УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність ДБР, по недотриманню вимог ст. 214 КПК і вимог ст. 480-1 КПК України щодо організації і сприяння внесення до ЄРДР відомостей з подвійної заяви № 975 і №976 у дату 25.07.2025, вх № 18795-25 від 25.07.2025,

В С Т А Н О В И В :

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність ДБР, по недотриманню вимог ст. 214 КПК і вимог ст. 480-1 КПК України щодо організації і сприяння внесення до ЄРДР відомостей з подвійної заяви, вх № 18795-25 від 25.07.2025.

Свою скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що звернувся із заявами-повідомленнями № 975 і №976 від 25.07.2025 в тому числі до ДБР в порядку ст. 214 КПК і вимог ст. 480-1 КПК України, у яких порушував питання про направлення його заяв для внесення відомостей про вчинення нібито кримінальних правопорушень до ЄРДР до Генерального прокурора ОСОБА_4 фактично на виконання вимог ст. 480-1 КПК України.

Заявник у судовому засіданні стверджував про знищення його заяв № 975 і №976 від 25.07.2025, у зв`язку із чим, уточнив вимоги скарги та вимагав визнати протиправною бездіяльність ДБР щодо знищення документів та ненаправлення цих документів до Генерального прокурора для внесення відомостей про злочини останнього до ЄРДР відповідно до вимог ст. 480-1 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 з доданими до неї документами, дійшов висновку, що уточнені вимоги заявника не ґрунтуються на положеннях ст. 307 КПК України, що стосуються повноважень слідчого судді в частині рішень, які вправі ухвали слідчий суддя за результатами розгляду скарг у порядку ст. 303 КПК України.

А відтак в силу ст. 19 Конституції України та положень ст. 26 КПК України, такі вимоги задоволенню не підлягають.

Окрім того, слідчий суддя вважає за доцільне надати оцінку й попереднім доводам заявника, наведеним безпосередньо у самій скарзі.

Отже, відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі змісту заяви про злочин № 975 та № 976, така заява не міститься відомостей як об`єктивної так і суб`єктивної сторони будь-яких кримінальних правопорушень.

Зі змісту ст.214 КПК України вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, у відповідності до ч.1 ст.214 КПК України прокурор, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК передбачено, що до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

А тому, внесенню відомостей до ЄРДР має передувати перевірка, здійснювана, зокрема, слідчим на підставі поданої заяви наявності обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у заяві, а також підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Адже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння, саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК.

Аналізуючи текст заяви № 975 та № 976, слід дійти висновку, що у цих заявах не міститься відомостей щодо вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а саме по собі перерахування норм кримінального законодавства, не можливо вважати повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, твердження у вказаній заяві є занадто абстрактними, а тому, у даному випадку, відсутня необхідність навіть у перевірці цих обставин засобами кримінального процесу.

Тобто, для внесення до ЄРДР відомостей щодо ймовірного вчинення кримінального правопорушення, заявником повинні бути наведені конкретні факти, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки за відсутності таких, необґрунтоване внесення відомостей до ЄРДР призведе до невиправданого кримінального переслідування органом досудового розслідування.

Отже, зважаючи на наведене у сукупності дана скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 26, 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 у визнанні незаконної бездіяльності осіб Центрального ДБР, щодо знищення документів за його заявами про вчинення кримінальних правопорушень № 975 і 976.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя