29.09.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8752/25
Провадження № 1-кп/644/890/25
УХВАЛА

про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

29 вересня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Індустріального районного суду м. Харкова клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 03.08.2025, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 у провадження судді ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 03.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На виконання положень ч. 1 ст. 314 КПК України, ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 25.09.2025 призначено підготовче судове засідання на 29.09.2025 у вказаному кримінальному провадженні № 0001096.

На електронну пошту Індустріального районного суду м. Харкова надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив підтримав надане до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 зазначивши, що підозра за ч. 4 ст. 296 КК України є обґрунтованою, про наявність ризиків свідчить поведінка обвинуваченого, який вчинив вказаний злочин, у зв`язку з чим може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 категорично заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 зазначив, що ризики для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведені, вважав за можливе обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю підтримав висловлену думку свого захисника адвоката ОСОБА_5 стосовно заявленого клопотання прокурором про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечивши проти його задоволення.

Потерпілий ОСОБА_6 заявив клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги та залучення свого представника в межах судового розгляду у кримінальному провадженні № 0001096 від 03.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 . Заразом не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , та підтримав клопотання прокурора у повному обсязі.

Прокурор, захисник обвинуваченого та обвинувачений не висловили заперечень щодо відкладення підготовчого судового засідання задля забезпечення права на правову допомогу потерпілому ОСОБА_6 та залучення його представника до розгляду справи по суті.

Заслухавши думки учасників процесу, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291, 293 КПК України, вивчивши заявлене прокурором клопотання та додані до нього документи, суд дійшов такого висновку.

Підстав для прийняття рішення відповідно до п. п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України не вбачається.

Кримінальне провадження підсудне Індустріальному районному суду м. Харкова, підстав для його закриття, зупинення або повернення обвинувального акту немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 31, ст. 35 КПК України кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні одноособово судом.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001096 від 03.08.2025.

Судом установлено, що в ході досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державна установа «Харківського слідчого ізолятору», ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 05.08.2025 на 60 днів, а саме до 01.10.2025.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.198 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим кодексом.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судове провадження не закінчено, а навпаки, лише розпочате, строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 01.10.2025.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі, а тому можливість призначення покарання останньому у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу втечі обвинуваченого. Застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 не порушував, у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі. Крім цього, обвинувачений хоч і має зареєстроване постійне місце проживання, однак за вказаною адресою не проживає близько шести років, про що повідомив суд у підготовчому судовому засіданні, наразі це житло знаходиться у постійному користуванні його колишньої дружини з їх спільним неповнолітнім сином, обвинувачений там лише зберігає реєстрацію. Наразі ОСОБА_4 одружений, не має офіційного працевлашування та доходів, зі слів обвинуваченого фінансово допомагає неповнолітньому сину, що на думку адвоката свідчить про міцні соціальні зв`язки, та необгрунтованість ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від суду.

Суд критично ставиться до твердження сторони захисту щодо стійких соціальних зв`язків ОСОБА_4 , та не бере до уваги зазначений довод, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення кримінального правопорушення, і не стала стримуючим фактором для обвинуваченого щодо противоправних дій. Суд зауважує, що наявність у ОСОБА_4 дружини та дитини, а також постійного місця проживання не є достатньою гарантією його належної процесуальної поведінки та запобіжником ризику втечі, що його не спростовує та не мінімізує, враховуючи тяжкість можливих правових наслідків для нього в результаті кримінального переслідування.

Також суд бере до уваги доводи прокурора про обізнаність сторони захисту, зокрема обвинуваченого про свідків, їх місця проживання по цій справі, показання яких надані під час досудового слідства, що свідчить про існування загрози впливу на свідків, зокрема шляхом погроз та залякувань задля зміни чи спотворення їх показань на стадії судового розгляду.

Зважаючи на те, що свідками у кримінальному провадженні є сусіди обвинуваченого, суд дійшов переконання, що існує вірогідність того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків з метою зміни останніми показань. Крім цього, зважаючи на те, що свідками у кримінальному провадженні є сусіди обвинуваченого, останній, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, які не допитані в ходу судового розгляду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, що позбавить можливості забезпечити виконання процесуальних рішень.

Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ст. 23 КПК України). Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження. Тому безпосередність допиту свідків судом, на які може вплинути обвинувачена, враховуючи обізнаність щодо їх місця проживання та перебування, здатності знайти контакти з ними, та які можуть змінити свої показання, виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду.

Зазначені в сукупності обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Наведені вище ризики свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Отже, сторона обвинувачення зазначила, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження є необхідність у продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши додані до клопотання документи, суд вважає обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях цілком обґрунтовані, а клопотання про продовження у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Суд дійшов переконання, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що сторонами кримінального провадження не надано нових об`єктивних відомостей, які б свідчили про зменшення ризиків, які слугували підставою для застосування обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та обраний стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити на строк шістдесят днів з моменту постановлення ухвали.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 цього Кодексу.

Судом також враховується, що на цей час є наявними ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, заразом, судом враховано, що на цей час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання судді, обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченої. Крім того, підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при продовженні запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, його вік та стан здоров`я, відомості про особу останнього, суд дійшов до висновку, що зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно обвинуваченого наразі є неможливим, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_4 необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При цьому суд зазначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги суддею при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, суд на цьому етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для відмови у продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого або зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченій обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам встановленим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 3, 31, 42, 177, 178, 183, 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 03.08.2025, за ч. 4 ст. 296 КК України, строком на 60 днів, задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 27 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору до відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя ОСОБА_1