ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/1093/25

1-кп/609/121/2025

08 грудня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілої сторони Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 23 жовтня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не заміжньої, не депутата, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має на утриманні матір похилого віку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.Встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

В період з 07 год 00 хв по 11 год 00 хв 23 жовтня 2025 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 (надалі ОСОБА_4 ), яка перебувала за місцем свого проживання, виник злочинний умисел на незаконну порубку дерева породи «Граб» з метою подальшого використання у власних цілях, яке знаходилось в лісовому масиві квартал 1 виділ 51, неподалік с. Кутянка Шумської ТГ Кременецького району Тернопільської області, що є землями природо-заповідного фонду України лісового заказника загальнодержавного значення «Суразька дача».

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період з 07 год 00 хв по 11 год 00 хв 23.10.2025 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , не маючи на це спеціального дозволу, що посвідчується відповідним документом лісорубним квитком, порядок видачі якого передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761, «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», заздалегідь приготувавши та взявши з собою прилад для порізки дерев, а саме одноручну пилку без маркувань, прийшла до лісового масиву у квартал 1, виділ 51, що знаходиться неподалік с. Кутянка Шумської ТГ Кременецького району Тернопільської області та відноситься до земель природо-заповідного фонду України лісового заказника загальнодержавного значення «Суразька дача».

Далі, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання відповідних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи на території вищевказаного об`єкту природно-заповідного фонду, 23.10.2025 в період з 07 год 00 хв по 11 год 00 хв (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), порушуючи вимоги ст. 69 Лісового Кодексу України, не маючи лісорубного квитка, тобто спеціального дозволу, за допомогою приладу для порізки дерев, а саме ручної пилки без маркувань, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, здійснила незаконну порубку одного сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром пня у корені 9 см, внаслідок чого завдала навколишньому природному середовищу шкоду в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдала навколишньому природному середовищу шкоду на загальну суму 2542,40 гривень, а також в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконній порубці дерева, вчиненій на території природно-заповідного фонду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

2.Висловлена обвинуваченою ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого їй обвинувачення.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, визнала та під час свого допиту суду пояснила наступне. В своєму господарстві утримує коня, якого запрягає у підводу. В жовтні 2025 року, коли вона ходила в ліс по гриби, то вирішила зрізати дерево породи «Граб», яке використати для дишла у кінну підводу, яке зламалось. Так, зранку (до 11 години) 23 жовтня 2025 року вона взяла ручну пилку та пішла до лісу, де зрізала одне сиро ростуче дерево породи «Граб», однак додому його не встигла забрати, оскільки під`їхали працівники поліції. Про те, що дана територія лісу, де вона зрізала дерево, належить до заказника, вона не знала, збитки за зрізане дерево відшкодувала. Просила її суворо не карати.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

3.Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК, щодо всіх обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. ч. 3 ст. 246 КК України, як умисне завдання удару, який незаконна порубка дерева, вчинена на території природно-заповідного фонду.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

4.Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч. 3 ст.246 КК України, звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 246 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченої повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. При призначенні покарання просив врахувати як пом`якшуючу обставину те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, добровільно відшкодувала завдані збитки, позитивно характеризується; відсутність обтяжуючих вину обставин. А відтак вважає, що слід призначити їй покарання, яке передбачене санкцією статті обвинувачення у виді трьох років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України призначивши іспитовий строк на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

5.Позиція потерпілої сторони.

Від представника потерпілої сторони Державної екологічної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження у відсутності представника Інспекції.

Представник потерпілої сторони Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_5 погодився з думкою прокурора стосовно призначення покарання.

6.Мотиви призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Згідно із абз. 2 п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 (далі постанова Пленуму ВСУ), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона є уродженкою та жителькою с. Андрушівка, Кременецького району Тернопільської області, українкою, громадянкою України, має не повну середню освіту, не працююча, не одружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має на утриманні матір похилого віку, раніше не судима, на амбулаторному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за зареєстрованою адресою проживання в АДРЕСА_1 зареєстрована разом з сином ОСОБА_7 та матір`ю ОСОБА_8 . З характеристики, наданої старостою сіл Андрушівка, Кутянка, Переморівка Шумської міської ради Тернопільської області вбачається, що за час проживання на території Андрушівського старостинського округу на ОСОБА_4 ніяких скарг не надходило, ОСОБА_4 ніде не працює, з сусідами підтримує добросусідські відносини, спокійна, врівноважена, трудолюбива, розлучена. Зауважень зі сторони міської ради не було, за час проживання до адміністративної відповідальності не притягалась, депутатом до місцевих рад не обиралась.

