Справа № 946/7858/25
Провадження № 1-кс/946/1994/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Караганда, Казахстан, із вищою освітою, голови БО «БФ Мураха» - Благодійної організації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що в провадженні відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001312 від 04.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав наркотичний засіб макову солому, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено та в подальшому почав її зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Надалі, 04.10.2025 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 слідуючи на власному транспортному засобі марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY» д.р.з. НОМЕР_1 , який рухався на в`їзд в Україну з території Румунії, через паромний пункт пропуску «Орлівка», сполучення «Орлівка-Ісакча», який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орлівка, вул. Паромна дорога 1, в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, сховав до підлокітника між водійським та пасажирським сидінням свого автомобіля 22 рослини сіро-коричневого кольору, у висушеному стані - макову солому, вагою 30 гр., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, з метою подальшого незаконного переміщення через державний кордон України та не заявив представникам будь-якого правоохоронного органу про наявність у нього наркотичного засобу, тим самим засвідчив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не задекларувавши зазначену речовину у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Під час здійснення спільного прикордонно-митного контролю та проведення митного оформлення, співробітниками Одеської митниці Держмитслужби та прикордонним нарядом ДПСУ у підлокітнику транспортного засобу марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY» д.р.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 виявлено та вилучено прихований у вищезазначений спосіб наркотичний засіб макову солому вагою 30 гр., яка є яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, та яку ОСОБА_5 незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Проведеним експрес-аналізом експрес-тестом «NARC II», «special opiates reagent», він показав позитивний результат з забарвленням реагенту чорним кольором, що свідчить про вміст у вилученому наркотичному засобу, макової соломи загальною вагою - 30 грам заборонених речовин, а саме «codeine».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, макова солома відповідно до Списку № 1 Таблиці І віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобам, обіг яких заборонено.

04.10.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за ознаками: контрабанда особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді взяття на особисту поруку народного депутата України, мотивуючи тим, що підозрюваний є головою благодійного фонду, має постійне місце роботи та проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки. Також підозрюваний пояснив, що у сусідки вдома росте мак декоративний, тому він попросив у неї кілька рослин маку, щоб посадите у себе в городі. Ці рослини маку підозрюваний поклав у підлокітник автомобіля, забув за них, виїхав з цими рослинами за межі України і коли повертався в Україну прикордонник виявив ці рослини в автомобілі.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001312 від 04.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

04.10.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за ознаками: контрабанда особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 підтверджується наступними зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.10.2025 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орлівка, вул. Паромна дорога, 1; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяті років з конфіскацією майна, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є керівником «Благодійного фонду «Мураха», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; підозрюваний був неодноразово нагороджений подяками, грамотами і іншими нагородами за волонтерську діяльність та надання допомоги військовим підрозділам Сил оборони України; ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищезазначені обставини, наявність у підозрюваного постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 може припинити отримання допомоги військовими підрозділами Сил оборони України, які ведуть боротьбу з російськими окупантами, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для обрання самої суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Слідчим, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Стосовно заяви народного депутата України ОСОБА_12 про взяття підозрюваного на особисту поруку, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним ризикам.

Разом з тим, приходжу до висновку, що виходячи з наявних доказів, досліджених в ході судового засідання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому виходячи з вказаного, та в зв`язку з недоведеністю достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку, щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною йому цілодобово залишати місце свого проживання.

Враховуючи, що «Благодійний фонд «Мураха» зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і за цією адресою підозрюваному обраний цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя вважає, що підозрюваний буде мати можливість здійснювати волонтерську діяльність.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181-184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відділення №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною йому цілодобово залишати місце свого проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не залишати цілодобово місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з під варти в залі судового засідання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 06 жовтня 2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 04 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення проголошено 08 жовтня 2025 року о 15 год. 00 хв. в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1