Справа№751/4840/21
Провадження №1-кп/751/132/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128 від 15.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бовових дій, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_4

Встановив:

15.04.2021, близько 08 год 20 хв, ОСОБА_4 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Нафтобаза», що по вул. І. Мазепи, 62 в м. Чернігові, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, наніс один удар правою ногою в ділянку лівої гомілки ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому діафізу лівої великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третин зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, котрі відповідно до висновку експерта №227 від 28.05.2021 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю і показав, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням. З приводу скоєного зазначив, що 15.04.2021 він зайшов в маршрутний автобус, пред`явив потерпілому посвідчення учасника бойових дій. Останній наказав оплатити проїзд. У зв`язку з чим, з потерпілим виник конфлікт. Коли виходив з маршрутки, розбив дзеркало. ОСОБА_8 вийшов із автобуса, він наніс йому один удар правою ногою в ділянку лівої гомілки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження. З приводу вчиненого жалкує та розкаюється. Через деякий час зустрівся з потерпілим, просив вибачення. Щодо цивільного позову потерпілого зазначив, що заподіяну шкоду відшкодував добровільно, потерпілий будь-яких претензій немає. Цивільний позов прокурора в інтересах КПН «Чернігівська міська лікарні № 2» визнав повністю. Зазначив, що він наразі проходить військову службу, на утриманні є неповнолітня дитина, сплачує аліменти, теж потребує лікування, нещодавно отримав дві контузії. З огляду на зазначене, сторона захисту просила розстрочити виконання рішення про стягнення коштів у розмірі 56 377 грн 53 коп.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина в інкримінованому правопорушенні у повному обсязі знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і відображена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що є бводіє маршрутного автобуса. 15.04.2021 їхав з пасажирами з с. Новоселівка. У той день їм повідомили, що пільги на проїзд міська рада скасувала у зв`язку з карантином. На зупинці вул. Малясова зайшов пасажир ОСОБА_4 , відмовився оплачувати за проїзд, а пред`явив посвідчення учасника бойових дій. Повідомив останньому, що пільги на проїзд міська рада скасувала. Доїхали до зупинки «Нафтобаза», він вийшов, ударив рукою по дзеркалу і розбив його. Спитав, що він робить? ОСОБА_12 розвернувся, трохи підпригнув і вдарив його правою ногою в ліву ногу, в результаті чого стався подвійний перелом. Надалі ОСОБА_13 розвернувся і побіг в напрямку заправки «Ультра», а його забрала «швидка». Через два-три дні ОСОБА_4 хотів з ним зустрітися. Цивільний позов підтримує.

Надалі потерпілий надав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до ОСОБА_4 не має, оскільки матеріальна та моральна шкода йому відшкодована в повному обсязі. Просив застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Крім того, просив залишити цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновками експертизи, а саме:

- рапортом інспектора-чергового Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, згідно якого отримано повідомлення зі служби «102» про те, що 15.04.2021 о 08 год 23 хв за адресою: м. Чернігів, вул. І.Мазепи, 62, заявник водій маршрутного таксі № 17, днз НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повідомив, що пасажир зламав йому ногу (відкритий перелом) (т.1 а.п.110-111);

- рапортом інспектора-чергового Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, згідно якого отримано повідомлення зі служби «102» про те, що 15.04.2021 о 09 год 42 хв до ЕМД ЧМЛ №2 доставлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з діагнозом: відкритий перелом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням; обставини: 15.04.2021 о 08 год 20 хв на роботі на ЗГТ «Нафтобаза» побив пасажир; госпіталізований в ЧМЛ № 2 травматологія (т.1 а.п.112);

- протоколом огляду речей (аудіозапису) від 12.05.2021, відповідно до якого зафіксовано розмову оператора «102» з ОСОБА_8 , під час якої останній повідомив, що йому пасажир зламав ногу; розмову оператора «102» з працівником лікарні (травмпункт) ОСОБА_14 , яка повідомила, що доставлений ОСОБА_8 з діагнозом: відкритий перелом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, якого на роботі побив пасажир; розмову оператора «102» з працівником лікарні (приймальне відділення) ОСОБА_14 , яка повідомила, що поступив ОСОБА_8 з діагнозом: відритий перелом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, якому на зупинці АТО-шник зламав ногу, знаходиться в травматології (т.1 а.п.114-117);

