Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2018/25

Номер провадження: 1-кс/511/82/26

21.01.2026 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

слідчої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання заступника начальника СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000186, внесеному до ЄРДР 19.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 Кримінального кодексу Украї

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

21 січня 2026 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 19.02.2025 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

20 січня 2026 року у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 3 статті 332 КК України ОСОБА_4 .

На переконання слідчого, підозрюваному належить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках даного кримніального провадження, так як на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 9 років; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки їх покази є визначальними у даному кримінальному провадженні з метою спонукання їх до відмови від дачі показів; продовжити злочинну діяльність, так як відносно нього перебуває на розгляді кримінальне провадження у Біляївському районому суді Одеської області, по якому він звинувачується у вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приймаючи до уваги, що підозрюється у вчиненні злочину з невстановленим на даний час колом осіб, а також продовжити злочинну діяльність з огляду на існування в Україні воєнного стану.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Також просив одночасно призначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді у застави у розмірі 330 (триста тридцять розмірів) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтував тим, що ОСОБА_4 пред`явлено обгрунтовану підозру за ч.3 ст.332 КК України, даний злочин відноситься до категорії тяжких. Він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, даний злочин є суспільно небезпечним в період запровадженого в Україні воєнного стану. Перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності, а також впливати на хід розслідування у справі і продовжити злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід, так як не визнає свою причетність до інкримінованих йому злочинів , біля двох місяців перебуває на військовій службі і хоче захищати країну від ворога.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив обрати стосовно його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов"язання. Вважає, що ОСОБА_4 висунуто необгрунтовавну підозру, ОСОБА_4 перебуває на військовій службі і жодних злочинів не вчиняв.

Нормативно -правове обгрунтування.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Суд, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, прийшов до висновку, що належить задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і цей висновок суд обгрунтовує наступним.

Оцінка обгрунтованості підозри та її стислий виклад.

Так 20 січня 2026 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст.332 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0000186, внесеного до ЄРДР 19.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлені особи, які у мобільному застосунку «Telegram» використовують акаунти під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ), « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) та « ОСОБА_13 » ( ОСОБА_14 ) діючи умисно, з корисливих мотивів, вступили у попередню змову, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, з території Роздільнянського району Одеської області, за грошову винагороду.

У ході реалізації попередньо узгодженого між собою злочинного плану, невстановлені особи, використовуючи у мобільному застосунку «Telegram» акаунти під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ), « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) та « ОСОБА_13 » ( ОСОБА_14 ), діючи за попередньою змовою, виконували функції організаторів незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, а саме здійснювали пошук та залучення зацікавлених осіб (так званих «клієнтів») шляхом розміщення оголошень у мобільному застосунку «Telegram», яким повідомляли про можливість за грошову винагороду «допомогти» у незаконному перетині державного кордону України та виїзді за межі території держави. Після встановлення контакту з потенційними «клієнтами» вони інформували останніх про вартість незаконної «послуги», суттєві умови її надання, а також орієнтовний час і місце незаконного переправлення через державний кордон України - у районі прикордонних з Придністровським регіоном Республіки Молдова населених пунктів Роздільнянського району Одеської області. У разі згоди з визначеними умовами, «клієнти» здійснювали розрахунок за надану «послугу» шляхом переказу грошових коштів у криптовалюті на електронні гаманці, що перебували під контролем невстановлених осіб під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ), « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) та « ОСОБА_13 » ( ОСОБА_14 ), вартість незаконного переправлення становила від 5000 до 16000 доларів США, залежно від маршруту, кількості осіб та умов перевезення.

Крім того, невстановлені особи під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ), « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) та « ОСОБА_13 » ( ОСОБА_14 ), діючи як організатори, з метою конспірації своїх дій та забезпечення реалізації злочинної схеми, здійснювали пошук і залучення посередників та виконавців, які мали виконувати окремі ролі у схемі - отримання грошових коштів від клієнтів, підбір і керівництво діями водіїв (перевізників) та іншу організаційну діяльність.

