Справа № 720/2567/25
Провадження № 1-кп/720/181/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003061 від 04 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таштагол Кеміровської області російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 02 вересня 2025 року близько 02 години 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Wolkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на 349 кілометрі автодороги Н-03 сполученням Житомир-Чернівці, в межах с. Слобода Чернівецького району, зі сторони м. Хотин Дністровського району Чернівецької області в напрямку м. Чернівці, в порушення вимог п.п. 2.3(б), 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини дороги вправо з подальшим з`їздом у кювет.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Wolkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку з тим, що він примирився із потерпілим та відшкодував завданні збитки.

Потерпіла не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки претензій до нього немає, вони примирилися, останній повністю відшкодував завдану злочином шкоду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який підтримав заявлене обвинуваченим клопотання, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився із потерпілою та відшкодував завдані злочином збитки в добровільному порядку.

Обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не є реабілітуючою обставиною.

З досліджених характеризуючих матеріалів стосовно особи обвинуваченого вбачається, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За таких обставин, суд вважає за необхідне кримінальне провадження закрити, а обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Наявні судові витрати по справі підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з того, що згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

У постанові від 17 червня 2020 року за № 598/1781/17 Велика Палата Верховного Cуду зробила правовий висновок про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Тим самим, закриття кримінального провадження стосовно останнього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє ОСОБА_5 від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз у кримінальному провадженні.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21), від 01 лютого 2024 року (справа № 930/497/23, провадження № 51-4798км230).

На підставі ст. 46 КК України, суд керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 371, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0003061 від 04 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, закрити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України у зв`язку з його примиренням із потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Речові докази кримінального провадження:

- автомобіль марки «Wolkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходиться на приватній території за адресою вул. Левадна, 5 в м. Чернівці Чернівецької області, після набрання ухвалою законної сили, повернути ОСОБА_5 , знявши з нього арешт накладений ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2025 року;

- свідоцтво на автомобіль марки «Wolkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , яке знаходиться у ОСОБА_5 , після набрання ухвалою законної сили, вважати повернутою власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по справі в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривень 20 копійок.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1