Справа № 296/279/21
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000389 від 23.09.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синьків, Заліщанського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника відділу планування доходів бюджету та економічного аналізу фінансового управління Оліївської сільської ради, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до укладеного з ним контракту №18/454 від 05.05.2020, будучи призначеним на посаду доцента кафедри внутрішніх хвороб тварин та фізіології Поліського національного університету та перебуваючи з огляду на займану посаду у службових та дружніх стосунках з членами приймальної комісії даного навчального закладу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, в середині вересня місяця 2020 року, перебуваючи у своєму робочому кабінеті №213 у приміщенні Поліського національного університету у м. Житомирі, що по вул. Корольова, 39-в, під час розмови ОСОБА_6 , який звернувся до нього в інтересах свого знайомого ОСОБА_7 щодо роз`яснення порядку та можливості вступу останнім до Поліського національного університету, на що ОСОБА_5 висловив ОСОБА_6 пропозицію вплинути на членів приймальної комісії таким чином, щоб ОСОБА_7 склав вступні іспити й був зарахований як абітурієнт на 1 курс заочного відділення вказаного університету.

В цей час та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за вирішення вказаного питання.

Відповідно до Правил прийому для здобуття вищої освіти в Поліському національному університеті у 2020 році затвердженими вченою радою Житомирського національного агроекологічного університету 27.05.2020, протокол № 10, для вступу на перший курс для здобуття ступеня молодшого бакалавра, бакалавра на основі повної загальної середньої освіти приймання заяв та документів, передбачених розділом VI цих умов для заочної форми навчання розпочинається 2 листопада та закінчується 9 листопада.

У подальшому, 22.09.2020 ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, використовуючи свої робочі стосунки, перебуваючи в адміністративному приміщенні Поліського національного університету, звернувся до невстановленої слідством особи, яка є членом приймальної комісії з проханням роз`яснити чи є можливість ОСОБА_7 вступити до вказаного навчального закладу, на що указана особа, оглянувши надані для ознайомлення результати зовнішнього незалежного оцінювання повідомив ОСОБА_6 , що останній має можливість вступити на факультет «публічне управління та адміністрування» Поліського національного університету.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що голова приймальної екзаменаційної комісії, який тимчасово, на період проведення вступних іспитів, обіймає посаду юридичної особи публічного права, яка відповідно ч.2 ст.4 Закону України «Про запобігання і протидії корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а також прийматиме вступні іспити у ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 вплинути на членів приймальної комісії. За це ОСОБА_5 висловив останньому вимогу про надання йому неправомірної вигоди в сумі 2900 доларів США за незаконний вплив на посадових осіб приймальної комісії вказаного навчального закладу, які перевіряють і оцінюють вступні письмові екзаменаційні роботи абітурієнтів та, відповідно, вирішують питання щодо зарахування на навчання до Поліського національного університету.

Усвідомлюючи, що ненадання вказаної суми грошових коштів може ускладнити вступ до зазначеного навчального закладу його знайомого, ОСОБА_6 погодився на ці умови, при цьому вони домовились зустрітись 29.09.2020.

Так, 29.09.2020 в ході телефонної розмови, яка відбулася між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останній запропонував ОСОБА_6 приїхати до його місця проживання, поблизу магазину «Манго», що по вул. Великій Бердичівській, в м. Житомирі, та вирішити питання щодо вступу його знайомого ОСОБА_7 в університет, а саме привезти йому раніше обумовлену суму грошових коштів.

29 вересня 2020 року близько 10 години 40 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №39 по вул. Великій Бердичівській, в м. Житомирі, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 прозорий пакунок, в якому знаходилась раніше обумовлена сума грошових коштів в розмірі 2900 доларів США, в якості неправомірної вигоди за вплив останнього на членів приймальної комісії, з метою подальшого зарахування на навчання його знайомого ОСОБА_7 до Поліського національного університету.

Після чого злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена працівниками поліції, а предмет неправомірної вигоди вилучений.