З метою реалізації свого злочинного плану, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, невстановлені особи під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ) та « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), у невстановлений час та місці підшукали особу, яка у мобільному застосунку «Telegram» використовує акаунт під нікнеймом « ОСОБА_15 » та вступили з нею у попередню змову щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Придністровського регіону Республіки Молдова, з території Роздільнянського району Одеської області, за грошову винагороду.

Відповідно до розробленого плану, роль невстановленої особи під нікнеймом « ОСОБА_15 » полягала у здійсненні перерахування частини отриманих грошових коштів від осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, посереднику - тобто особі, відповідальній за координацію дій з водієм, який безпосередньо мав здійснювати перевезення осіб, зацікавлених у незаконному переправленні їх через державний кордон України.

Крім того, на невстановлену особу під нікнеймом « ОСОБА_15 » було покладено функцію надсилання геолокаційних даних (координат місць зустрічі та доставки) безпосередньо посереднику, для подальшого пересилання таких геолокацій водію, що забезпечувало конспірацію та узгодженість дій між усіма учасниками злочинної схеми.

Таким чином, невстановлена особа під нікнеймом « ОСОБА_15 » виконувала роль фінансово-логістичного ланцюга між організаторами, посередником та виконавцями, забезпечуючи фінансування, координацію та передачу інформації, необхідної для реалізації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлені особи під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ) та « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), підшукали ОСОБА_4 , який у мобільному застосунку «Telegram» використовує акаунт під нікнеймом « ОСОБА_16 » та запропонували йому прийняти участь у вказаній злочинній схемі. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_4 погодився на пропозицію невстановлених осіб, під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ), « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) та « ОСОБА_13 » ( ОСОБА_14 ), та вступив з ними у злочинну змову, реалізуючи відведену йому роль посередника, в яку входило: отримання грошових коштів від акаунту у мобільному застосунку «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_15 » для оплати послуг водіїв, залучених до незаконного перевезення осіб, а також для особистого збагачення, як учасника злочинної схеми.

З метою забезпечення безперешкодного переміщення осіб до місць незаконного переправлення, ОСОБА_4 повинен був підшукати водія, здійснювати координацію маршруту руху транспортного засобу і взаємодію між учасниками схеми.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , за вказівкою осіб, які діють під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ) та « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, підшукав ОСОБА_17 , який у мобільному застосунку «Telegram» використовує акаунт під нікнеймом « ОСОБА_18 » та запропонував йому участь у злочинній схемі, пов`язаній із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, на що ОСОБА_17 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, погодився, прийнявши на себе роль виконавця, який мав безпосередньо здійснювати перевезення осіб, зацікавлених у незаконному перетині кордону, з м. Одеса до прикордонної зони Роздільнянського району Одеської області для подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_4 , вступивши у попередню злочинну змову з ОСОБА_17 , невстановленими особами, які у мобільному застосунку «Telegram» використовують акаунти під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ), « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), « ОСОБА_13 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на початку вересня 2025 року (більш точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені), діючи умисно, з корисливих мотивів, у межах реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Придністровського регіону Республіки Молдова, з території Роздільнянського району Одеської області, забезпечував фінансову та організаційну складову злочинної діяльності групи, з метою забезпечення безперешкодного переміщення осіб до прикордонної зони Роздільнянського району Одеської області для подальшого незаконного їх переправлення через державний кордон України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_19 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України, отримавши наприкінці серпня 2025 року від невстановленої досудовим розслідуванням особи під нікнеймом « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), гарантії безперешкодного перетину ним кордону та адресу криптогаманця, здійснив перерахування грошових коштів у сумі 5000 доларів США, в якості повної оплати за організацію його незаконне переправлення через державний кордон України.

В свою чергу, відповідно до попередньо розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, невстановлена особа під нікнеймом « ОСОБА_15 », перебуваючи у невстановленому місці, з власного криптогаманця TALBqYo1GF7qnVWgV5TUwdP6EPrSZFoEKp, 08.09.2025 о 13:45 здійснила перерахування грошових коштів в сумі 700 доларів США на криптогаманець НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у якості оплати за послуги водія, залученого до незаконного переправлення ОСОБА_19 через державний кордон України, а також для його особистого збагачення, як учасника злочинної схеми.