- протоколом огляду речей (аудіозапису) від 28.05.2021, відповідно до якого зафіксовано розмову оператора «102» з ОСОБА_4 , під час якої останній повідомив, що водій маршруту № 17, н.з. НОМЕР_1 , відмовляється везти пільговика (учасника бойових дій); знаходяться на «Ультра» (т.1 а.п. 121-123);

- протоколом огляду відеозапису від 08.06.2021, відповідно до якого зафіксовано мікроавтобус жовтого кольору з № 17. Поруч з автобусом на землі знаходиться розбите дзеркало, також біля автобуса знаходиться поліцейський автомобіль і в цей момент від`їжджає автомобіль швидкої допомоги (т.1 а.п. 124-128);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_8 просив вжити заходів відносно невстановленої особи, яка 15.04.2021 близько 08 год 20 хв на зупинці громадського транспорту «Нафтобаза» по вул. І.Мазепи у м. Чернігові завдала йому тілесні ушкодження (т.1 а.п.129);

- протоколом огляду місця події від 15.04.2021 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто територію прилеглої до зупинки громадського транспорту «Нафтобаза» в сторону КСК, де поруч маршрутного таксі № 17, д.н.з. НОМЕР_1 , біля бетонної опори на грунті виявлено бокове дзеркало з пошкодженнями, а також на асфальтобетонній доріжці виявлено дві плями речовини бурого кольору (т.1 а.п.130-134);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2021, за участі потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого останній впізнав чоловіка обвинуваченого, який заподіяв йому тілесні ушкодження (т.1 а.п. 136-138);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2021 за участю потерпілого ОСОБА_8 та відеозаписом до нього, в ході якого останній виклав обставини заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, продемонстрував, як обвинувачений правою ногою завдав один удар по лівій нозі потерпілого, від якого останній присів на асфальт (т.1 а.п.139-143);

- протоколом огляду речей від 03.06.2021, під час якого оглянуто мобільний телефон потерілого ОСОБА_8 , в журналі вхідних СМС-повідомлень від 17.04.2021 о 09 год 32 хв з номеру НОМЕР_2 міститься повідомлення з наступним змістом: « ОСОБА_15 я приношу вибачення за ситуацію, яка відбулась; хотів з вами зустрітися, якщо ви не проти, пасажир вашої маршрутки (Ігор)» (т. 1 а.п. 145);

- протоколом огляду відеозапису від 07.06.2021, відповідно до якого зафіксовано перехрестя вулиць, по центру на задньому фоні знаходиться мікроавтобус жовтого кольору. Автобус починає рухатись, проїхавши кілька метрів зупиняється. У цей час від автобуса відходить чоловік, вдягнений у темний одяг ( ОСОБА_4 ). Після чого розвертається та розмахує верхніми кінцівками в бік мікроавтобуса. У напрямку даного чоловіка з мікроавтобуса іде інший чоловік ( ОСОБА_8 ), зупиняється. Після чого ОСОБА_4 підбігає до ОСОБА_8 , підстрибує та правою ногою завдає удар, від якого останній падає на асфальт. ОСОБА_4 розвертається та біжить в напрямку АЗС «Ультра» (т.1 а.п. 146-150);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2021, за участі свідка ОСОБА_16 , згідно якого останній впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , який наніс удар потерпілому (т.1 а.п. 151-153);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.06.2021 за участю свідка ОСОБА_16 та відеозаписом до нього, в ході якого останній виклав обставини заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а саме: правою ногою завдав один удар по лівій нозі потерпілого, від якого останній присів на підлогу та не вставав. Підійшовши до водія, побачив відкритий перелом ноги та плями крові (т.1 а.п.154-158);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2021, за участі свідка ОСОБА_17 , згідно якого останній впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , між останнім та водієм виник конфлікт (т.1 а.п. 159-161);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2021 за участю свідка ОСОБА_17 та відеозаписом до нього, в ході якого останній виклав обставини конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, після чого останній розбив дзеркало в автобусі (т.1 а.п.162-165);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2021, за участі свідка ОСОБА_18 , згідно якого останній впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , який наніс удар потерпілому (т.1 а.п. 166-168);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2021 за участю свідка ОСОБА_18 та відеозаписом до нього, в ході якого остання виклала обставини конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, останній відмовився сплачувати за проїзд, розбив дзеркало в автобусі та спричинив тілесні ушкодження водію автобуса (т.1 а.п.169-173);

