УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , її представника - адвоката ОСОБА_5 , під час розгляду у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000380 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим управлінням ГУНП в Одеській області.

На виконання доручення старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від УСР в Одеській області ДСР НПУ надійшла інформація, що ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які у період дії воєнного стану на території держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою особистого незаконного збагачення організували схему виготовлення військово-облікових документів, які сприяють уникнути призиву до лав Збройних сил України, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та в подальшому сприяють в безперешкодному перетину державного кордону України громадянам призивного віку за грошові кошти в сумі від 2000 до 5000 доларів США.

Також беручи до уваги протокол допиту свідка встановлено, що ОСОБА_7 після знайомства зі свідком в ході бесіди повідомив, що може сприяти у питаннях, які пов`язані з військово-обліковими документами в тому числі отримання документів щодо інвалідності. Після чого для початку запропонував виготовити посвідчення волонтера, а саме організації «Миколаїв разом» для безперешкодного проїзду блокпостів по місту Одесі та області, з метою уникнення перевірки його за військовими облікама ТЦК та СП, та в подальшому, ОСОБА_7 надав ОСОБА_9 зазначене посвідчення волонтера № НОМЕР_1 , яке дійсне до 01.08.2025 року, однак ОСОБА_9 ніякого відношення до зазначеної організації не має, до складу працівників та волонтерів не відноситься.

В подальшому, в ході досудового розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_7 користується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , який за данними Державної міграційної служби України належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженці Львівської області, ІПН - НОМЕР_3 .

Оперативно-розшуковими заходами встановлено, ОСОБА_7 в дійсності є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.190 КК України та перебуває в активному розшуку від 30.04.2021 за Оболонським управлінням поліції ГУНП в м. Києві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та переховується від органів досудового розслідування.

В подальшому під час зустрічей ОСОБА_11 його співмешканки ОСОБА_4 та їх знайомої, яка була встановлена як ОСОБА_8 останні запропонували свідкові отримати військово-облікові документи з виключенням з обліку з подальшою змогою безперешкодно перетнути Державний кордон України з метою уникнути мобілізації за грошову винагороду у розмірі від 2000 до 5000 доларів США.

Будучи обізнаною у неправомірних діях ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м.Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, здійснюючи неофіційно астрологічну та спіритичну діяльність надає поради щодо підшукування «клієнтів» для ОСОБА_11 , зверталася до нього з метою підготовки документів, що дають змогу ухилитися від призову її чоловіка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де можуть зберігатися речі та документи, що містять в собі відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , користуються автомобілем марки «JAGUAR F-PACE», 2016 року виписку, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , де можуть зберігатися речі та документи, що містять в собі відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Власником транспортного засобу є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, 17.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.09.2025 проведено обшук автомобіля марки «JAGUAR F-PACE», 2016 року виписку, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , що перебуває у власності є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та знаходиться поблизу буд. 90 Б по вул. Люстдорфська дорога м. Одеси, в ході обшуку вилучено автомобіль марки «JAGUAR F-PACE», 2016 року виписку, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 та ключі до нього.

Постановою слідчого від 17.09.2025 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на доводи викладені письмово.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні окремо зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню. Зауважив, що під час обшуку автомобіля нічого іншого вилучено не було, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем зазначеного транспортного засобу, який не має жодного відношення до кримінального провадження.

Власник майна ОСОБА_4 підтримала думку свого представника, зазначила, що виключно вона користується автомобілем.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника власника майна, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, останнє не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке: прокурором в клопотанні не було наведено відповідного обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучений під час обшуку автомобіль марки «JAGUAR F-PACE», 2016 року виписку, номер кузова VIN № НОМЕР_4 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 та ключі до нього, який належить ОСОБА_4 , посилання його причетності до кримінального провадження №0000380 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та, як наслідок, його відповідність критеріям передбаченим ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання прокурора не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності в клопотанні належного обґрунтування підстав та мети для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження таке клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а також яке б свідчило про наявність необхідності в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000380 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1