печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД», про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД», звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/7101/25-к від 13.02.2025, а саме арешт на нежитлову будівлю з реєстраційним номером 101, розташовану за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А, загальною площею 10380,6 кв.м, яка на праві приватної власності належить ТОВ «Бізнес-центр «Конкорд» () шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

В обґрунтування вимог клопотання представник зазначає, що арешт накладено необгрунтовано.

У судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання в повному обсязі. Додатково зазначив, що жодну посадову чи службову особа ТОВ «Бізнес-центр «Конкорд» не повідомлено про підозру, а майно під арештом перебуває триалий час, що завдає перешкоди законній підприємницькій діяльності, зокрема, вільному користуванню згаданим об`єктом нерухомого майна.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018 триває.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Аналогічний принцип відображено в актуальній правовій позиція ЄСПЛ у справі «Garayev v. Azerbaijan» від 02.02.2023, заява №30352/11, зокрема визначає, що оскільки утримання майна Заявника як доказу с заходом, який тимчасово обмежує користування та розпорядження майном, цей захід мас бути передбачений національним законодавством, переслідувати законну мету та бути їй пропорційним.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018, розпочатому за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ст. 218-1, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлюються обставини, щодо дій 21.09.2018 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного реєстратора Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб, які на підставі підроблених документів, шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном ПАТ «Платинум Банк», внаслідок чого банку завдано шкоду в розмірі 475 290 850,86 грн.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2025 у справі 757/7101/25-к накладено арешт на нежитлову будівлю з реєстраційним номером 101, розташовану за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А, загальною площею 10380,6 кв.м, яка на праві приватної власності належить ТОВ «Бізнес-центр «Конкорд» ().

Крім того, цією ж ухвалою встановлено заборону державному реєстратору або будь-якому іншому суб`єкту державної реєстрації (Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, будь-які зміни, у тому числі зміни, що стосуються зміни адреси.

Так, як вбачається із ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2025, метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів.

Встановлено, що володільцем вказаного нерухомого майна є ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД», власником якого є ТОВ «ЗОКЕМА-ІНВЕСТ» код за , яким у свою чергу володіє ОСОБА_8 (бенефіціарний власник).

Так, ТОВ «ЗОКЕМА-ІНВЕСТ» набуло права власності на ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД» у 2019 році після придбання через електронний майданчик на товарній біржі «Аукціоніст» у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, на нежилі будівлі та споруди загальною площею 11073,7 м2, що знаходяться за адресою: Одеська область, місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А. Це право було реалізовано шляхом набуття права власності на ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД».

Крім цього, слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження № 0000024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2018 тобто досудове розслідування триває більше 7 років.

Також, слідчий суддя бере до уваги доводи представника, що протягом 2019 - 2024 років жодним судом не постановлено жодного рішення щодо неправомірності придбання ТОВ «ЗОКЕМА-ІНВЕСТ» вказаних прав та їх наступної реалізації.

Вказані обставини прокурором не спростовані.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих слідчому судді матеріалів, наразі відсутні відомості вважати, що арештоване майно, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього.

Також слідчий суддя враховує, що службовим особам ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» чи бенефіціарним власникам цього Товариства, не повідомлялось про підозру у вчиненні злочину, а також не здійснюється кримінальне провадження щодо ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» як юридичної особи, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру.

Разом з тим, як вбачається з ухвали про арешт майна метою підставою арешту є, зокрема, можливістю застосування спеціальної конфіскації щодо об`єкту нерухомого майна, хоча відповідно до абзацу третього частини четвертої та частини п`ятої статті 96-2 Кримінального кодексу України спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача, а крім того вона не застосовується до майна, яке згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю), тобто ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД», власником якого є ТОВ «ЗОКЕМА-ІНВЕСТ», яким у свою чергу володіє ОСОБА_8 .

Також слідчий суддя бере до уваги доводи представника, що з часу придбання ТОВ «ЗОКЕМА-ІНВЕСТ» майнових прав у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» слідчими суддями за клопотаннями органів прокуратури неодноразово наскладалися арешти на корпоративні права як ТОВ «ЗОКЕМА-ІНВЕСТ», так й ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД», тим самим перешкоджаючи законній підприємницькій діяльності, зокрема, користуванню згаданим об`єктом нерухомого майна.

Також, слідчий суддя враховує, що арешт нерухомого майна негативно позначається на можливості власників ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД» ефективно управляти цим підприємством та розвивати його, оскільки не лише обмежує можливості широкого комерційного використання майна, а й створює негативних діловий імідж для суб`єкта господарювання.

Таким чином, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, зважаючи на досить тривале перебування майна під арештом,

Враховуючи викладене, а також те, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки прокурором не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, а також зважаючи на те, що службовим особам ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» чи його бенефіціарні власники мають процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018, а відтак ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» не є особою щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, тобто клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 169-170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД», про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 13.02.2025 у справі № 757/7101/25-к, а саме з:

нежитлової будівлі з реєстраційним номером 101, розташованої за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А, загальною площею 10380,6 кв.м, яка на праві приватної власності належить ТОВ «Бізнес-центр «Конкорд» () шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Скасувати, встановлену ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 13.02.2025 у справі № 757/7101/25-к, заборону державному реєстратору або будь-якому іншому суб`єкту державної реєстрації (Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, будь-які зміни, у тому числі зміни, що стосуються зміни адреси.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1