Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1828/26
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000042 від 03.02.2026, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000042 від 03.02.2026, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що упровадженні ВД Подільського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000042, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 03.02.2026 року за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 51 працівниками поліції зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено речовину невідомого походження, та мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» в якому міститься ймовірно інформація, щодо придбання психотропної речовини, який поміщено до спеціального пакету № ICR 0097474 на який нанесено пояснювальний напис, підписи учасників.

Вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доцільність накладення арешту на вилучене майно обґрунтовується тим, що повернення вилученого майна ОСОБА_4 може завдати істотної шкоди кримінальному провадженню, яка полягає у приховуванні або знищенні інформації, яка має значення для встановлення об`єктивної істини, встановлення усіх осіб причетних до вчинення злочину, а також має істотне значення для визначення остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Окрім того, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що на вказаному пристрої наявна інформація, що дасть змогу встановити осіб, які здійснюють незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а саме збут вказаних речовин на території міста Києва.

Вказані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Автор клопотання в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, якою просив клопотання задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Дослідивши доводи та матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до такого.

Арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, вилучене під час обшуку вважається тимчасово вилученим майном (ч. 2 ст. 168 КПК).

Згідно протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 03.02.2026, 03.02.2026 у період часу з 22 год. 31 хв. по 22 год. 39 хв. проведено затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання проведено обшук особи, виявлено та вилучено: речовину невідомого походження, та мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» в якому міститься ймовірно інформація, щодо придбання психотропної речовини, який поміщено до спеціального пакету № ICR 0097474.

Постановою дізнавача від 04.02.2026 майно, яке вилучене під час затримання особи 03.02.2026, визнано речовим доказом, оскільки відповідає критеріям передбаченим у ст. 98 КПК України.

Водночас з`ясовано, що клопотання про арешт майна подано 04.02.2026 (скеровано засобами поштового зв`язку), тобто в строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК, тобто своєчасно.

Матеріалами клопотання доведено, що речі на які прокурор просить накласти арешт можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, використовуватись в доказуванні в якості речових доказів, а тому з метою їх збереження, тобто запобігання спробам їх приховування, знищення тощо (шляхом правомірного утримання органом досудового розслідування), наявні підстави для накладення на них арешту.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Отже, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000042 від 03.02.2026 - задовольнити.

Накласти арешт на майно із заборонною використання та відчуження ним, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» чорного кольору, вилучений дізнавачем відділу дізнання Подільського УП ГУНП у м. Києві, під час затримання ОСОБА_4 за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 51.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1