Справа № 742/576/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/704/25
Категорія - : ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 14.01.2025, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полонки Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.10.2024 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду на строк 1 рік;

- вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівськоїобласті від 20.01.2025, який змінено ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.04.2025 року за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 34 000 гривень та 10 місяців пробаційного нагляду,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень.

На підставіст. 71 КК Україниза сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівськоїобласті від 20.01.2025,який змінено ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.04.2025 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розміри 3 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 56 100 гривень та 8 місяців 13 днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу постановлено виконувати самостійно.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_7 , згідно з ч.1ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, постановлено обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації після набрання даним вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 13 530 гривень 30 копійок в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду установлено, що ОСОБА_7 протягом року після засудження за ст. 309 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив злочин за таких обставин: 14.01.2025, близько 12:50 год. (точного часу не встановлено), маючи умисел на незаконне придбання та подальше зберігання без мети збуту психотропної речовини, будучи протягом року судимим за аналогічний злочин, перебуваючи в м. Прилуки між гаражним кооперативом «Буревісник» та будинком №60 який розташований по вул. Військова (Алгазіна) на землі знайшов один зіппакет в якому знаходилась психотропна речовина - РVР. Розуміючи, що він знайшов саме заборонену в обігу психотропну речовину, ОСОБА_7 вирішив залишити її собі з метою зберігання за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заховавши знайдений ним згорток з психотропною речовиною до правої кишені своєї куртки, та почав рухатися в сторону вул. Військова (Алгазіна).

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети щодо незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

У подальшому біля вищевказаного будинку №60 по вул. Військова (Алгазіна) в м. Прилуки, ОСОБА_7 зупинили працівники поліції, в ході спілкування з якими ОСОБА_7 повідомив, що має при собі заборонену в обігу психотропну речовину. Після чого, 14.01.2025 в період часу з 13.30год. до 13.35 год. в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу вищевказаного будинку, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції наявний у нього зіппакет із вмістом кристалоподібної речовини, яку було вилучено та поміщено до спец, пакету НПУ №СR1145853.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-25/811-НЗПРАП від 21.01.2025, надана на експертизу речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР. Маса РVР становить 0,8100 г.

Не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду стосовно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000, 00 гривень та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2025, який змінено ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.04.2005 до остаточного покарання у виді штрафу у розмірі 3 300 грн неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 56 100 грн і 8 місяців 13 днів пробаційного нагляду. Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.

Вказує, що призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді штрафу і пробаційного нагляду, суд, порушивши вимоги ч. 2 ст. 59-1 КК України, не зазначив обов`язки, які також були покладені на обвинуваченого згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2024, чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, обвинуваченого, який не заперечував та вказав на вирішення питання на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який який позитивно характеризується, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, являється учасником бойових дій, врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, що його обтяжують, а тому визнав за необхідне призначити йому покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу, а оскільки вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2025, який змінено ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20.04.2025 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309, ст.71 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 34 000 гривень та10 місяців пробаційного нагляду, то остаточне покарання обвинуваченому визнав за можливе призначити за правилами ст. 71 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Законом України за № 3342-ІХ Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань від 23.08.2023 запроваджено новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення пробаційний нагляд. Такий вид покарання полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та є одним із основних видів покарання. При цьому згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України на засудженого до пробаційного нагляду в обов`язковому порядку суд покладає такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що обвинувачений раніше судимий вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду на строк 1 рік та на підставі ст.59-1 КК України на нього були покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Чернігівський апеляційний суд своєю ухвалою від 23.04.2025 вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2025 змінив, ОСОБА_7 остаточно призначив покарання у виді штрафу у розмірі 34 000 грн та 10 місяців пробаційного нагляду та ухвалив покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2024 виконувати самостійно.

Однак, згідно оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді штрафу і пробаційного нагляду, місцевий суд, у порушення вимог ч. 2 ст. 59-1 КК України, не зазначив обов`язки, які також були покладені на обвинуваченого згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2024, чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наявну описку у вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2025 року, яка була допущена у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах вироку, що стосується написання дати постановлення ухвали Чернігівського апеляційного суду, а саме щодо помилково зазначеної 20.04.2025 замість правильної 23.04.2025, і виправлення даної описки не стосується суті прийнятого у справі рішення та не тягне погіршення становища осіб, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку про необхідність рекомендувати суду першої інстанції, яким ухвалений вирок, виправити описку в його вступній, мотивувальній та резолютивній частинах.

На підставі, викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000, 00 гривень.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2025, який змінено ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.04.2025, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 3 300 грн неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 56 100 грн і 8 місяців 13 днів пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Рекомендувати районному суду виправити описки, допущені у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах вироку у даті ухвали Чернігівського апеляційного суду, яка була постановлена 23.04.2025.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4