Провадження № 1-в/643/264/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання органу пробації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

Начальник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до Салтівського районного суду міста Харкова з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді виправних робіт.

В обґрунтування подання зазначається що 08.01.2023 до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській на виконання надійшов вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 відносно ОСОБА_4 , якого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% із заробітної плати в дохід держави.

Як зазначається у поданні, ОСОБА_4 з 05.03.2024 працює в ТОВ «Схід-Теплоремонт» на посаді слюсаря-ремонтника.

Початок строку відбування покарання: 13.05.2025.

За період роботи на даному підприємстві, усі утримані кошти із заробітної плати засудженого, які були перераховані ТОВ «Схід-Теплоремонт» на користь держави, надходили своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до наданих характеристик з місця роботи від 06.06.2025, 04.09.2025, 11.11.2025 за період роботи до дисциплінарної відповідальності засуджений не притягувався, дотримувався правил внутрішнього розпорядку підприємства. Поставлені завдання виконує у строки визначені керівництвом. До праці ставиться сумлінно, добросовісно виконує свої професійні обов?язки. В цілому з місцем роботи характеризується позитивно.

Згідно з інформацією Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області від 02.06.2025 за місцем мешкання ОСОБА_4 характеризується задовільно, проживає разом із співмешканкою. У вживанні наркотичних речовин чи алкогольних напоїв помічений не був, з сусідами відносин не підтримує. Заяв та скарг від сусідів відносно ОСОБА_4 не надходило.

Відповідно до повідомлення УІАП ГУНП в Харківській області за від 15.10.2025 за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Державний кордон України не перетинав (повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 27.10.2025).

Відповідно до акту перевірки виконання покарання у виді виправних робіт від 22.10.2025 утримання та перерахування здійснюється підприємством своєчасно і в повному обсязі. Фактів порушення трудової дисципліни за період відбування покарання не зафіксовано.

За інформацією УІАП ГУНП в Харківській області від 18.11.2025 ОСОБА_4 з моменту винесення вироку суду до кримінальної відповідальності не притягувався.

Порядок та умови відбування покарання не порушував, за викликами до уповноваженого органу з питань пробації з`являвся своєчасно.

На підставі проведеної повної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, криміногенних потреб не було виявлено, у зв?язку з чим заходів в індивідуальному плані роботи із засудженим не було заплановано.

Станом на 13.11.2025 засуджений відбув 1/2 частини від призначеного покарання, за період відбування покарання в дохід держави було перераховано 12462,05 грн.

З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 81 КК України представник органу пробації вважає за доцільне звільнити умовно-достроково ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав доводи подання та просив його задовольнити. Додатково повідомив, що наразі він не вживає наркотичні засоби, оскільки постійно зайнятий роботою.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду подання повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 2, ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Дзержинського районного суду

м. Харкова від 06.02.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді виправних робіт строком

на 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

Відтак, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з цим, матеріали справи не відображають процес виправлення засудженого протягом періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін.

Зокрема, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Суд критично оцінює доводи подання в частині добросовісного виконання ОСОБА_4 своїх трудових обов`язків та позитивної характеристики з місця роботи, з огляду на таке.

Виконання засудженим своїх безпосередніх трудових обов`язків свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх працівників, а не лише засуджених за вчинення кримінально караного діяння.

Водночас, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, що має на меті стимулювання засуджених до виконання режиму відбування покарання, прагнення змінити свою поведінку в суспільстві.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, а зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.

Насамкінець суд враховує, що до засудженого вже тричі застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вчинення інших злочинів, проте це не сформувало стійкого розуміння неприпустимості скоєння нових злочинів.

Враховуючи викладене, відбуття засудженим половини строку покарання, призначеного вироком суду, працевлаштування засудженого та невчинення нових правопорушень не може бути безумовною підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, а свідчить лише про виконання засудженим зобов`язань та обмежень, визначених вироком суду. Добросовісне виконання обов`язків згідно вироку суд це норма та аж ніяк не досягнення, за що до засудженого може бути застосоване заохочення.

Отже, суд дійшов висновку, що подання є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду

м. Харкова від 06.02.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді виправних робіт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6