Справа №760/915/26 Провадження №1-кс/760/934/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05 лютого 2026 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

детектива ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру,

ВСТАНОВИВ:

«16» січня 2026 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру.

«19» січня 2026 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 19.01.2026 року) скарга та додані до неї матеріали надійшли слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 21 січня 2026 року відкрито провадження за скаргою та призначено її судовий розгляд.

Скарга захисника обгрунтована тим, що користуючись процесуальними правами захисника підозрюваного, враховуючи зміст матеріалів кримінального провадження та положення КПК України, наявні підстави для оскарження повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Обґрунтування доводів скарги полягає в наступному. Хронологія досудового розслідування в аспекті застосування запобіжного заходу. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, а саме у пособництві у привласненні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах. Кримінальне провадження №0000007 зареєстроване 13.09.2024р.; орган досудового розслідування - підрозділ детективів ТУ БЕБ у Волинській області; процесуальне керівництво - прокурори Волинської обласної прокуратури. Зі змісту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 24.04.2025р, складеної детективом ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_6 та погодженої прокурором ОСОБА_7 , наведено твердження про вчинення ОСОБА_3 (як пособником) протиправних діянь разом з головою Ківерцівської міської ради ОСОБА_8 , що призвело до розтрати коштів територіальної громади в сумі 6 052 184,99 грн. Правову кваліфікацію таких діянь здійснено за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України. Окрім повідомлення про підозру ОСОБА_3 , стороною обвинувачення ініційовано вжиття запобіжних заходів у кримінальному провадженні. Зокрема, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2025р. у справі №161/7918/25 в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відмовлено. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.05.2025р. задоволено апеляційну скаргу прокурора; скасовано ухвалу слідчого судді від 28.04.2025; застосовано щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 3 028 000,00 грн.; одночасно визначено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися з місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Постановою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 від 12.05.2025р. визначено підслідність та доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні Національному антикорупційному бюро України. Мотивами вказаного рішення прокурора зазначено:- встановлення органом досудового розслідування, що розмір шкоди (збитків) бюджету Ківерцівської міської ради в загальному розмірі становить 6 052 184,99 грн.;- з огляду на інкримінований предмет (бюджетне відшкодування) та суб`єктний склад кримінального правопорушення (службова особа органу місцевого самоврядування), правову кваліфікацію здійснено за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України;- прокурором констатовано, що розмір завданої шкоди у кримінальному провадженні становить 6 052 184,99 грн., що в дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму;- кримінальне провадження підслідне детективам Національного антикорупційного бюро України (п.2 ч.5 ст.216 КПК України). З вказаного моменту досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється детективами Першого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України. На виконання вимог ухвали Волинського апеляційного суду від 12.05.2025р. внесено визначену судом заставу, а саме: ТОВ «СПЕЦКОМУНТЕХ» в розмірі 2 128 000,00 грн., ТОВ «ВЕСТОІЛТРЕЙД» в розмірі 900 000,00 грн. Обґрунтування доводів скарги. Як зазначено вище та вбачається з матеріалів провадження, 24.04.2025р. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України. Положеннями ст.219 КПК України визначено строки досудового розслідування у кримінальному провадженні. Зокрема, згідно ч.1 ст.219 КПК України визначено: 1. Строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Згідно ч.3 ст.219 Кодексу визначено: З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Згідно ч.4 ст.219 Кодексу визначено: Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. В межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 сторона обвинувачення зверталася з відповідними клопотаннями про продовження строку досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.06.2025р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 24.10.2025р. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.10.2025р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до дев`яти місяців, тобто до 24.01.2026р. Зазначене продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до дев`яти місяців (до 24.01.2026р.) згідно ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.10.2025р. здійснено неповноважним судом, доказами чого є наступне. Внаслідок змін до положень ст.216 КПК України згідно Закону України від 17.06.2025р. №4496-ІХ «Про внесення змін до…» з 17.07.2025р. законодавцем внесені зміни щодо підслідності у кримінальному провадженні. З вказаного моменту Вищий антикорупційний суд не є компетентним судом із здійснення судового контролю у кримінальному провадженні №0000007. Доказами вказаних тверджень є приклади правозастосування з розгляду питань щодо здійснення слідчими суддями судового контролю. Так, в межах реалізації професійних прав та здійснення захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_3 стороною захисту ініціювалося перед органом досудового розслідування про проведення слідчих (розшукових) дій. Постановою детектива Національного бюро Першого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 29.10.2025р. відмовлено у задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих (розшукових) дій. Вказане рішення слідчого оскаржено слідчому судді. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_9 від 20.11.2025р. закрито провадження з розгляду скарги. Мотивами вказаного судового рішення в межах здійснення судового контролю зазначено доводи про те, що кримінальне провадження не відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказана ухвала Вищого антикорупційного суду набрала законної сили та є чинною. В інтересах підозрюваного ОСОБА_3 ним також подано слідчому судді Солом`янського районного суду міста Києва клопотання про зміну запобіжного заходу (з підстав відсутності ризиків та можливість досягнення мети запобіжного заходу в менш обтяжливий спосіб). Слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_10 за участі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 здійснено розгляд вказаного клопотання; ухвалою слідчого судді від 29.12.2025р. у справі №760/35026/25 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з викладених слідчим суддею мотивів. Таким чином, з огляду на матеріали кримінального провадження, а також вимоги процесуального законодавства, обґрунтованим є твердження, що з 17.07.2025р. слідчі судді ВАКС не є повноважними суддями з розгляду питань, що стосуються судового контролю у кримінальному провадженні. Компетентним судом є Солом`янський районний суд міста Києва, в територіальній юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування у кримінальному провадженні. Оскільки повноважним слідчим суддею не вирішувалося питання щодо продовження строку досудового розслідування, наявні підстави для закриття кримінального провадження (п.10 ч.1 ст.284 КПК України). Оскільки продовження строку досудового розслідування згідно ухвали слідчого судді ВАКС від 16.10.2025р. здійснено незаконно, вказані обставини є підставою також для оскарження повідомлення про підозру. Відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником. Враховуючи викладене, просив скасувати у кримінальному провадженні №0000007 повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 24.04.2025р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

