Справа № 159/1/26
Провадження № 1-кс/159/7/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

05 січня 2026 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000398 від 29.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

у с т а н о в и в:

У погодженому з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанні дізнавач просив накласти арешт на вилучені 28.12.2025 під час огляду місця події на капоті транспортного засобу службового автомобіля Національної поліції полімерний пакет з порошкоподібною речовиною та мобільний телефон марки «TCL 405», належні ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 28.12.2025 під час поверхневої перевірки працівниками поліції виявлений у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зіп-пакет із речовиною білою кольору, схожою на наркотичну, а також мобільний телефон.

Відомості про подію внесені 29.12.2025 до ЄРДР за №0000398 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а вилучені предмети постановою визнані речовими доказами.

З метою збереження і дослідження речових доказів дізнавач просила накласти на них арешт із забороною користування, розпорядження, відчуження.

Прокурор, дізнавач та власник майна в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати перелічені у ч.3 ст.132, ст.173 КПК України обставини, зокрема чи:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.309 КК України, що підтверджено протоколом огляду місця події та поясненнями ОСОБА_4 .

Добровільно виданий ОСОБА_4 мобільний телефон марки «TCL 405»відповідає ознакам речового доказу, оскільки зберігає інформацію про обставини придбання вилученої речовини, схожої на наркотичну.

Водночас слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування на особливості вилучення мобільних терміналів.

Статтею 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста.

Тому орган досудового розслідування зобов`язаний в клопотанні обґрунтувати які обставини перешкоджали органу досудового розслідування оглянути мобільні телефони безпосередньо у присутності власника на місці вилучення і яке доказове значення має ймовірно збережена в телефонах інформація.

Що стосується речовини, схожої на наркотичну, то слідчий суддя в порядку судового контролю вирішує питання наявності чи відсутності підстав для обмеження правомірного володіння майном, проте обіг наркотичних речовин обмежено або заборонено, тому відсутні підстави для розгляду цього питання в порядку ст.170 КПК України.

Керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користуватись, розпоряджатись, відчужувати на добровільно виданий 28.12.2025 мобільний телефон марки «TCL 405», що належить ОСОБА_4 .

В арешті зіп - пакета з білою речовиною, схожою на наркотичну відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1