За таких обставин, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст.369-2 КК України, як пропозиція та обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення, особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе.

07.11.2025 року від обвинуваченого ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК Ураїни.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК Україниу зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підтримав, просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Надав згоду на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України на підставі ст. 49 КК України, узв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 , думку прокурора, вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Також судом ураховуються правові висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к , де указано , що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Також в даній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду зазначив, що за правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1ст.49 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4ст.49 КК України).

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У цій справі окреслені Верховним Судом у справі № 192/3301/16-к орієнтири дотримано. Так, клопотання подане стороною кримінального провадження та обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставіст. 49 КК України.

Також Суд враховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у т.ч. зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

В даному кримінальному провадженні, наявне клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також обвинувачений в судовому засіданні надав згоду про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Судом роз`яснено обвинуваченому підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження. Суть обвинувачення обвинуваченому зрозуміла.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченим, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 369-2 КК України, за яким він обвинувачується, є нетяжким злочином та з моменту скоєння цього злочину минуло більше 5 років (датою скоєння інкримінованого правопорушення в обвинувальному акті зазначено вересень 2020 року), суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.2 ст. 369-2 КК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21, постановлення ухвали суду про закриття кримінального провадження щодо особи у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності не може вважатися тотожним ухваленню щодо неї обвинувального вироку суду, оскільки це суперечило б засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України), а при вирішенні питання про долю процесуальних витрат на проведення експертизи належить виходити із того, хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилася. Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту. Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Кримінальний процесуальний кодекс України прямо не передбачає стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

За таких обставин процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, слід віднести на рахунок держави. Така позиція суду відповідає правовому висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 року у справі №203/241/17.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.10.2020 на мобільний телефон марки «IPhone 6» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 - підлягає скасуванню.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.10.2020 на прозорий поліетиленовий пакет - файл, перев`язаний резинками, з вмістом грошових коштів в сумі 2900 доларів США, з яких 2 грошові купюри номіналом 100 доларів США серії та номерів МВ14182638F та МG39673187А дійсні, а інші - в сумі 2700 доларів США являються імітаційним засобом підлягає скасуванню.

Запобіжний захід, застосований на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.10.2020 у вигляді застави відносно ОСОБА_5 - підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 284 - 286 КПК України, ст. 49 КК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000389 від 23.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України закрити в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.10.2020 р., справа №296/8308/20, після набрання ухвалою суду законної сили - скасувати.

Після набрання ухвалою суду законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_8 внесені ним на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.10.2020 р., справа №296/8308/20, грошові кошти в якості застави за ОСОБА_5 , в розмірі 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень, внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Житомирській області, відповідно до квитанції №0.0. від 02.10.2020 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.10.2020 на мобільний телефон марки «IPhone 6» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.10.2020 на прозорий поліетиленовий пакет - файл, перев`язаний резинками, з вмістом грошових коштів в сумі 2900 доларів США, з яких 2 грошові купюри номіналом 100 доларів США серії та номерів МВ14182638F та МG39673187А дійсні, а інші - в сумі 2700 доларів США являються імітаційним засобом скасувати.

Речові докази:

-3 СД-диски, які містять роздруківки телефонних розмов в ПрАТ «Київстар», а також відео з камер спостереження, що розташовані у приміщеннях Технологічного та Ветеринарного факультетів Поліського національного, а також з камер спостереження за програмою «Безпечне місто» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

- мобільний телефон марки «IPhone 6» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 - повернути власнику.

- грошові кошти в сумі 2900 доларів США, з яких 2 грошові купюри номіналом 100 доларів США серії та номерів МВ14182638F та МG39673187А дійсні, а інші - в сумі 2700 доларів США являються імітаційним засобом повернути за належністю.

Судові витрати пов`язані з залученням експертів в ході досудового розслідування, в сумі 8491 грн (вісім тисяч чотириста дев`ятсот одну) грн. 07 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія ухвали не пізніше наступного дня після її ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1