Справа № 643/2104/26
Провадження № 1-кс/643/1437/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000382 від 06.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальної освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

В провадженні СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000382 від 06.02.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.02.2026, близько 18:40 ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді кухара відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - РТЦК та СП), спільно із старшим стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , солдатом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , офіцером відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 , водієм електриком РТЦК та СП ОСОБА_13 , яким присвоєні військові звання, будучи військовослужбовцями, яким на підставі наказу коменданта Харківської області- № 1 від 08.07.2025 «Про призначення уповноважених осіб, яким надано право перевірки документів в осіб, на території Харківської області» видано службові посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 № 748 «Про внесення змін до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №43 від 06.02.2026 спільно із співробітниками Національної поліції України, будучи наділеними службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації за особливий період, здійснили виїзд на проспект Ювілейний в Салтівському районі м. Харкова, для проведення оповіщення та вручення повісток.

Прибувши у вказаний день близько 18:40 год до згаданої вулиці, військовослужбовцями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та працівниками Національної поліції України було помічено особу, яка за зовнішніми ознаками відповідає призивному віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, ОСОБА_12 підійшов до вищевказаної особи, маючи на меті перевірити його військово облікові документи, однак останній, побачивши мобілізаційну групу, до якої входили вищевказані працівники, почав тікати в бік будинку АДРЕСА_2 . В свою чергу, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 почали наздоганяти вказану особу, та їх дії були помічені ОСОБА_6 який, достовірно розуміючи, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 являються військовослужбовцями РТЦК та СП, які перебували у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, усвідомлюючи, що останні виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір перешкодити виконанню службових обов`язків працівникам РТЦК та СП, щодо вручення повісток громадянам та проведенню останніми мобілізаційних заходів, ОСОБА_6 взяв у праву руку ніж, який зберігав при собі в своєму одязі та, перебуваючи навпроти ОСОБА_10 , наніс йому удар ножом у ділянку живота, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді непроникаючої колотої рани надпупкової ділянки.

Після цього, ОСОБА_9 , наблизившись до ОСОБА_6 , послизнувся та впав на обидва коліна через втрату рівноваги, перебуваючи навпроти ОСОБА_6 , який стояв і продовжував тримати у правій руці ніж, після чого ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень службовим особам під час виконання останніми покладених на них обов`язків, наніс удар ножем в область обличчя ОСОБА_9 . Далі між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виникла боротьба, під час якої ОСОБА_6 завдав ще одного удару ножом у область обличчя, невстановленим досудовим розслідуванням способом, спричинивши ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді різаної рани скроневої ділянки зліва.

06.02.2026 год. слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, освіта середня-спеціальна, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України.

07.02.2026 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Слідчий, посилаючись на обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим сторона обвинувачення просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам.

Також просили визначати розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні не погодилася з доводами клопотання сторони обвинувачення, вважає заявлені у клопотанні ризики не доведеними, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню. Просила долучити до матеріалів клопотання характеристики з місця роботи та місця праці свого підзахисного. У своїй промові просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22:00 до 06.00 з покладенням на особу відповідних обов`язків.

Підозрюваний у судовому засіданні позицію свого захисника підтримав.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин ; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, існування ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, доведені стороною обвинувачення.

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії нетяжких злочинів. При цьому у матеріалах справи відсутні відомості про його ухилення від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, він не перешкоджав встановленню істини у справі, яка розслідувалась.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.

Нормою ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, а інкриміноване йому кримінальне правопорушення за своєю тяжкістю є нетяжким злочином.

У матеріалах клопотання відсутні дані про те, що підозрюваний може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків та потерпілого може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Розглядаючи клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така обставина у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява №33977/96) від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тим не менше при обранні запобіжного заходу слід виходити з системного аналізу матеріалів клопотання та всіх відомих обставин.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде суперечити нормам кримінально-процесуального закону, виходячи з встановлених фактичних обставин - буде надмірним, а заявленим в клопотанні слідчого ризикам можливо запобігти, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

На підставі наведеного вище, виходячи із загальних засад кримінального провадження, досягнення його завдань, застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, з покладенням на нього низки обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 181, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 до 06:00, окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігання загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з отримання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я, з покладанням на підозрюваного обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні з приводу обставин та відомостей, що мають значення в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Попередити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 09.04.2026.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 13.02.2026о 10:25.

Слідчий суддя ОСОБА_1