- висновком експерта №227 від 28.05.2021, відповідно якого у ОСОБА_8 , 1956 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому діалізу лівої великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третин зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, котрі виникли внаслідок ударної дії тупого, твердого предмету, по давності утворення можуть відповідати даті 15.04.2021 і в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Виходячи з кількості ушкоджень, їх характеру та розташування, можна припустити, що вони могли утворитися як мінімум від однієї травматичної дії в ділянку лівої гомілки (середня-нижня третина гомілки). Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , спричинялись з силою, достатньою для їх утворення. Вектор травмуючої сили міг бути направлений, приблизно, спереду-назад і справа-наліво. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , виникли від дії тупого, твердого предмету, в тому числі і внаслідок удару ногою, взутою в черевик. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , останній не міг отримати «внаслідок поштовху та подальшого вивиху ноги, при падінні з висоти власного зросту». Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , утворення їх при падінні на площину з висоти власного зросту, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення та ударі об виступаючі предмети, вважає, неможливим (т.1 а.п.185-189);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.06.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_4 та відеозаписом до нього, в ході якого останній виклав обставини конфлікту між ним та потерпілим, продемонустрував обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому (т. 1 а.п. 193-197).

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

За вищевказаних обставин, суд доходить висновку про доведеність в суді поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд також враховує, що обвинувачений розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікара-нарколога не звертався, до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 1 ст. 178 КУпАП у 2021 році, надалі до адміністративної відповідальності не притягувався, перебуває на військовій службі, є учасником бойових дій, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції». Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі може становити середню небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого - зокрема, його відношення до скоєного, яке, на думку суду, є проявом усвідомлення суспільної небезпечності наслідків свого діяння, про що свідчить визнання вини, позицію потерпілого щодо міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, відсутність у потерпілого до обвинуваченого претензій майнового характеру, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на те, що з моменту вчинення даного злочину минуло понад 4 роки, протягом цього часу обвинувачений веде законослухняний спосіб життя, проходить військову службу за мобілізацією, що свідчить про сталі тенденції у його поведінці, зростання його соціальної ролі в суспільстві, а також позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, застосувавши положення ст. ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.06.2021 ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 17.08.2021.

Надалі запобіжний захід не обирався. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для його обрання до набрання вироком законної сили.

По справі заявлений цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення 214 536,70 грн у відшкодування матеріальної та моральної шкоди (т.1 а.п. 44-49).

Оскільки від позивача ОСОБА_8 надійшла заява про залишення позову без розгляду, згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позов ОСОБА_8 підлягає залишенню без розгляду.

По справі заявлений цивільний позов Чернігівською окружною прокуратурою в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська міська лікарня №2» ЧМР до ОСОБА_4 про стягнення 56 377,53 грн, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, в дохід місцевого бюджету м. Чернігова (т.1 а.п. 41-43).

Згідно довідки про витрати КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради на лікування хворого № 146 від 26.05.2021, ОСОБА_8 перебував на лікуванні з 15.04.2021 до 18.05.2021, витрати на лікування за 33 ліжко-дня становлять 56 377,53 грн (т.1 а.п.182).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України та ч. 3 ст. 128 КПК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Цивільний позов Чернігівської окружної прокуратури є обґрунтованим, документально підтвердженим, повністю визнається обвинуваченим, а тому, з урахуванням приписів ст. 1206 ЦК України, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (ч.4 ст.435 ЦПК України)

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розглянувши наведені в обґрунтування заяви про розстрочку виконання судового рішення доводи ОСОБА_4 , які свідчать про наявність об`єктивних ускладень при виконанні судового рішення, які не залежать від волі самого боржника, суд доходить висновку про наявність підстав задоволення заяви ОСОБА_4 про розстрочення виконання рішення про стягнення коштів у розмірі 56 377 грн 53 коп строком на 12 місяців.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Цивільний позов Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради до ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 56 377 (пятдесят шість тисяч триста сімдесят сім) грн 53 коп, витрачених закладом охорони здоров`я КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради на лікування потерпілого від кримінального правопорушення на рахунок місцевого бюджету м. Чернігова (р/р UA6302047, банк АТ КБ «ПриватБанк», ).

Заяву ОСОБА_4 про розстрочення рішення про стягнення коштів - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_4 виконання рішення про стягнення коштів у розмірі 56 377 грн 53 коп строком на 12 місяців, встановивши щомісячну сплату рівними частинами протягом одинадцяти місяців по 4 698 грн 13 коп та дванадцятий місяць - 4 698 грн 10 коп, починаючи з наступного місяця набрання законної сили рішенням суду.

Речові докази:

- дзеркало з пошкодженнями, яке передане на зберігання до камери зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1