Справа № 464/189/26
пр.№ 1-кс/464/40/26
У Х В А Л А

16 січня 2026 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу заявника адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

У провадженні суду знаходиться відповідна скарга.

16.01.2026 на розгляд скарги її учасники не з`явились, також не вийшли на відеоконференцзв`язок із судо таі відповідної заяви не подали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

12 січня 2026 року заявник звернулась до суду з відповідною скаргою через систему «Електронний суд».

Відповідно до протоколу АВСС від 12.01.2026 указана скарга надійшла у провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 12 січня 2026 року відкрито провадження по скарзі з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 січня 2026 року.

На розгляд скарги 14.01.2026. її учасники не з`явились, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги; від заявника жодних заяв чи клопотань не надійшло.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд зазначеної категорії скарг здійснюється за обов`язкової участі особи, яка її подала.

З урахуванням відсутності особи, яка подала скаргу, участь якої відповідно до ч.3 ст.306 КПК України є обов`язковою, розгляд скарги було відкладено на 16 січня 2026 року, про що заявник була належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлена.

16 січня 2026 року на розгляд скарги заявник вдруге не з`явилась.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, зокрема, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення саме заявником, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, зокрема.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та диспозитивність.

Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Диспозитивність, як загальна засада кримінального провадження, полягає у тому, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.

Отже особа, яка подала скаргу до суду, отримала доступ до правосуддя, під яким згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Натомість ОСОБА_3 , яка є професійним адвокатом, будучи двічі належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду поданої нею скарги, що підтверджується наявними у справі довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету, на її розгляд не з`явилась.

З урахуванням викладеного та поведінки заявника, яка, отримавши доступ до правосуддя, на розгляд скарги до суду двічі не з`явилась, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні поданої нею скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні скарги заявника адвоката ОСОБА_3 .

Ухвала остаточна та оскарженню в порядку ст.309 КПК України не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4