Захисник приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, вказану скаргу підтримав, просив її задовольнити. Вказав, що на його думку строки досудового розслідуання у кримінального провадження належним судом не продовжувались. За таких обставин, на його думку, є підстави для скасування повідомлення про підозру. Просив звернути увагу на наслідки, передбачені ст. 284КПК України.

Підозрюваний приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав свого захисника.

Детектив приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, просив у задоволенні скарги відмовити. Вказав, що строки досудового розслідування кримінального провадження були продовжені належним чином відповідно до положень КПК України. Просив звернути увагу, що захисник обгрунтовує свою скаргу виключно сплином (на його думку) строків досудового розслідування. Зазначив, що захисником вже подавались скарги на повідомлення слідчого про підозру, які були розглянуті слідчим суддею ВАКС.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею було встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000007, 13.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 КК України; повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ; 18.04.2025 року - за ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до Повідомлення про підозру від 24 квітня 2025 року, ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється в пособництві у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, а саме розтраті чужого майна за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану (який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2021 № 2102-ІХ, в Україні з 24.02.2022, строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діяв у період вчинення інкримінованого кримінального правопорушення), вчиненому в особливо великих розмірах.

Слідчий суддя зважає на те, що як вбачається зі змісту скарги саме по собі обґрунтування повідомлення про підозру та його зміст захисником не оспорюється.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний та захисник вже звертались до слідчого судді зі скаргами на повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 липня 2025 року (справа №991/6692/25), у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 24.04.2025 у кримінальному провадженні №0000007 від 13.09.2024 року, - відмовлено.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16 жовтня 2025 року (справа №991/6692/25), апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.07.2025 року, - залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.07.2025 року, - без змін.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2025 року (справа №991/7336/25), у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 24.04.2025 у кримінальному провадженні №0000007 від 13.09.2024 року, - відмовлено.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, вже було предметом перевірки слідчими суддями, відповідні ухвали набрали законної сили.

