Справа № 944/1427/25
Провадження №1-кп/944/1090/25
УХВАЛА

/ про закриття провадження/

26.11.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворів, кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 12.03.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дрогомишль Яворівського району Львівської області, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, щоОСОБА_5 шляхом обману заволодів чужим майном бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації за наступних обставин.

Зокрема ОСОБА_5 звернувся в управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, із відміткою «допомога на догляд (щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним)» зокрема, догляд за ОСОБА_6 , який згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу № 32 від 11.01.2019 потребує постійного стороннього догляду, оскільки обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку.

За результатами розгляду вказаної заяви рішенням управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА від 28.01.2019 ОСОБА_5 призначено зазначену допомогу та письмово ознайомлено його, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг, він зобов`язаний повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Однак, ОСОБА_5 в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_6 , який обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога, 21.01.2018, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебував по 10.02.2018, а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого заволодів бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 1210,37 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_6 , який обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога, повторно, 22.07.2018, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебував по 26.08.2018, а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого заволодів бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 2063,62 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Також, ОСОБА_5 , в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_6 який обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога, повторно, 09.09.2018, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебував по 13.10.2018, а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого заволодів бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 2048,32 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_6 який обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога, повторно, 28.10.2018, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебував по 01.12.2018, а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого заволодів бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 2066,06 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Також, ОСОБА_5 , в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_6 який обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога, повторно, 04.09.2019, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебував по 23.11.2019, а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого заволодів бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 5162,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України № 1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_6 який обмежений в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога, повторно, 06.03.2020, не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Яворівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебував по 24.05.2020, а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого заволодів бюджетними коштами управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації в розмірі 5296,35 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, зазначив, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить клопотання обвинуваченого задовольнити, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1,2 ст.190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Згідно вимог ст. 12 КК України (чинної станом на момент скоєння злочинів) визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190 КК України, за ступенем тяжкості відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк терміном у п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п.2 цієї частини.

Із обвинувального акту вбачається, що події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , мали місце у період з 21.01.2018 по 24.05.2020, тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

У ч.4 ст.286 КПК України закріплено, що у разі здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За приписами ч.1 ст.44 КК України та ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно до ст.49 ч.1 п.1, 2, 3, 4, 5 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки -у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину,крім випадку,передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення за ч.1, 2 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мала місце у період з 21.01.2018 по 24.05.2020 року, тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Обставин, які б вказували на наявність підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, 3 ст.49 КК України як-то ухилення обвинуваченого від слідства чи суду, вчинення інших кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні не встановлено, відповідних підтверджуючих документів не подано, адже ОСОБА_5 не перебував у розшуку, не є таким, що був затриманий.

Враховуючи викладене, оскільки відповідно до ст.49 КК України строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності на момент розгляду відповідного клопотання закінчилися, кримінальне провадження підлягає закриттю зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому, обставини невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого діяння не є фактором, що унеможливлює постановлення судового рішення про закриття кримінального провадження. Так, згідно з правовою позицією, викладеною Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постанові від 26.03.2020 у справі №730/67/17-к визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Також доцільним видається зважити на постанову від 12.09.2022 у справі №203/241/17 Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, де вказується, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Також Суд ураховує, що в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 522/2652/15-к вказується, серед іншого, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст.372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У вищезгаданій постанові від 26.03.2020 у справі №730/67/16-к указується, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Невідповідностей приписам ст.49 КПК України або ж інших обставин, які б слугувати передумовою для відмови у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності судом не встановлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні після надходження до суду обвинувального акта не обирався і не застосовувався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, ст.284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1,2 ст.190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 12.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.190 КК України закрити.

Речові докази копія витягу з Єдиного реєстру розслідувань №0000011 на 1 арк.; доручення начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 на 3 арк.; відповідь із ІНФОРМАЦІЯ_2 на 5 арк.; запит начальнику управління соціального захисту населення Яворівської РДА, щодо надання списку осіб, що здійснюють догляд за особами з інвалідністю 1-2 групи на 4 арк.; відповідь начальника управління соціального захисту населення Яворівської РДА на 2 арк.; копії рішень про призначення допомоги ОСОБА_5 на підтверджуючі документи на 22 арк.; характеризуючі дані на ОСОБА_5 , 1968 р.н. на 7 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000166.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1