ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1722/25 Справа № 191/2697/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Межирич Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, працевлаштованого в СФГ «Чайка» тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, одруженого, маючого базову середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки :

- прибувати до СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин не залишати місце проживання, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зазначені обов`язки застосовані до підозрюваного ОСОБА_7 на строк два місяці.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який згідно ст. 89 КК України не судимий, але притягався неодноразово до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, одружений, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює трактористом-машиністом в СФГ "Чайка".

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що поведінка підозрюваного не свідчить про його намір ухилятися від кримінальної відповідальності.

Вказує на відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що: обставини, які викладені в повідомленні про підозру від 21.08.2025 мали місце 31.05.2025, зброя та дозвільні документи на неї були видані органу досудового розслідування добровільно в той же час; ОСОБА_7 не було затримано в порядку ст. 208 КПК України; на всі виклики останній прибував до органу досудового розслідування та суду. Зазначає, що з червня місяця підозрюваний був достовірно обізнаним про наявність кримінального провадження та здійснення щодо нього досудового розслідування, та в той же час не вчинив жодних спроб ухилення від кримінальної відповідальності. Також зазначає, що наразі існують об`єктивні сумніви щодо правильної кваліфікації дій особи.

Крім того, вказує, що ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2003 року, має двох повнолітніх дітей 2004 та 2006 року народження, з 25.06.2010 року обіймає посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, за місцем роботи характеризується позитивно.

Також зазначає, що слідчим суддею було залишено поза увагою те, що підозрюваний працює на підприємстві, що має статус критично важливого підприємства в аграрному секторі, яким наразі здійснюється комплекс літніх польових робіт, направлених на вбирання урожаю. З урахуванням безпекової ситуації, погодних умов та необхідності вчасно прибрати врожай, що прямо відноситься до продовольчої безпеки держави, виникає необхідність залучення працівників підприємства до роботи і після 21:00 год., таким чином обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби ОСОБА_7 може зашкодити діяльності підприємства, оскільки з огляду на досвід його роботи і той факт, що він є заброньованим працівником, він буде позбавлений можливості виконувати покладені на нього трудові обов`язки. ОСОБА_7 залучається до перевезення продовольчої допомоги та засобів індивідуального захисту військовим формуванням, наближеним до лінії фронту.

Крім того зазначає, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді містять помилку в частині зазначення адреси місця проживання підозрюваного, оскільки правильна адреса реєстрації та постійного місця його проживання є наступною: АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та низьку ймовірність реалізації ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що достатнім буде застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та зауважив, що визначений запобіжний захід є необхідним для запобігання встановленим ризикам та виконання покладених на підозрюваного обов`язків; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи захисника щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що слідчим відділом Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000679 від 01.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що є тяжким злочином, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

21 серпня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.

Що стосується висновку слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_7 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то його колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Крім того, правильними є висновки суду про можливість реалізації підозрюваним ризику впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на характер та фактичні обставини інкримінованого злочину в рамках даного кримінального провадження.

Також вагомість ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні підтверджується і тим, що ОСОБА_7 мешкає у тому ж населеному пункті, що і потерпілі та свідки, тому він може незаконно впливати на останніх шляхом вмовляння, залякування або іншим чином з метою зміни їх показань.

З огляду на викладене колегія суддів не може погодитись із доводами апеляційної скарги щодо достатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Також колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення цього ризику достатньою мірою шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та наведені захисником відомості про його особу, а саме про те, що ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2003 року, має двох повнолітніх дітей 2004 та 2006 року народження, з 25.06.2010 року обіймає посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, яке має статус критично важливого підприємства в аграрному секторі, за місцем роботи характеризується позитивно, - колегія суддів приймає до уваги, втім звертає увагу на те, що ці відомості були предметом дослідження в суді першої інстанції, який дав їм належну оцінку і достатньою мірою врахував при обранні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, який є дієвим, втім не становить надмірного тягаря для підозрюваного.

На думку суду апеляційної інстанції, наведені захисником обставини у сукупності зменшують вагомість встановлених щодо підозрюваного ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, втім не усувають їх повністю, а отже не дають достатніх підстав для скасування застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу або застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного зазначення в ухвалі слідчого судді адреси, за якою підозрюваному належить перебувати під домашнім домашній арештом, колегія суддів вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки ним не спростовується законність та обгрунтованість оскарженої ухвали по суті. Також приймається до уваги, що вказана помилка, якщо і має місце, може бути виправлена у межах процедури, передбаченої ст. 379 КПК України. Крім того не вбачається, що зміст ухвали у цій частині у будь-який спосіб перешкоджає її виконанню, яке на час апеляційного розгляду триває близько одного місяця.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4