Як вбачається зі змісту скарги, а також доводів захисника в судовому засіданні, звернення зі скаргою до слідчого судді пов`язано зі сплином (на думку захисника) строків досудового розслідування, що є підставою для скасування повідомлення про підозру.

Слідчим суддею встановлено, що Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 січня 2026 року (справа №760/621/26), продовжено строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 13.09.2024 року до дванадцяти місяців, тобто до 24 квітня 2026 року. Ухвала слідчого судді набрала законної сили.

Таким чином, доводи захисника щодо сплину строків досудового розслідування не знайшли свого підтвердження.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що частиною 1 ст. 309 КПК України встановлено перелік ухвал слідчого судді які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами (постанова Верховного Суду від 13 серпня 2020 року в справі № 200/13490/15-к).

Таким чином, повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру, особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав, закріплених в КПК України, а саме: пунктом 16 ч. 3 ст. 42 та пунктом 10 частини 1 статті 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати підозрюваний, його захисник або законний представник.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається зі змісту скарги та доводів захисника наведених в її обгрунтування в судовому засіданні зміст та порядок повідомлення про підозру ОСОБА_3 , обґрунтованість підозри, захисником не оскаржуються.

В Кримінальному процесуальному кодексі України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак, з аналізу положень статей 276 - 278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру: неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру; повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення); зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного; підозра вручена не уповноваженою особою (підозру має право вручити тільки прокурор, у порядку, визначеному ст. 481 КПК України); порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру; підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування); підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою); необґрунтованість підозри; повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК є грубим порушенням права на захист; аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Так слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий - питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Як вбачається з Повідомлення про підозру від 24.04.2025 року ОСОБА_3 було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Що стосується питання факту, то задля перевірки дотримання стороною обвинувачення цього аспекту, первинним є встановлення саме події кримінального правопорушення, а вже тоді обставин, за яких сторонній спостерігач може з впевненістю сказати, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства) (п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13).

Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.

На підтвердження цього висновку вказує й те, що національне законодавство встановлює перелік випадків повідомлення про підозру (ст. 276 КПК України), якими зокрема є: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини в частині того, що «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 п.1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (рішення «O'Hara v. United Kingdom», заява № 37555/97, від 16 жовтня 2001 року, п. 34).

З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

При цьому, факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

З огляду на зазначене, підозра - це процесуальне рішення, яке приймається на стадії досудового провадження та ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах.

Воно ґрунтується на відомостях про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення та сформоване на неостаточних результатах розслідування.

Зі змісту оскаржуваного повідомлення про підозру вбачається, що в даному конкретному випадку мало місце застосування п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України (наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення).

При цьому, обгрунтованість повідомлення про підозру вже була предметом перевірки слідчими суддями Вищого антикорупційного суду. У скарзі що розглядається питання щодо наявності та / або відсутності достатніх доказів для підозри, або наявності нових фактів, які не були досліджені слідчими суддями при розгляді відповідних попередньо поданих скарг на повідомлення про підозру, захисником не ставиться.

Захисник в судовому засіданні посилався на положення ст. 284 КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Таким чином, вказаною нормою врегульовано підстави для закриття кримінального провадження, а не для скасування повідомлення про підозру.

Тож, посилання на вказані норми процесуального законодавства як на підставу скасування повідомлення про підозру є помилковими.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на повідомлення про підозру під час досудового розслідування може бути: про скасування повідомлення про підозру (п.1-1) або відмову у задоволенні скарги (п.4).

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_3 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (що захисником не оскаржувалось).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підозрюваним та його захисником не оскаржується, інших підстав для скасування повідомлення про підозру слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 276 - 279, 303 - 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 10 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1