Кримінальне провадження №629/7618/25
Номер провадження 1-кп/629/413/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веселе, Близнюківського району Харківської області, громадянина України, із вищою освітою, працюючого електромеханіком району контактної мережі РКМ 5 станції Лозова виробничого підрозділу «Лозівська дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2025 року у період часу з 15:32 до 15:39 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи біля каси в магазині «Агромол», за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлоградська, буд. 52, помітив на скляному прилавку обкладинку від паспорта коричневого кольору, що належала ОСОБА_6 , оглянувши яку, виявив банківську картку та папірець з пін-кодом доступу до вищевказаної картки.

Усвідомлюючи, що вказана річ залишена власником та за його діями ніхто не спостерігає, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на привласнення офіційного документу, а саме: електронного платіжного документу у вигляді банківської картки, з метою подальшого її використання для заволодіння грошовими коштами

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаючи про місцезнаходження вказаної банківської картки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, таємно привласнив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , яка згідно із п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківських рахунків.

Після чого, з привласненим офіційним документом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, діючи з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, проти волі володільця - ОСОБА_6 та без його відома, 24 серпня 2025 року зняв грошові кошти на загальну суму 2850 гривень.

Крім того, 23 серпня 2025 року у період часу з 15:32 до 15:39 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи біля каси в магазині «Агромол», за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлоградська, буд. 52, помітив на скляному прилавку обкладинку від паспорта коричневого кольору, що належала ОСОБА_6 , оглянувши яку, виявив грошові кошти у національній та іноземній валютах.

Усвідомлюючи, що вказана річ залишена власником та за його діями ніхто не спостерігає, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, який полягає у таємному викраденні чужого майна, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ні хто не спостерігає, заволодів грошовими коштами у сумі 400 гривень та 110 євро, що за офіційним курсом НБУ на момент вчинення злочину становить 5278,07 грн

Таким чином, потерпілому ОСОБА_6 протиправними діями ОСОБА_5 завдано майнову шкоду на загальну суму 5678,07 гривень.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що 23.08.2025 в п`ятницю зайшов в магазин «Агромол», який розташований по вул. Павлоградська, 52, купити молока. На прилавку вітрини побачив обкладинку паспорта, вирішив віддати, тому поклав собі, при цьому його дії ніхто не бачив. В обкладинці знаходилась банківська картка, телефон, адреса потерпілого, 400 грн. та 110 Євро - п`ять купюр по 20 Євро та 10 Євро, також медична довідка, в які зазначено, що потерпілому 76 років. Хотів віднести кошти, однак не зміг попасти в будинок, зателефонував по номеру ніхто трубку не взяв. Оскільки дружина вже 12 років хворіє, треба були кошти тому зняв з картки 2850 грн. Через деякий час поступово обміняв 100 Євро на гривні. 10 Євро вилучила поліція. Матеріальну та моральну шкоду відшкодував потерпілому, просив пробачення у потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою винув повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена.

Таким чином дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України - тобто привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та за ч.4 ст.185 КК України - тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є громадянином України, із вищою освітою, працює електромеханіком району контактної мережі РКМ 5 станції Лозова виробничого підрозділу «Лозівська дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин, згідно ч. 2, 5 ст.12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання, думки потерпілого, який в судовому засіданні просив суворо не карати обвинуваченого, повідомив, що пробачив обвинуваченому, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та вважає, що таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, у суду відсутні.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідають, два дні обмеження волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ч. 1 ст.70, ст. 72 КК України за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття ОСОБА_5 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно накладений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.09.2025 р. - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: грошову купюру номіналом 10 Євро, серії NC, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в розпорядженні останнього.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1