У судових дебатах прокурор просив призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 246 КК України у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України призначити однорічний іспитовий термін та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

У судових дебатах обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю, щиро розкаялась, просила суд суворо її не карати, запевнила, що більше такого не вчинить.

У судових дебатах представник потерпілої сторони Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_5 погодився з думкою прокурора, не наполягав не суворому покаранні.

За таких обставин, суд, допитавши обвинувачену, вислухавши думку представника потерпілої сторони стосовно призначення покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, яке на підставі ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у незаконній порубці дерева, вчиненій на території природно-заповідного фонду доведено, і дії обвинуваченої вірно і обґрунтовано кваліфіковано за ч. 3 ст. 246 КК України.

Вирішуючи питання відносно покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 , суд виходить з того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останньою кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частин другої статті 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості (ч.3 ст.246 КК України), особу винної, її вік, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно з ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, яка б обтяжувала покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - не встановлено.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме: за ч.3 ст.246 КК України у виді обмеження волі.

При цьому підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

Із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винної, який раніше не судима, щиро розкаялася, що свідчить про усвідомлення нею протиправності свого вчинку, беручи до уваги наявність цієї пом`якшуючої покарання обставини та враховуючи відсутність обтяжуючої покарання обставини, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії, покласти на неї передбачені ст.76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченої ОСОБА_4 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб остання довела своє виправлення, а покладення на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченої.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

7.Вирішення інших питань.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, а тому беручи до уваги відсутність підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, оскільки відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, - суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 2542,40 грн, які обвинуваченою добровільно сплачено.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати - відсутні.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.10.2025 у справі №601/3203/25 на: одноручну пилу по дереву із маркуванням на ручці «цена 1 р. 40 коп.» до ручки якої прикріплено бирку із підписами понятих та скріплено печаткою для пакетів №10; зріз із пня сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см та зріз із комлевого сортименту сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см, які вилучено та поміщено у сейф-пакет RIC2210835 та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: зріз із пня сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см та зріз із комлевого сортименту сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см, які вилучено та поміщено у сейф-пакет RIC2210835 та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області знищити після набрання вироком законної сили.

Стовбур сиро ростучого дерева породи «Граб» - після вступу вироку в законну силу залишити у розпорядженні філії «Подільського лісового офісу» ДП «Ліси України».

Також суд вважає, що на підставі ч. 1 ст. 96-1, ч. 1 ст. 96-2 КК України до одноручної пилки по дереву із маркуванням на ручці «цена 1 р. 40 коп.», до ручки якої прикріплено бирку із підписами понятих та скріплено печаткою для пакетів №10, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, Тернопільської області, слід застосувати заходи кримінально - правового характеру у виді спеціальної конфіскації, оскільки вилучена одноручна пилка була безпосереднім предметом даного кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 182, 349, 369, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 68, 74, 75, 76, ч.3 ст.246 КК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.10.2025 у справі №601/3203/25 на: одноручну пилу по дереву із маркуванням на ручці «цена 1 р. 40 коп.», до ручки якої прикріплено бирку із підписами понятих та скріплено печаткою для пакетів №10; зріз із пня сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см та зріз із комлевого сортименту сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см, які вилучено та поміщено у сейф-пакет RIC2210835 та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України: зріз із пня сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см та зріз із комлевого сортименту сиро ростучого дерева породи «Граб» діаметром 9 см, які вилучено та поміщено у сейф-пакет RIC2210835 та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області знищити після набрання вироком законної сили.

Стовбур сиро ростучого дерева породи «Граб» - після вступу вироку в законну силу залишити у розпорядженні філії «Подільського лісового офісу» ДП «Ліси України».

На підставі ч. 1 ст. 96-1, ч. 1 ст. 96-2 КК України до одноручної пилки по дереву із маркуванням на ручці «цена 1 р. 40 коп.», до ручки якої прикріплено бирку із підписами понятих та скріплено печаткою для пакетів №10, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, Тернопільської області - застосувати заходи кримінально - правового характеру у виді спеціальної конфіскації, примусово безоплатно вилучивши у власність держави, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя: ОСОБА_9