н/п 1-кс/953/7076/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001443 від 22.09.2025 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанск, Луганської області, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, яка не є інвалідом, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001443 від 22.09.2025 про застосування запобіжного заходу у виді у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Київської окружної прокуратури м. Харкова здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001443 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, 31.08.2025 у вечірній час доби, близько 21:00 год, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Галинська, 86, зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з якими разом вживали спиртні напої пропросила у останнього для особистого користування месенджером «Телеграм» мобільний телефон, який належить його матері ОСОБА_9 . В свою чергу ОСОБА_8 , довіряючи ОСОБА_5 та віруючи в її добропорядність і чесність передав їй мобільний телефон Infinix HOT 30i модель Infinix X669D 4/128 Gb, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 належний його матері ОСОБА_9 , у якому на той момент був встановлений мобільний додаток «Приват 24» та сім- картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_3 . Використовуючи належний потерпілій ОСОБА_10 мобільний телефон ТМ Infinix HOT 30i ОСОБА_5 зайшла до аккаунту ОСОБА_9 у мобільному додатку «Приват 24», до якого прив`язані банківські картки НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , шляхом поновлення паролю входу до онлайн-банкінгу з мобільного телефону потерпілої відповівши на вхідний телефонний дзвінок сервісу АТ КБ «ПриватБанк» та підбору PIN-коду власника карти, чим здійснила несанкціонований доступ до інформаційних (автоматизованих) систем, без дозволу власниці.

Після чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, протиправно та незаконно, з умислом направленим на таємне викрадення чужих грошових коштів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_11 № 64/2022 від 24.02.2022, неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_11 № 235/2025 від 15.04.2025 на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, заволоділа грошовими коштами, а саме: 31.08.2025 о 21:37 год із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 здійснила грошовий переказ у сумі 301,51 грн на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_12 ; 31.08.2025 о 21:46 год здійснила зарахування суми вкладу зі «Скарбнички» на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 , яка відкрита на імя ОСОБА_9 ; 31.08.2025 о 21:58 год із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 здійснила грошовий переказ у сумі 485,43 грн на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_12 ; 31.08.2025 о 22:18 год із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 здійснила транзакцию у сумі 465,00 грн на банківську картку ОСОБА_13 № НОМЕР_7 ; 01.09.2025 о 07:49 год із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 здійснила грошовий переказ у сумі 201,01 грн на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , яка відкрита на імя ОСОБА_12 ; 01.09.2025 о 10:50 год із банківської картки АТ КБ «Приватбанк НОМЕР_4 здійснила транзакцию у сумі 575,00 грн на банківську картку JOINT STOCK COMPANY FIRST UKRANIAN INTERNATIONAL BANK № НОМЕР_8 ; 01.09.2025 о 11:21 год із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 здійснила грошовий переказ у сумі 1 959,80 грн на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_12 ; 01.09.2025 о 14:53 год із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 здійснила грошовий переказ у сумі 130,00 грн на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 , яка відкрита на імя ОСОБА_14 . Внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4 117,75 гривень.

Крім того, 31.08.2025 о 21:37 год, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Галинська, 86, ОСОБА_5 використовуючи належний ОСОБА_9 мобільний телефон ТМ Infinix HOT 30i модель Infinix X669D 4/128 Gb, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , у якому на той момент був встановлений мобільний додаток «Приват 24» та сім - картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_3 , несанкціоновано, без дозволу власника, зайшла до аккаунтупотерпілої ОСОБА_9 у мобільному додатку «Приват 24», який, згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є електронним платіжним засобом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою; до якого прив`язані банківські картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , шляхом поновлення паролю входу до онлайн-банкінгу з мобільного телефону потерпілої відповівши на вхідний телефонний дзвінок сервісу АТ КБ «ПриватБанк» та підбору PIN-коду власника карти незаконно отримала інформацію про поточний стан рахунку потерпілої ОСОБА_9 , яка відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею та отримала можливість розпоряджатись коштами та функціями вищезазначених банківських рахунків всупереч волі власника.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

22.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннь злочинів , передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , виписками з банківських карт потерпілої ОСОБА_9 ;-протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоками пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;-протоколами огляду дисків; протоколами визнання речовими доказами дисків; протоколом огляду предметів за участі ОСОБА_14 , від 27.09.2025; матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкриміновані злочини, та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваної ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваної ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, ч. 1 ст. 361 КК України, є нетяжким злочином, за який може бути призначено покарання від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк, ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що покарання за злочини, які інкримінується передбачає можливість реального позбавлення волі, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, що також може свідчити про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою отримання грошей для існування .

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали зазначене клопотання в повному обсязі, просила його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні причетність до інкримінованого злочину визнала, від надання пояснень відмовилась, щодо застосування запобіжного заходу не заперечувала.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, підозрювану, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки наявні обставини, які виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя керується приписами ст. 194 КПК України, а саме: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчим відділом СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Київської окружної прокуратури м. Харкова здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001443 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.

Судом встановлено, що 22.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннь злочинів , передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення нею інкримінованих злочинів.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй злочинах та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрювана за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення негативних для підозрюваної наслідків переховування у виді її покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором її винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, що також може свідчити про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою отримання грошей для існування .

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує відомості про особу підозрюваної, вік та стан його здоров`я, сімейний стан, а саме те, що вона раніше не судима, має постійне місце проживання, малолітню дитину на утриманні.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваною злочинів, тяжкість покарання, яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрюваної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого та тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 із забороною покидати місце проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (за винятком необхідності пройти в укриття при повітряній тривозі) в межах строку досудового розслідування - до 22 грудня 2025 року включно, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001443 від 22.09.2025 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 із забороною покидати місце проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (за винятком необхідності пройти в укриття при повітряній тривозі) в межах строку досудового розслідування - до 22 грудня 2025 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_5 вказаних обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 22 грудня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1