Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/666/2025 Справа № 641/3935/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова колегією у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024 за №0000269 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з вищою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

На розгляді Слобідського районного суду міста Харкова перебувають матеріали кримінального провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024 за №0000269 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні 23.12.2025 прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор послався на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, засоби зв`язку та передачі інформації представнику спецслужб РФ, використані в ході протиправної діяльності сім-карти, мобільні пристрої та ін.; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки раніше добровільно погодився на виконання завдань представників спецслужб РФ. Строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 28.12.2025.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 з доводами, викладеними в клопотанні не погодився. Зазначив, що клопотання не відповідає вимогам щодо нього, оскільки до клопотання не додані докази та матеріали, що підтверджують викладені в ньому обставин. Вважав доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, необґрунтованими, зазначив, що вже відбулися усі обшуки в рамках даного кримінального провадження, в ході яких було вилучене та арештовано майно, яке має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому відсутні і ризики, визначені п.2 ч.1 ст.177 КПК України, звернув увагу, що вказане вже було встановлено попередніми ухвалами суду, і в цій частині прокурором не оскаржені. Просив застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах розміру, визначеного п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, дійшла таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2025 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 до 11 червня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2025 продовжено стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 червня 2025 року включно.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 05.06.2025 клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 03 серпня 2025 року включно.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 24.07.2025 клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 21 вересня 2025 року включно.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 03.09.2025 клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 1 листопада 2025 року включно.

Ухвалою від 30.10.2025 клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 28 грудня 2025 року включно.

Беручи до уваги, що ухвала Слобідського районного суду міста Харкова від 30.10.2025 про продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 28.12.2025, судове провадження на даний час не завершено, прокурор подав відповідне клопотання, колегія суддів вважає за необхідне розглянути питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ висновки про наявність ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Зазначені стандарти доказування (переконання) колегія суддів використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, колегія суддів враховує реальну можливість переховування обвинуваченого від суду (п.1). Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою агресією Російської Федерації проти України, у обвинуваченого збільшуються можливості переховування, адже у держави наразі з об`єктивних причин через дії РФ відсутні можливості належним чином контролювати поведінку та місцезнаходження обвинувачених, а також державний кордон у місцях активних бойових дій. Обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, або вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі проти основ національної безпеки України (п.5).

Ці факти встановлені ухвалами слідчих суддів та суду при обранні та продовженні заходу забезпечення у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , і у суду відсутні відомості, що дані ризики на даний час відпали або зменшились.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. Отже, продовження існування вказаних ризиків виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Водночас, прокурор не довів існування ризиків, визначених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначене вже було встановлено ухвалами суду від 24.07.2025, від 03.09.2025 та від 30.10.2025, нових та достатніх доказів існування цього ризику прокурор не надав, а тому колегія суддів вважає відповідні заперечення сторони захисту слушними.

Колегією суддів враховано аргументи, які наводилися захисником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 , проте в даному конкретному випадку колегія суддів дійшла переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі. Обставини, що підтверджують існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на час розгляду клопотання не змінилися, стороною захисту протилежне не доведено.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

Частиною 6 статті 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 1142, 258-2586, 260, 261, 437 - 4421 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Вказана норма, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 111 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не дозволяє застосувати до підозрюваного інший, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, отже клопотання сторони обвинувачення має бути задоволене. За таких обставин колегія судів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 -1142, 258 - 2586, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 4421 Кримінального кодексу України.

Враховуючи особу обвинуваченого та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , положення ст. 177 та ст. 178 КПК України, з огляду на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, об`єктом якого є посягання на національну безпеку України в умовах воєнного стану, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визначення застави.

Оскільки судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, необхідно визначити наступну дату його розгляду.

Керуючись ст. 177, 178, 183, ст. 331, 369, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 20 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Судове засідання відкласти на 15 січня 2026 року на 11 год. 30 хв.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду першої інстанції в частині оскарження продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

СуддіОСОБА_2 ОСОБА_8