з місця події.

У подальшому ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні, обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що підтверджує всі обставини, зазначені в обвинувальному акті, а також те, що 27.12.2025, о 07 годині ранку він стояв на зупинці транспорту в с.Богатирівка «Ближні дачі». Побачив, що біля нього зупинилась машина. Він злякався та почав йти в бік міста, почув, що за ним йдуть. Він розвернувся та вприснув вмістом газового балончику в сторону людини, яка його наздоганяла. Форму на ньому бачив, але нечітко.

Потім, ввечері, до нього додому приїхали працівники поліції і затримали його.

Дуже шкодує, що таке сталося.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши в сукупності вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує позицію сторони обвинувачення, потерпілого, який при визначенні покарання покладався на думку суду, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину; обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу винного, який одружений, раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем служби та вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст.345 КК України, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

На думку суду вказане покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.

27.12.2025 ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.12.2025 йому обраний запобіжний захід у вид тримання під вартою строком на 60 днів.

Під час судового провадження строк тримання під вартою був продовжений до 10.04.2026.

Зважаючи на призначений вид покарання та звільнення обвинуваченого від його відбування з випробовуванням, суд вважає за необхідне скасувати обраний запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , звільнивши його з-під варти в залі суду.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно покласти на обвинуваченого, а отже, з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню сума в розмірі 4457,00 гривень за проведення судово-хімічної експертизи від 09.01.2026 № СЕ-19/108-25/349-ФХД. Вказані витрати були підтверджені наданою стороною обвинувачення та дослідженою судом довідкою про відповідні витрати.

Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.12.2025.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши його негайно з-під варти після проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави витрати за проведення судово- хімічної експертизи від 09.01.2026 № СЕ-19/108-25/349-ФХД в розмірі 4457,00 гривень.

Речові докази:

- DVD-диск з відеозаписом з нагрудної боді камери «ТЕС» потерпілого поліцейського СРПП ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- 2 куртки темно-синього кольору, флісову шапку з гербом, передані до камери зберігання речових доказів при ВнП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_3 ;

- 2 газових балончика, передані до камери зберігання речових доказів при ВнП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.12.2025 на2 куртки темно-синього кольору та 2 газових балончика.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9

19.02.2026