МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 212/9108/19

Провадження № 1-кп/210/47/26

14 січня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 20.02.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

В Металургійному районному суді міста Кривого Рогу знаходиться на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000473 від 20.02.2019 року.

Під час судового розгляду стороною захисту - адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 20.02.2019 рокуза обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

У судовому засіданні судом перед учасниками поставлено на обговорення питання, щодо вирішення заявленого клопотання сторони захисту.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000473 від 20.02.2019 року, оскільки, відповідно до статті 49 КК України на момент подання відповідного клопотання, минули строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника. Наслідки закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України їй зрозумілі.

Потерпілий у судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений. Неявка потерпілого не перешкоджає вирішенню питання про закриття кримінального провадження за статтею 49 КК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину за наступних фактичних обставин.

Згідно розподілу автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до положень ст. 35 КПК України, суддю Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_6 визначено слідчим суддею по розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по справі №212/1077/19 (1-кс/212/436/19), відносно ОСОБА_7 .

В невстановлений час, від невстановленої досудовим слідством особи, ОСОБА_5 дізналась про проведення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , в цей час у невстановлених досудовим розслідуванням осіб та ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою зриву розгляду вказаного клопотання, таким чином порушення нормальної роботи суду.

З метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, виконуючи умови попередньої змови, 20 лютого 2019 року близько 14.00 годин, будучи достовірно обізнаними про те, що на розгляді слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_6 перебуває клопотання слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо обрання запобіжного заходу - тримання під вартною відносно ОСОБА_7 , прибули до адміністративної будівлі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Невська, 3.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами та іншими учасниками судового процесу, близько 14.30 годин увійшли до зали №204 Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, де в той час повинно було розпочатися слухання вказаного клопотання. З метою проведення заходу публічного висловлення невдоволення щодо розгляду зазначеного клопотання

ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи стали очікувати початку розгляду зазначеного клопотання, при цьому, з метою порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю, до приходу судді ОСОБА_6 , ОСОБА_5 пройшла до столу головуючого та присіла на одне із місць, з ціллю недопущення слідчого судді до розгляду вказаного клопотання.

ОСОБА_5 діючи із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, не реагуючи на численні зауваження судді та учасників процесу, намагаючись продемонструвати своє нехтування існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві та порядком в залі судового засідання, вчинила хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю.

В той же день, 20.02.2019 року приблизно о 14:30 годин, коли до судової зали зайшов суддя Жовтневого районного суду ОСОБА_6 , який пройшов до місця головуючого та запропонував ОСОБА_5 зайняти місце для вільних слухачів в залі, на що остання з метою зриву розгляду зазначеного клопотання, повідомила судді про її не бажання покидати місце за суддівським столом та перегородила слідчому судді шлях до зайняття місця головуючого, висловлюючи свою неповагу, тим самим не дала судді можливості розпочати судове засідання по розгляду клопотання. Після чого, суддя був змушений вийти із зали судового засідання та не розпочати розгляд клопотання слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо обрання запобіжного заходу - тримання під вартною відносно ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, неодноразово, в присутності секретаря судового засідання судді ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , осіб, які здійснювали конвоювання затриманого ОСОБА_7 , а також інших присутніх у залі осіб, образливо, з використанням нецензурної лайки висловлювалась на адресу судді ОСОБА_6 різного роду незадоволення з приводу розгляду клопотання та з метою зриву розгляду зазначеного клопотання.

З метою припинення злочинних дій ОСОБА_5 слідчий суддя викликав судового розпорядника ОСОБА_9 до судової зали, СОГ Покровського ВП та працівників Полку патрульної поліції м. Кривого Рогу.

В той же день, приблизно о 16:00 годині судовий розпорядник ОСОБА_9 , слідчо-оперативна група Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області та працівників Полку патрульної поліції м. Кривого Рогу, зайшли до зали судових засідань разом із суддею ОСОБА_6 та суддя вкотре намагався вмовити ОСОБА_5 припинити хуліганські дії та пройти на місця для вільних слухачів, на що остання жодним чином не відреагувала.

