Дата документу 26.12.2025
Провадження № 1-кс/334/3196/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0006350 від 11 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобогданівка, Мелітопольського р-ну, Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває на посаді кулеметника третього взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення, в званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 01.02.2006 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 153 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнення 28.11.2008 умовно-достроково невідбутий термін покарання 8 місяців 12 днів;

- 27.10.2009 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 153 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 71, ст. 81 КК України частково приєднано частину не відбутого покарання за вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області від 01.02.2006 за ч. 1 ст. 153 КК України остаточно призначено покарання 6 років позбавлення волі. Звільнення 03.02.2015 умовно-достроково невідбутий термін покарання 4 місяці 29 днів;

- 17.05.2018 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим терміном 3 роки;

- 21.02.2019 Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано частину не відбутого покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 17.05.2018 за ч. 2 ст. 289 КК України остаточно призначено покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі;

- 04.09.2020 обвинувальний акт направлено до Михайлівського районного суду Запорізької області суду за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України;

- 01.10.2020 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднаний вирок Веселовського районного суду Запорізької області від 21.02.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України остаточно призначено покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

- 01.10.2020 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднаний вирок Веселовського районного суду Запорізької області від 21.02.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України остаточно призначено покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнення 07.11.2024 умовно-достроково невідбутий термін покарання 1 рік 18 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0006350 від 11 вересня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді кулеметника третього взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення, в званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитись від проходження військової служби, 24 липня 2025 року самовільно залишив місце несення служби розташування підрозділу у АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби, тобто ОСОБА_5 підозрюється у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

25 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком службового розслідування посадовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за фактом самовільного залишення місця служби ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення ОСОБА_11 , кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою. Неможливість покладення на підозрюваного обов`язків без застосування запобіжного заходу пов`язана з тим, що вказаний спосіб застосування заходу забезпечення не може бути застосований до особи, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із порушенням Присяги військовослужбовця Збройних Сил України.

У судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання у повному обсязі, оскільки досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_11 , пояснив, що він визнає свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення, бажає продовжити службу, клопотання просить вирішити на розсуд суду.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_11 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 11.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України (кримінальне провадження №0006350).

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001369 від 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, здійснюється слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Запорізькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді кулеметника третього взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення, в званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитись від проходження військової служби, 24 липня 2025 року самовільно залишив місце несення служби розташування підрозділу у АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби, тобто ОСОБА_5 підозрюється у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

24 грудня 2025 року о 20:30 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, місце затримання ОСОБА_12 , на околиці вулиці Зачиняєва.

25 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.408 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до дванадцяти років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

На даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, ризик чого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, чим перешкоджати кримінальному провадженню.

Також прокурором доведено існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до дванадцяти років, що обумовлює існування ризику, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, раніше неодноразово засуджений, інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив в період невідбутого терміну за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2020, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Враховуючи в сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого про застосування до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, його майновий стан і те, що питання про застосування альтернативного запобіжного заходу стороною захисту не порушувалось, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 182-184, 196, 197, 205, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0006350 від 11 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 20 години 30 хвилин 22 лютого 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оголошення повного тексту ухвали - 29.12.2025 року о 12:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1