печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональний Український Лізинг» ОСОБА_2 та директора Підприємства «Дойче Аграртехнік» ОСОБА_3 про зміну місця зберігання речового доказу у кримінальному провадженні №0000226 від 16.09.2022,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТОВ «Персональний Український Лізинг» ОСОБА_2 та директора Підприємства «Дойче Аграртехнік» ОСОБА_3 про зміну місця зберігання речового доказу у кримінальному провадженні №0000226 від 16.09.2022 та зобов`язання вчинити дії.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000226 від 16.09.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.12.2023 накладено арешт шляхом заборони використання, розпорядження та відчуження на майно, а саме:

- сівалку Cirrus 6003-2СС RoTec серійний номер: CR30001816;

- розподільник мінеральних добрив ZG-TS 7501, серійний номер: ZG10000675;

- грунтообробний комбінований агрегат CEUS 4000-ТХ, 2021 року випуску, серійний номер: CEU0000344;

- грунтообробний комбінований агрегат CEUS 4000-ТХ, 2021 року випуску, серійний номер: CEU0000338;

- грунтообробний агрегат CEUS 4000-ТХ, 2021 року випуску, серійний номер: CEU0000347;

- причіпну комбіновану сівалку Cirrus 6003-2СС Twin Тес+, серійний номер CR30001474;

- розподільник мінеральних добрив ZAM 3000, серійний номер ZAM0135732;

- сівалку 6003-2СС RoTec, серійний номер CR30001815.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Порядок розгляду питання про скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України.

Заявляючи вимогу про зміну місця зберігання речового доказу, заявники фактично просять слідчого суддю частково скасувати ухвалу слідчого судді від 05.12.2023 року про накладення арешту на майно, хоча такого клопотання слідчому судді не подавалось та не зазначались підстави для частково скасування арешту майна.

Водночас, зміна місця знаходження арештованого майна чи передача його на відповідальне зберігання третім особам, власнику або володільцю, буде порушенням процесуального порядку накладення та скасування арешту на майно, оскільки тим самим будуть порушені заборони користування чи володіння.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них визначено в ст. 100 КПК України, яка не містить норм щодо порядку розгляду клопотань щодо зміни місця зберігання речових доказів, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Зі змісту зазначеного вбачається, що відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ.

Особа, яка подала клопотання, не позбавлена права звернутися з клопотанням про зміну місця зберігання речових доказів у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, до слідчого, прокурора.

Разом з тим, до повноважень слідчого судді не віднесено вирішення долі речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, оскільки питання щодо речових доказів вирішується судом при постановленні вироку, що випливає з норм ст. 335 КПК України.

Таким чином, вважаю за необхідне повернути клопотання особам, що його подали, оскільки вимоги, які заявлені в клопотанні, не віднесені до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 16, 98, 100, 309, 335 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональний Український Лізинг» ОСОБА_2 та директора Підприємства «Дойче Аграртехнік» ОСОБА_3 про зміну місця зберігання речового доказу у кримінальному провадженні №0000226 від 16.09.2022 - повернути.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1