Працівники поліції підійшли до ОСОБА_5 та зробили їй зауваження, однак остання не реагуючі на зауваження, які їй робили СОГ Покровського ВП та працівників Полку патрульної поліції м. Кривого Рогу та суддя ОСОБА_6 , маючи умисел на продовження своїх хуліганських дій, з метою зриву розгляду клопотання та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною лайкою, навмисно почала висловлюючись грубою нецензурною лайкою на адресу слідчого Покровського ВП КВП ОСОБА_10 , принижуючи його честь та гідність.

З метою припинення хуліганських дій зі сторони ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_6 , в черговий раз запропонував останній покинути приміщення зали №204 Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, однак ОСОБА_5 , діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, не реагувала на законні вимоги судді покинути та будучі обізнаною про те, що у зазначеній залі заплановано розгляд інших справ призначених за графіком, категорично відмовилася покидати залу судових засідань, продовжувала перебувати на місці головуючого та періодично викрикувала образливі, з використанням нецензурної лайки, на адресу судді ОСОБА_6 та працівників поліції різного роду незадоволення.

В наслідок хуліганських дій ОСОБА_5 , тимчасово було припинено та зірвано роботу судді ОСОБА_6 щодо розгляду інших справ призначених за графіком засідань, а саме розгляд цивільної справи № 212/8817/18 призначеної на 15.40 годин 20.02.2019 року та кримінальної справи №210/6371/14-к о 16.00 годині, де останній мав приймати участь у складі колегії суддів, за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

20.02.2019 року слідчим відділенням Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 376 КК України.

21.02.2019 року старшим слідчим Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетрвоській області ОСОБА_12 змінено правову кваліфікацію в кримінальному провадженні №0000473 з ч.2 ст.376 КК України на ч.2 ст. 296 КК України.

30.07.2019 року старшим слідчим Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_14 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

19.09.2019 року прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_14 , виділено матеріали відносно невстановлених осіб у окреме провадження №0002088 правова кваліфікація ч.2 ст. 296 КК України.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Перевіривши клопотання захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_4 , заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та її право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, остання не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що минули строки притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням своєї вини у вчиненні злочину.

Тобто, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Натомість, такою умовою є згода обвинуваченого.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 листопада 2019 року у справі 566/554/16-к, від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к, у справі № 552/5595/18 провадження № 51-5289км19.

Крім того, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України та закриття кримінального провадження, права та інтереси осіб, які вважають себе потерпілими від кримінального правопорушення можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, у разі доведеності складу цивільно-правового порушення.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к.

Відповідно до вимог ч.1, 2 статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з вимогами статті 49 КК України, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, яке поставлено в провину обвинуваченій, кваліфікується як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками «хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб».

Згідно з статтею 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Санкція частини 2 статті 296 КК України, як на момент вчинення злочинів, так і на момент розгляду справи, передбачає покарання: обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

За змістом частини 3 статті 12 КК України в чинній редакції, злочини за ч.2 ст.296, є нетяжкими.

Суд зазначає, що визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України в чинній редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Аналогічні строки і встановлені у статті 49 КК України, чинній на момент вчинення діянь, які охоплюють об`єктивну сторону ч.2 ст.296 КК України.

Юридичні факти, що слугували підставою для відкриття кримінального провадження, пов`язані з порушенням громадського порядку 20 лютого 2019 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.02.2023 року (справа №735/1121/20) сформулювала правовий висновок, що встановлені частиною другою статті 49 КК загальні строки мають преклюзивний характер і спрямовані на недопущення застосування щодо людини заходів кримінальної репресії через нерозумно тривалі проміжки часу. Адже в іншому разі зупинення диференційованих строків у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений переховується від розслідування та суду впродовж багатьох років, продовжувало б їх на необмежений час з можливістю покарання особи за кримінальні правопорушення, вчинені в далекому минулому, впродовж усього життя - як тільки вона потрапить у поле зору правоохоронних органів.

