Справа № 182/6940/25
Провадження № 1-кс/0182/983/2025
У Х В А Л А

Іменем України

07.11.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Нікопольської окружної прокуратури та скасування постанови прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 про повну відмову в задоволенні клопотання від 23.10.2025 року у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року, -

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_5 ( в режимі ВКЗ з власних технічних засобів).,

скаржника ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

28 жовтня 2025 року року на адресу Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Нікопольської окружної прокуратури.

Скарга мотивована тим, що 18 жовтня 2025 року скаржники в черговий раз звернулись письмово з клопотанням до керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 , процесуального керівника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року. Просили прокурорів провести (назначити) почеркознавчу експертизу та поставити експертам наступні питання:

1.Ухвала Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 року (справа № 180/1947/20), яка була викладена посадовими особами Марганецького міського суду Дніпропетровської області, чи могла бути вказана у супровідному чи ні?;

2.Чи може бути справа одна, а провадження інше?;

3.Встановити підсобників документів.

Також було надано докази, а саме:

-Копія відповіді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18.05.2022 року на 1 арк.;

-Копія відповіді Голови Марганецького міського суду Дніпропетровської областіХомченко С. № 01-11/167/22 від 03.06.2022 року на 1 арк.;

-Копія акта від 24.05.2022 року№11-сс/803/759/22 Дніпровський апеляційний сущд на 1 арк. та просили долучити до справи інформаційний лист громади міста Марганець на 1 арк.;

Укрпоштою від 21.10.2025 року було отримано sms повідомлення про вручення відправлення №673.

Однак відповіді про прийняте прокурорами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їм не надано.

Вважають, що їхнє право як потерпілих грубо порушено, а тому вони змушені звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного просили суд провести судову почеркознавчу експертизу у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство почасовими особами Марганецького міського суду Дніпропетровської області.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи викладені у скарзі підтримав та 07 листопада 2025 року подав до вказаної скарги клопотання про скасування постанови. Вимоги доповнення мотивовані тим, що 31 жовтня 2025 року при розгляді даної скарги про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року, зі слів процесуального керівника прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 , стало відомо про те, що нібито окружною прокуратурою було відмовлено у проведені почеркознавчої експертизи, про що нібито винесено постанову, яку вони не отримували по теперішній час, а тому просили скасувати дану постанову як незаконну та призначити почеркознавчу експертизу у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що клопотання скаржників було розглянуто та ним було винесено вмотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотання від 23.10.2025 року.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, заслухавши думку сторін, враховує наступне.

Що стосується вимог щодо скасування постанови прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 про повну відмову в задоволенні клопотання від 23 жовтня 2025 року, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, - особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захистом.

Так, судовим розглядом встановлено, що СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000387 від 11 жовтня 2022 року.

18 жовтня скаржниками було направлено на адресу Нікопольської окружної прокуратури клопотання про проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України, яке отримано 21 жовтня 2025 року.

Прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 було розглянуто дане клопотання та 23 жовтня 2025 року винесено постанову про повну відмову в задоволенні клопотання

В обґрунтовані відмови прокурором зазначено, що: «… посилання на вказані підстави для обов`язкового проведення експертизи у кримінальному провадженні, клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі опікуна ОСОБА_3 , не містить. Також вказане клопотання не містить відомостей про конкретні документи у кримінальному провадженні або їх частини щодо яких необхідно провести експертизу. Щодо наведений у клопотання питань для проведення експертизи у вказаному кримінальному провадженні встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» зазначено щодо неприпустимості призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

Відповідно до п.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), експерту забороняється вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.

Так, Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814, відповідно до п.2 Р.І вказаної Інструкції, визначає загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.

Інструкція з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 296 від 14.04.2016, відповідно до п.1 вказаної Інструкції, визначає єдиний порядок обліку, зберігання, видачі та інвентаризації кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України.

Питання про направлення судових рішень учасникам судового розгляду, присвоєння номерів справ і проваджень у суді, та формування матеріалів кримінального провадження віднесено до питань права, тому з вказаних питань, відповідно до ч.І ст.9 КПК України, не може бути прокурором чи слідчим призначено експертизу.