Так, 08.09.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа під нікнеймом « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) у мобільному застосунку «Telegram» повідомила ОСОБА_19 , про те що його незаконне переправлення буде здійснюватися 09.09.2025 за допомогою транспортного засобу марки HYUNDAI, чим інформувала його про подальший порядок дій та підтвердила реальне наближення етапу незаконного переправлення через державний кордон України.

У подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 09.09.2025 біля 06:00 ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску, виконуючи відведену йому роль, прибув до обумовленого місця, а саме вул. Всеволода Змієнка, 33, м. Одеса, на транспортному засобі марки HYUNDAI SONATA, де на той момент перебував ОСОБА_19 та забезпечив його доставку до наближеної до державного кордону України околиці с. Грушка, Роздільнянського району, Одеської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кваліфікованого як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що громадяни України ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, отримавши на початку вересня 2025 року (більш точного часу не встановлено) від невстановленої досудовим розслідуванням особи під нікнеймом « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), гарантії безперешкодного перетину ними кордону та адресу криптогаманця, здійснили перерахування грошових коштів у сумі 500 до 9450 доларів США, в якості передплати та повної оплати за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України.

В свою чергу, відповідно до попередньо розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, невстановлена особа під нікнеймом « ОСОБА_15 » перебуваючи у невстановленому місці, з власного криптогаманця TALBqYo1GF7qnVWgV5TUwdP6EPrSZFoEKp здійснила 10.09.2025 дві транзакції з перерахування грошових коштів, а саме о 09:33 в сумі 1300 доларів США та о 21:14 в сумі 500 доларів США на криптогаманець НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у якості оплати за послуги водія, залученого до незаконного переправлення ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 через державний кордон України, а також для його особистого збагачення, як учасника злочинної схеми.

Так, 15.09.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа під нікнеймом « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) у мобільному застосунку «Telegram» повідомила ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 що їх незаконне переправлення буде здійснюватися за допомогою транспортного засобу марки HYUNDAI, чим інформувала його про подальший порядок дій та підтвердила реальне наближення етапу незаконного переправлення через державний кордон України.

У подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску, виконуючи відведену йому роль, 16.09.2025 біля 06:00 прибув до обумовленого місця, а саме пров. Аркадіївський, 1 м. Одеса, на транспортному засобі марки HYUNDAI SONATA, де на той момент перебували ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та забезпечив їх доставку до наближеної до державного кордону України околиці с. Мигаєво, Роздільнянського району, Одеської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кваліфікованого як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, отримавши на початку вересня 2025 року (більш точного часу не встановлено) від невстановленої досудовим розслідуванням особи під нікнеймом « ОСОБА_13 » ( ОСОБА_14 ) що діяла за попередньою змовою із невстановленими особами під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ) та « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), гарантії безперешкодного перетину ними кордону та адресу криптогаманця, здійснили перерахування грошових коштів у сумі 8000 доларів США, в якості передплати за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України.

В свою чергу, відповідно до попередньо розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, невстановлена особа під нікнеймом « ОСОБА_15 » перебуваючи у невстановленому місці, з власного криптогаманця TALBqYo1GF7qnVWgV5TUwdP6EPrSZFoEKp здійснила 24.09.2025 дві транзакції з перерахування грошових коштів, а саме о 11:01 у сумі 1300 доларів США та о 19:21 сумі 500 доларів США на криптогаманець НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у якості оплати за послуги водія, залученого до незаконного переправлення ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , через державний кордон України, а також для його особистого збагачення, як учасника злочинної схеми.

