Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/638/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 401/2888/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Кропивницькому матеріали контрольного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2025, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працює токарем ФОП « ОСОБА_8 », одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 08.11.2025 включно.

Інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_9 ,

захисник-адвокат ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В обґрунтування вказаного рішення районний суд зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не встановлено, а тому підстави для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні відсутні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання дружини.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що його підзахисний перебуває під вартою з 02 серпня 2024 року, станом на сьогодні більше 13 місяців безперервно.

Станом на сьогоднішній день у справі досліджено всі докази, допитані всі свідки, допитані потерпілі, залучені усі письмові докази, висновки експертиз, допитаний експерт.

Всіх обставин не існувало або про них не було відомо на момент обрання запобіжного заходу в серпні 2024 року і зазначені обставини істотно зменшують будь-які ризики впливу обвинуваченого на хід судового розгляду та існування відповідних ризиків. Факт надання ним показань в судовому засіданні, проведення судової авто технічної експертизи свідчать про те, що обвинувачений має намір і реалізує цей намір, захищаючись в суді поданням доказів та аргументів, в не шляхом втечі від судового розгляду.

Судом першої інстанції не враховано нотаріально посвідчену заяву потерпілого ОСОБА_10 про проведення з ним розрахунку за спричинення шкоди та заяву про те, що він не наполягає на суворому покаранні. Слід врахувати, що обвинувачений не одружений, має вік 25 років, навчався у вищому навчальному закладі і працював, і за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати останньому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Вважає, що висновки суду не підтверджені жодними доказами дослідженими під час судового розгляду. Не наведено обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Судом першої інстанції не враховано особу обвинуваченого, соціальні зв`язки. Ризики зазначені прокурором ґрунтуються на припущеннях.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти їх задоволення та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Згідно ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Колегія суддів встановила, що районним судом дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою судом першої інстанції було враховано, що ризики, які враховані при застосуванні та подальшому продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих.

Перевіряючи законність прийнятого рішення суду, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми продовження дії строку запобіжного заходу.

Так, з огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває вже на стадії судового розгляду і ОСОБА_6 вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», апеляційний суд не входить в перевірку питання «обґрунтованості підозри».

Суд апеляційної інстанції зауважує щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість пред`явленого обвинувачення та наявність доказів, які про це свідчать, оскільки, враховуючи стадію кримінального провадження, апеляційний суд не має повноважень входити в їх перевірку та надавати їм оцінку, адже в такому випадку неминуче увійде у вирішення тих питань, які на цій стадії відносяться до повноважень суду першої інстанції, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку статей 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Перевіривши матеріали провадження та клопотання прокурора, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції, враховує особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме проти життя та здоров`я особи, наслідком якого є смерть двох осіб.

Також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та суворість можливого покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання його винуватим, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику переховування від суду.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вищевикладені обставини, враховані апеляційним судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та ймовірності їх настання, за умови взагалі не застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Проте, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Отже, з практики Європейського суду з прав людини випливає, що суд повинен уважно ставиться до того, що з плином часу продовжуване тримання заявника під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові підстави щодо цього питання.

При цьому, аналізуючи матеріали провадження і доводи скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на одне з останніх рішень ЄСПЛ, зокрема від 05.09.2024 у справі «Сириця та інші проти України» (Syrytsya and others v. Ukraine), заява № 18261/23, 30755/23, 40406/23) ЄСПЛ ухвалив рішення, яким констатував порушення п. 3 ст. 5 Конвенції.

З аналізу матеріалів клопотання слідує, що на дату апеляційного розгляду скарги обвинувачений ОСОБА_6 тримається під вартою більше 15 місяців, що з урахуванням вище вказаної практики ЄСПЛ, безумовно вважається надмірним триманням особи під вартою по даному кримінальному провадженні.

Тому, переглядаючи матеріали контрольного провадження, суд апеляційної інстанції враховує строк судового розгляду та загальний строк перебування обвинуваченого під вартою.

Так, ОСОБА_6 утримується під вартою з 04.08.2024 та ризики, які були підставою для застосування та продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі сплином часу зменшуються, у зв`язку з чим продовження тримання обвинуваченого під вартою є недоцільним та невиправданим, оскільки запобігти даним ризикам наразі можливо шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який також пов`язаний з обмеженням свободи особи.

При цьому, в клопотанні прокурор не наводить доводи та аргументи, які дійсно свідчать, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтвердив, що свідки та потерпілі допитані, один з потерпілих немає матеріальних претензій до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

В той же час, Європейський суд з прав людини у рішенні «Манчіні проти Італії» зробив висновок про те, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Враховуючи характер пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, даних про його особу, який має постійне місце проживання, надмірну тривалість перебування його під вартою та продовження існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і те, що судовий розгляд триває, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є доцільним та достатнім у даному кримінальному провадженні для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та забезпечення належного судового розгляду в розумний строк.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, не в повному обсязі дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не врахував надмірність тримання останнього під вартою та дійшов помилкового висновку, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявним ризикам, у зв`язку з чим доводи сторони захисту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого та сторони захисту, тому вони підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на нього відповідних обов`язків.

В той же час, колегія суддів роз`яснює, що у разі, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим не з`явиться без поважних причин за викликом до суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід щодо нього може бути змінено на більш суворий.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 скасувати.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів без визначення розміру застави задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому протягом строку дії ухвали Кропивницького апеляційного суду цілодобово залишати житло за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, де обвинувачений проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватися від особистого спілкування, а також спілкування через свого адвоката з іншими учасниками кримінального провадження (потерпілі, свідки, інші обвинувачені, експерти тощо) поза межами процесуальної необхідності, виключення спілкування у випадках, передбачених процесуальним законом, в органі досудового розслідування та/або суді;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю;

-надавати можливість працівникам органу Національної поліції, з метою контролю за поведінкою обвинувачених, безперешкодно з`являтися у житло обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали Кропивницького апеляційного суду про тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом встановити до 08.11. 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно, в залі судових засідань Кропивницького апеляційного суду, зобов`язавши негайно прибути по адресі місця свого проживання, де обвинувачений має перебувати під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2