На переконання Великої Палати, підхід, за якого ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду безумовно виключає застосування диференційованих строків давності, є хибним і призводить до безпідставної заміни цих строків загальними, які встановлені частиною другою статті 49 КК і є значно тривалішими. Наслідком цього може бути притягнення до відповідальності і застосування заходів примусу за межами термінів, визначених відповідними кримінально-правовими нормами, що рівнозначно покаранню без закону всупереч забороні, встановленій статтею 7 Конвенції.

Велика Палата Верховного Суду визначили такі висновки щодо застосування норми права:

- у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільнення від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення.

- закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Вказані висновки щодо статті 49 КК України є обов"язковими для застосування судами .

Вирішуючи питання про наявність підстав та умов, визначених у статті 49 КК України щодо ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

Зупинення спливу строку давності у випадку ухилення особи від досудового слідства або суду є посткримінальною санкцією, заходом кримінально-правового характеру, покликаним забезпечувати здійснення кримінального переслідування і реалізацію кримінальної відповідальності.

За усталеною практикою, під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Причому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин не встановлено його місцезнаходження.

Саме тому зупинення досудового розслідування, судового пролвадження у зв`язку з розшуком підозрюваного чи обвинуваченого саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Подія злочину мала місце 20.02.2019 року, диференційований строк давності сплинув 20.02.2024.

Проте, під час судового провадження мало місце зупинення перебігу строків давності.

З матеріалів справи встановлено, що перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності зупинився 03.06.2020 року, коли ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_5 оголошено у розшук (Т.1, а.с.102).

Зазначений строк відновився 27.05.2021 року, коли працівниками поліції було встановлено місцезнаходження обвинуваченої і нею надано письмові пояснення (Т.1, а.с.114).

Таким чином, період з 03.06.2020 року по 27.05.2021 року (11 місяців 24 дні) не підлягає зарахуванню до строку давності відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, та на цей строк має бути подовжений.

Також перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності зупинився 04.06.2024 року, коли ОСОБА_5 ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу була оголошена у розшук (Т.2 а.с.89).

Зазначений строк відновився 15.02.2025 року, коли місцезнаходження обвинуваченої стало відоме у зв`язку зі стаціонарним лікуванням, що підтверджується довідкою КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2 КМР (Т.2 а.с.99).

Період з 04.06.2024 року по 15.02.2025 року (8 місяців 11 днів) не підлягає зарахуванню до строку давності відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, та на цей період має бути подовжений.

Тому, для обчислення строку давності та наявності підстав для звільнення ОСОБА_5 за ст. 49 КК України необхідно подовжити строк з 20.02.2024 року на періоди ухилення, а саме:

- з 03.06.2020 року по 27.05.2021 року (11 місяців 24 дні) та

- з 04.06.2024 року по 15.02.2025 року (8 місяців 11 днів).

Диференційований строк давності за таких обставин сплинув 15.10.2025.

Отже строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000473 від 20.02.2019 рокуза дії, що інкримінуються ОСОБА_5 , сплинув.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000473 від 20.02.2019 рокузакриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до нетяжких злочинів, з дня його вчинення минуло понад п`ять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та п. 3 ч. 1 ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 44, 49 КК України, ст.ст. 100, 114, 115, 129, 174, 217, 219, 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 290, 291, 295, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_15 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 20.02.2019 року - задовольнити.

На підставі статті 49 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 296 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 20.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строку давності (ст. 49 КК України).

Матеріали кримінального провадження №0000473 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в матеріалах справи №212/9108/19, провадження №1-кп/210/47/26.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15 січня 2026 року об 12 год. 15 хв. в залі судового засідання №7 Металургійного районного суду міста Кривого Рогу (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1