Справа № 167/685/25
Номер провадження 1-кп/167/76/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатки ОСОБА_4 про надання дозволу на відлучення з місця проживання ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді Рожищенського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 24.06.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 310 КК України.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 25.08.2025 року змінено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 23.10.2025 року включно. Відповідно до статті 194 КПК України на ОСОБА_3 покладено наступні обов`язки:

1) прибувати до Рожищенського районного суду Волинської області за кожною його вимогою;

2) цілодобово не відлучатись із свого фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання;

4) здати на зберігання в Луцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області паспорт громадянина України та за наявності паспорт для виїзду за кордон;

5) не спілкуватися з іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю.

25.09.2025 року адвокатка ОСОБА_4 звернулася в суд із заявою про дозвіл ОСОБА_3 на відлучення 30.09.2025 року з 09 год до 15 год до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подачі необхідних документів та проходження військово-лікарської комісії, оскільки ОСОБА_3 висловив намір укласти контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України.

26.09.2025 року прокурор подав заяву про розгляд заяви захисника у його відсутності. Щодо задоволення заяви захисника не заперечує.

Обвинувачений та його захисник в судове засідання не з`явилися, заяв та/або клопотань про розгляд заяви про надання дозволу на відлучення у їх відсутності не подали.

Вивчивши заяву захисника, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, визначеним у ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст.194 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд покладає на обвинуваченого певні обов`язки, зокрема одним із таких обов`язків є не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_3 висловив намір укласти контракт на проходження військової служби у ЗСУ і для йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подачі необхідних документів та проходження військово-лікарської комісії, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. ОСОБА_3 особисто заяви про надання дозволу на відлучення для подачі документів і проходження військово-лікарської комісії суду не подав, в судове засідання не з`явився і не підтвердив свій намір укласти контракт на проходження військової служби у ЗСУ.

Крім того, питання відлучення з місця проживання під час дії запобіжного заходу має вирішуватися з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення (ч.2 ст.307, ч.1 ст.310 КК України), а також з огляду на обґрунтовані підстави, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, надання дозволу на відлучення може створити умови для переховування обвинуваченого чи іншим чином перешкодити судовому розгляду.

Таким чином, наведені у заяві доводи не свідчать про необхідність зміни обов`язків обвинуваченому, покладених на нього судом, а тому правових підстав для задоволення заяви немає.

Разом з тим, суд звертає увагу, що із відповідною заявою до суду не звертався особисто обвинувачений ОСОБА_3 , а ініціатором заяви виступив виключно його захисник.

Відповідно до положень ст. 42 та ст. 46 КПК України, обвинувачений має особисте право звертатися до суду із клопотаннями, у тому числі щодо зміни чи скасування покладених обов`язків, що є складовою реалізації права на захист.

Втім, у даному випадку таке клопотання від імені обвинуваченого не подавалося, що ставить під сумнів волевиявлення ОСОБА_3 щодо потреби у відлученні з місця проживання.

З огляду на відсутність безпосереднього звернення обвинуваченого до суду, а також недостатність належних доказів на обґрунтування необхідності відлучення, правові підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 177, 181, 194 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатки ОСОБА_4 про надання дозволу на відлучення з місця проживання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1