Справа № 591/4840/25
Провадження № 1-кс/591/3975/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника -адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 15.10.2025 року про закриття кримінального провадження №000005 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 382 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернулась із зазначеною скаргою, яку мотивувала тим, що, на її думку, досудове розслідування у кримінальному провадженні №000005 проведено неповно, оскільки не перевірено усіх обставин, на яких наполягає скаржник та його представник, зокрема, що мало місце непроцесуальне спілкування судді ОСОБА_6 з ОСОБА_7 або з її захисником, в ході якого здійснювалась пересилка документів, які надали можливість ОСОБА_6 заповнити інформаційні прогалини та внести ці відомості до незаконної ухвали суду від 13.03.2023 року. Крім того, основним мотивом закриття кримінального провадження, про який зазначив прокурор у постанові, стало те, що рішенням ВРП було відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження відносно судді ОСОБА_6 . Але, на переконання скаржника та її представника, така обставина не виключає наявності в діях судді кримінального правопорушення, які повинні бути перевірені у передбачений КПК спосіб, шляхом проведення слідчих та процесуальних дій: здійсненням тимчасового доступу до матеріалів виконавчого провадження; допитом усіх працівників суду, дотичних до справи, де винесена незаконна ухвала ОСОБА_6 ; допитом державного виконавця; проведенням тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні операторів мобільного зв`язку щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 ; допитом ОСОБА_3 ; здійсненням тимчасового доступу до Журналу відвідувачів Недригайлівського районного суду Сумської області, тощо. Також у скарзі зазначено, що прокурором зроблено помилковий висновок про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. За таких обставин, просили скасувати постанову прокурора через її необґрунтованість та неповноту здійснення досудового розслідування.

В судовому засіданні представник скаржника та скаржник вимоги поданої скарги підтримали. У своїх поясненнях посилались на обставини, про які зазначено в мотивах скарги.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи і мотиви винесеної постанови, просив у задоволенні скарги відмовити через її необґрунтованість. Зазначав, що, на його думку, у кримінальному провадженні №0000005 було проведено достатньо слідчих дій для того, щоб дійти висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. На його переконання, оскаржувана постанова відповідає критеріям законності, вмотивованості та обґрунтованості, а тому відсутні підстави для її скасування.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0000005, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України, а також ст.92 КПК України на слідчого та прокурора у кримінальному проваджені покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, а також обов`язок надавати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, досудове розслідування може бути закінчено, якщо немає необхідності у проведені ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних дій ( розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна із версій, які виникли, не залишилась неперевіреною. Тобто, виконані усі вимоги ст.ст.9, 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У даному випадку, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.01.2024 за №0000005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

15.10.2025 року у вказаному провадженні прокурором винесена постанова про закриття з підстав встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Дослідивши вказану постанову, яка є предметом оскарження, та матеріали кримінального провадження №000005, вважаю, що у даному випадку органами досудового розслідування була зосереджена увага тільки на факті винесення суддею 13.03.2023 ухвали по справі за позовом ОСОБА_7 до заявника, яка в подальшому була скасована апеляційною інстанцією.

Водночас, поза увагою залишились інші обставини, про які зазначав ОСОБА_3 у поданій заяві, що стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР, і на яких продовжує наполягати скаржник та його представник при подачі скарг, а саме: щодо непроцесуального спілкування ОСОБА_7 із суддею та отримання суддею відомостей у непроцесуальний спосіб, що, на їх думку, у сукупності з постановленням ухвали від 13.03.2023 зумовило перешкоджання виконанню судового рішення. При цьому, скаржник наполягає на своєму допиті та бажанні повідомити органу досудового розслідування усі відомості, які мають значення для кримінального провадження.

Тобто, в даному випадку вищезазначене вказує на неповноту проведення слідчих та процесуальних дій, яка допущена під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000005.

Крім того, постанова прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, як на це вказує стаття 110 КПК України.

У даному випадку, прокурор мотивуючи постанову, не надав обґрунтованої та належної оцінки тим доводам і фактам, про які йдеться у заяві та скарзі.

Таким чином, вищезазначене дає підстави стверджувати про те, що орган досудового розслідування не виконав вимоги ст.ст.2,9 КПК України щодо всебічності та повноти досудового розслідування і не спростував доводів та обґрунтованих сумнівів скаржника та його представника у кримінальному провадженні.

За таких обставин, постанова від 15.10.2025 року про закриття кримінального провадження №000005 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.2,9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 15.10.2025 року про закриття кримінального провадження №0000005 від 05.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст рішення проголошено о 10-30 год. 30.12.2025.