Справа № 606/1057/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000140, внесеного 02.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Теребовля, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовець ЗСУ, солдат резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю:

прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля в режимі відеоконференції зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 постановою Тернопільського міськрайонного суду в Тернопільській області від 30.10.2023 року у справі № 607/20276/23, яка набрала законної сили визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вищезазначеної постанови суду, яка набрала законної сили, з якою останній був ознайомлений, маючи реальну можливість її виконати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, продовжував керувати транспортним засобом, зокрема в період з червня 2024 року по лютий 2025 року.

Так, 10.06.2024 о 16 год. 11 хв. водій ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався по вул. Грушевського, поблизу буд. 115 в м. Теребовля Тернопільського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за порушення Правил дорожнього руху, на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Крім того, 10.12.2024 о 09 год. 20 хв. водій ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_3 , та рухався автодорогою М-19, 342 км., що у межах населеного пункту с. Воля Микулинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за порушення Правил дорожнього руху, на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Крім того, 15.02.2025 о 09 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_4 , та рухався по вул. Шевченка, поблизу буд. 38 у м. Теребовля Тернопільського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за порушення Правил дорожнього руху, на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вказаними діями ОСОБА_3 умисно не виконав постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.10.2023 року у справі № 607/20276/23, що набрала законної сили.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що знаючи про наявність постанови суду, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, неодноразово керував автомобілями у період з червня 2024 року по лютий 2025 року. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім власного визнання вини, вина обвинуваченого підтверджується дослідженою у судовому засіданні постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.10.2023, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 536,80 грн в дохід держави.

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо відсутності потреби у дослідженні в судовому засіданні інших доказів у даному провадженні, у зв`язку з тим, що обставини, які ними підтверджуються, учасники судового провадження не оспорюють, відмовилися від їх дослідження під час судового розгляду, інші докази у кримінальному провадженні у судовому засіданні не досліджувались.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлені.

Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий в силу ст.89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахування позиції прокурора, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1