Тому у призначенні експертизи з наведених у клопотанні ОСОБА_3 , ОСОБА_9 в особі опікуна ОСОБА_3 питань відмовлено.

Крім цього у питанні № 1 для експертизи, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 в особі опікуна ОСОБА_3 також просять встановити підробників документів. При цьому відповідно до даного клопотання, жодних відомостей про конкретні документи, у яких, на думку ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , вчинено підроблення, та яким чином це пов`язано із вчиненням відносно них невказаним заявником у жодному документі поданому до сторони обвинувачення шахрайських дій працівників суду, не вказано. Також під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000387 у своїх заявах про кримінальне правопорушення, заявах, клопотаннях та під час допиту не вказав на об`єкт та об`єктивну сторону дій, які з його слів є шахрайськими відносно нього.

На теперішній час під час досудового розслідування ОСОБА_3 та ОСОБА_11 не вказано конкретних обставин скоєння відносно нього конкретного кримінального правопорушення, а суть наявних у матеріалах заяв, клопотань та скарг зводиться до незгоди з різними судовими рішеннями або їх оформленням у різних справах.

Відповідно до ст.26 КГІК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Таким чином, дії ОСОБА_3 , ОСОБА_9 у цій частині відповідають ст.26 КПК України. При цьому, згідно із ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.243 КГІК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом'якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов'язаного з іх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, делегування функцій судів, а також привласненняя цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно ч.1 ст.30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, на експерта не можуть бути покладенні обов`язки сторони обвинувачення чи суду у кримінальному провадженні і тому за клопотанням ОСОБА_3 , ОСОБА_9 в особі опікуна ОСОБА_3 у призначенні експертизи для «встановлення підробників документів» необхідно відмовити.

Крім цього, відповідно до п.п.3.1.-3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, експертиза (дослідження) проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта) або інші документи, які відповідно до законодавства є підставою для проведення експертизи (дослідження), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та за клопотанням експерта - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145.

На теперішній час, обставини справи, які мають значення для проведення експертизи та підстави для призначення експертизи, питання, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, виходячи з клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_9 в особі опікуна ОСОБА_3 від 18.10.2025, що 21.10.2025 надійшло до Нікопольської окружної прокуратури та матеріалів кримінального провадження, не визначені і не встановлені.

Безпідставне збирання зразків і призначення експертизи, на підставі ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може призвести до скарг на порушення прокурорами і слідчими незалежності судів під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У клопотанні ОСОБА_3 , ОСОБА_10 в особі опікуна ОСОБА_3 також просять призначити експертизу саме у м. Київ та направити експерту визначений ними перелік матеріалів. Оскільки підстав для призначення експертизи прокурором не встановлено, то у задоволенні клопотання в цій частині також необхідно відмовити, оскільки воно є похідним від питання про призначення експертизу».

Таким чином, на підставі вищевикладено прокурором було прийнято рішення про повну відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_9 в особі опікуна ОСОБА_3 від 18.10.2025, що 21.10.2025 надійшло до Нікопольської окружної прокуратури.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що скасуванню підлягають лише постанови, які не вмотивовані належним чином.

Оскільки оскаржувана постанова від 23.10.2025 обґрунтована належним чином, тобто винесена з дотриманням вимог КПК України, то скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог щодо призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України, то слідчий суддя вваж є за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 т. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Однак, слідчий суддя зауважує, що відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В абзаці 2 ч. 3 ст. 93 КПК України передбачено, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Але, КПК України не містить положень, з яких би вбачались повноваження слідчого судді зобов`язувати слідчого на проведення конкретних слідчих дій, тобто КПК України не наділяє такими повноваженнями слідчого суддю.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Таким чином порушення прав скаржника не встановлено, а доводи останнього спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Крім того ст.ст. 242-244 чи ст.ст 303-307 КПК України не регламентують право потерпілого на звернення до слідчого судді з вимогами про призначення експертизи та поставленням експерту конкретних питань.

Відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись статтями 9, 91, 92, 220, 223, 110, 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Нікопольської окружної прокуратури та скасування постанови прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 про повну відмову в задоволенні клопотання від 23.10.2025 року у кримінальному провадженні №0000387 від 11.10.2022 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1