Справа № 331/2053/25
Провадження № 1-кп/331/525/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001214 від 17.12.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівки Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 на посаді сержанта резерву взводу сержантів резерву 65 запасної роти, у військовому званні «сержант», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 14.12.2025 року, однак до цього часу розглянути кримінальне провадження виявилось неможливим. В обґрунтування клопотання посилається на те, що під час досудового розслідування, а також під час підготовчого судового засідання відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується тим, що на розгляді в Комунарському районному суді міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо обвинуваченого, якого ухвалою суду оголошено у розшук. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення підтверджується тим, що Шевченківським районним судом міста Запоріжжя відносно ОСОБА_4 розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України, що в свою чергу може доводити те, що вчинення кримінальних правопорушень з корисливих мотивів є засобом обвинуваченого заробляти на життя. За час судового розгляду вказані ризики не зменшились та не втратили свою актуальність. На теперішній час триває стадія допиту свідків, які повинні безпосередньо бути допитані судом, у зв`язку із чим прокурор вважає не доцільним змінювати запобіжний захід обвинуваченому. Стан здоров`я дозволяє останньому перебувати в місцях попереднього ув`язнення, зворотнього матеріали справи не містять, а більш м`який запобіжний захід не зможе гарантувати належну поведінку ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений у судовому засіданні залишив клопотання прокурора на розсуд суду.

Захисник звернув увагу на тривалість перебування підзахисного під вартою, у зв`язку із чим ризики, на які посилається прокурор зменшились, у зв`язку із чим просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2025 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою.

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Злочини згідно норми ст. 12 КК України віднесені до тяжких, за які передбачене покарання у вигляді тримання під вартою до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2025 року у підготовчому судовому засіданні судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», який в подальшому неодноразово продовжувався.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на вимоги до ч. 4 ст. 199, ч. 2 ст. 177 КПК України, суд має виходити з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи доводи прокурора про доцільність продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, вважає, що, в даному випадку, є обов`язкова умова - обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочини, що, на думку суду, підтверджується скеруванням до суду обвинувального акту.

Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, що і здійснюється судом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги тяжкість інкримінованих злочинів, а також суворість покарання, що загрожує обвинуваченому. Також суд враховує поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, наявність в судах відносно обвинуваченого інших кримінальних проваджень, у одному із яких, обвинувачений перебував у розшуку. Окрім того, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, що могли б мати стримуючий характер. Відсутність соціальних зв`язків поряді з реєстрацією ОСОБА_4 за межами м. Запоріжжя на території Запорізької області, можуть вказувати на велику ймовірність ризику переховування від суду, який є високим.

Стосовно ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, то суд вважає його високим, оскільки обвинувачений залишив військову службу, обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів (як у цьому кримінальному провадженні, так і у інших судах). Систематичність вчинення корисливих кримінальних правопорушень свідчить про протиправну спрямованість дій особи, та може свідчити про те, що вчинення корисливих злочинів є єдиним джерелом для існування.

Зазначене доводить схильність ОСОБА_4 до можливих втеч та не підкорення закону та вимогам.

Твердження захисника щодо тривалого перебування обвинуваченого під вартою є слушним, однак зважаючи на об`єм доказів по справі, який досліджений судом, вказаний строк, на думку суду, обґрунтованим.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання за адресою військової частини, оскільки до суду не надходило підтвердження того, що командування військової частин готове сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого. Домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого знаходиться за межами м. Запоріжжя, у зв`язку із чим, за наявності ризику переховування від суду, суд вважає за неможливим зміну запобіжного заходу.

З огляду на викладене, а також те, що суду не було надано будь-яких доказів того, що змінились обставини, за яких був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або з`явились підстави, за яких ОСОБА_4 не може в подальшому перебувати в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» суд визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Застава має на меті не гарантувати відшкодування шкоди,завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи у судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Таким чином, з огляду на той факт, що обвинувачений уже деякий час перебуває під вартою, застава внесена не була, суд вважає за можливе частково зменшити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 29 січня 2026 року включно.

Встановити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 121 120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити прокурора та суд письмово протягом 24 годин з моменту звільнення про місце свого проживання та засоби зв`язку;

-у разі зміни місця проживання чи засобів зв`язку, протягом 24 годин письмово повідомити прокурора та суду про таку зміну;

-не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

-утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 29 січня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 05 грудня 2025 року о 08 год. 50 хв.

Суддя: ОСОБА_1