Так, 24.09.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа під нікнеймом « ОСОБА_13 » ( ОСОБА_14 ), діючи за попередньою змовою з невстановленими особами під нікнеймами « ОСОБА_9 » ( ОСОБА_10 ) та « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ), повідомила ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 що їх незаконне переправлення буде здійснюватися 25.09.2025 за допомогою транспортного засобу марки HYUNDAI, чим інформувала його про подальший порядок дій та підтвердила реальне наближення етапу незаконного переправлення через державний кордон України.

З метою виконання своєї ролі ОСОБА_4 через мобільний застосунок «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_16 », надсилав ОСОБА_17 точні геолокаційні координати та інші вказівки щодо місць, де 25.09.2025 необхідно забрати ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , на території міста Одеса, вказував ОСОБА_17 маршрути руху та кінцеві точки доставки, координуючи дії таким чином, щоб забезпечити безперешкодне переміщення осіб до прикордонної зони Роздільнянського району Одеської області для подальшого незаконного їх переправлення через державний кордон України.

У подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску, виконуючи відведену йому роль, 25.09.2025 біля 07:30 прибув до обумовленого місця, а саме вул. Ак. Корольова 5/4, м. Одеса, на транспортному засобі марки HYUNDAI SONATA, де на той момент перебували ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які мали намір за грошову винагороду незаконно перетнути державний кордон України та забезпечив їх доставку до прикордоння на території Роздільнянського району Одеської області.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджується попередньо зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - показаннями свідка ОСОБА_19 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2025; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_25 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_27 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_26 ; - протоколом огляду предмета від 25.09.2025; - протоколом огляду предмета від 25.09.2025; - протоколом огляду предмета від 25.09.2025; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2025; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2025; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2025; - протоколом огляду від 07.01.2026; - розсекреченими протоколами проведення негласних слідчих ( розшукових) дій; - розсекреченим протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; - розсекреченим протоколом про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; - іншими матеріалами в сукупності.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім обгрунтованості підозри, суд, вирішуючи доцільність обрання підозрюваному такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

На доводи сторін щодо розуміння ними значення ризиків у контексті кримінального провадження суд зазначає, що ризик - це певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Так ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою

Крім цього, вчинений ним злочин відносяться до категорії кримінального правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканності кордонів, забезпечення призову та мобілізації, які в період запровадженого в Україні воєнного стану є суспільно небезпечними злочинами.

Також судом встановлено, що на час скоєння інкримінованих злочинів відносно ОСОБА_4 на розгляді у Біляївському районному суді Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України. Згідно ухвали суду ОСОБА_4 на теперішній час перебуває під заставою .

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органів досудового розслідування є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується , суворість можливого покарання. Так, санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання від 7 до 9 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Також суд вважає, що наявний ризик вчинити інше кримінальне правопорушенн, так як ОСОБА_4 вже притягається до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення.

Також є актуальним ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків по кримінальному провадженні. Наразі провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, не встановлено коло осіб, причетних до даного кримінального правопорушення.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, а також враховуючи місце проживання підозрюваного в близькості біля державного кордону України вказані ризики високі і лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя людей порушено.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов"язання неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу судом не встановлено.

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу , що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати підозрюваному інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так ОСОБА_4 підозрюється в участі в організації незаконного перетину державного кордону особами призивного віку в умовах дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, що свідчить про наявність значного суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні, оскільки, вчинення злочинів, які кваліфікуються за статтею 332 КК України, має стабільну динаміку зростання та несе реальні ризики для національної безпеки нашої держави.

З урахуванням наведеного, у цій справі наявна виключність випадку , коли застава у визначених КПК межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 66 560 грн до 266 240 грн), не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим в даному кримінальному провадженні ризикам, так як дія воєнного стану в Україні подовжена.

На думку суду, застава у розмірі - 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш пропорційним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства, держави та підозрюваного.

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто з 21 січня 2026 року по 21 березня 2026 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту із зали суду.

Одночасно визначити розмір застави у межах 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2026 року) в сумі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави такі обов`язки: -прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; -не відлучатися з м. Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; -повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; -здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; -заборонити спілкуватися зі свідками кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України -21 березня 2026 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1