Справа №613/2171/25 Провадження № 1-кс/613/596/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000206 від 26 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28 травня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Зберігання вищевказаного посвідчення водія прохав здійснювати при матеріалах даного кримінального провадження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 25 жовтня 2025 року до чергової частини Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що працівниками ГОР Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області на автодорозі «Богодухів-Суми» поблизу Т1702 по дорозі р46, на вул. Індустріальній в м. Богодухові, Харківської області, під час перевірки документів, ОСОБА_4 , який являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 , який керував автомобілем марки БМВ д.н.з. НОМЕР_3 , та надав працівникам поліції посвідчення водія з явними ознаками підробки.

За вказаним фактом 26 жовтня 2025 року СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вищевказане майно є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки може зберегти на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, відповідно до змісту клопотання, прохав розгляд проводити за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений.

В порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що Богодухівським РВП ГУНП в Харківській області 26 жовтня 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що згідно протоколу огляду місця події від 25 жовтня 2025 року було оглянуто та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28 травня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 26 жовтня 2025 року вищевказане посвідчення водія визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до копії інформації з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 6341 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

На думку слідчого судді, прокурором доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28 травня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 підлягає задоволенню, так як дана річ може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки зберігає на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ та необхідні судовому експерту для проведення судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000206 від 26 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28 травня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Зберігання посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28 травня 2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати при матеріалах кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, роз`яснивши їм право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1