Справа № 211/4543/25
Провадження № 1-кп/211/320/26
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 14.12.2024 року за ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження 1-кп/211/320//26 (ЄУН 211/4543/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що він будучи військовозобов`язаним та перебуваючи у запасі Збройних Сил України з 04.10.1993 року, має військове звання: рядовий, склад: рядовий, категорія обліку ІІ, військово-облікова спеціальність ВОС 956647А робітник підсобний будівельних робіт.

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування ЗСУ та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, винні у порушенні правил військового обліку громадян України, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки тa мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

16.07.2024 в денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де йому було надано направлення для проходження медичного огляду військовозобов`язаних у КНП «ЦМКЛ» Дружківської міської ради.

Далі, 17.07.2024 в денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), обвинувачений ОСОБА_4 з`явився для проходження медичного огляду до КНП « ЦМКЛ» Дружківської Міської ради при ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де отримав картку обстеження та медичного огляду №20/148. В подальшому, рішенням військово-лікарської комісії №20/148 від 19.07.2024 його було визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.

Після цього, 22.07.2024 в денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 , з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де йому, співробітником ІНФОРМАЦІЯ_1 було роз`яснено про його подальший призов до Збройних Сил України, а також наслідки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації та вручена під особистий розпис мобілізаційне розпорядження про необхідність явки 31.07.2024 о 07:00 ранку до ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого відправлення для проходження військової служби.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , не бажаючи виконувати загальний обов`язок проходити військову службу, покладений на громадянина України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення ст.17, 65 Конституції України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022 та Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №272/2024 від 06.05.2024, діючи умисно, протиправно, маючі на меті ухилитися від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо призову за мобілізацією, будучи військовозобов`язаним та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та проходження військової служби, та умисно не з`явився 31.07.2024 о 07:00 годині у зазначений у мобілізаційному розпорядженні пункт, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого відправлення для проходження військової служби.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 , 31.07.2024 року о 07:00 годині без поважних на те причин, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та не повідомив жодних обставин свого не прибуття, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, тим самим не виконав загального обов`язку щодо проходження військової служби під час мобілізації.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, оскільки на цей час він є військовослужбовцем та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , раніше не до кримінальної відповідальності не притягався.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та пояснив, що останній на цей час проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , а тому з моменту прийняття його на військову службу, він набув статусу військовослужбовця та розпочав виконання військового обов`язку щодо проходження військової служби. Уважає, що за таких обставин вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся, а тому наявні усі необхідні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України на підставі ст.48 КК України.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Варто зазначити, що інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Разом з тим, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. Суд звертає увагу, що застосування ст. 48 КК України як підставу для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як убачається з долученої до клопотання копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 381 від 20.12.2025 року, солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призвано на військову службу та зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 20.12.2025 року, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу, та розпочав виконання військового обов`язку щодо проходження військової служби.

Відтак, з огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його посткримінальної поведінки, суд приходить до висновку, що після вчинення дій, які органами досудового розслідування були кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, на момент судового розгляду кримінального провадження змінилася обстановка, так як обвинувачений з 20.12.2025 року по цей час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , виконує свій громадянський обов`язок по захисту України, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін у житті обвинуваченого, істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Виходячи з наведеного, суд уважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого і доходить висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Згідно зі ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 314, 350, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

На підставі ст. 48 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - звільнити у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 14.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складений та оголошений 15 січня 2026 року о 12 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1