Справа 127/4078/26
Провадження 1-кс/127/1668/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 09 січня 2026 року ОСОБА_4 було подано до органу досудового розслідування письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення. У зазначеній заяві викладено фактичні обставини, які свідчать про незаконне використання та публічне поширення конфіденційної інформації, що стосується приватного та сімейного життя заявника, а також приватного життя малолітньої дитини заявника, без його згоди як батька та законного представника дитини, зокрема шляхом оприлюднення відповідних матеріалів у соціальній мережі.

Представник заявника у скарзі зазначає, що подана заява містила конкретні відомості про характер і спосіб вчинення зазначених дій, осіб, причетних до можливого вчинення кримінального правопорушення, а також чітке ініціювання застосування кримінального процесуального порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України. У заяві було зазначено, що відповідні матеріали - зображення, персональні дані та інша інформація, яка дозволяє ідентифікувати заявника та його малолітню дитину, - були свідомо оприлюднені в публічному доступі та стали доступними необмеженому колу осіб, при тому що така інформація має конфіденційний характер і стосується виключно сфери приватного та сімейного життя.

Зазначені дії за своїм змістом, на переконання заявника та його представника, утворюють посягання на гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного і сімейного життя, а також містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 182 Кримінального кодексу України. Публічне поширення конфіденційної інформації без згоди особи, якої вона стосується, є закінченим складом злочину незалежно від настання додаткових наслідків, а характер таких дій свідчить про їх умисність, оскільки особа усвідомлювала конфіденційний характер інформації та відсутність згоди заявника на її поширення.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_4 було завдано немайнової шкоди, яка полягає у порушенні права на недоторканність приватного та сімейного життя, втраті контролю над обігом персональних даних щодо заявника та його малолітньої дитини, а також у психологічному дискомфорті та моральних стражданнях, пов`язаних з усвідомленням публічного доступу сторонніх осіб до інформації про приватне життя сім`ї. Особливої суспільної небезпечності ці дії набувають з огляду на малолітній вік дитини, оскільки поширення інформації про неї створює додаткові ризики для її безпеки та суперечить принципу найкращих інтересів дитини.

Таким чином, на переконання заявника та його представника, наведені у заяві від 09 січня 2026 року фактичні дані об`єктивно свідчать про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 182 КК України, що виключало можливість її розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян» та зобов`язувало орган досудового розслідування діяти виключно у межах кримінального процесуального закону.

Лише з відповіді на адвокатський запит ВРУП ГУНП у Вінницькій області, фактично отриманої адвокатом 30 січня 2026 року, стало відомо, що заява була зареєстрована та розглянута як звернення громадянина, а відомості до ЄРДР внесені не були.

До моменту фактичного отримання зазначеної відповіді адвокату не було відомо про прийняте органом досудового розслідування рішення щодо правової кваліфікації заяви від 09.01.2026, а також про факт невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Жодних повідомлень про результати її розгляду, у тому числі шляхом електронного зв`язку, адвокату не надходило.

З моменту подання заяви жодних процесуальних дій у межах кримінального провадження не здійснювалося, процесуальний статус ОСОБА_4 не надано.

Аналізуючи зміст зазначеної відповіді, заявник вважає, що орган досудового розслідування самовільно змінив правову природу заяви, підмінивши кримінальний процесуальний порядок порядком розгляду звернень громадян, що прямо суперечить імперативним вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 214 КІІК України слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Закон України «Про звернення громадян» не підлягає застосуванню до заяв, у яких викладені фактичні дані, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховною Суду, викладеної у постанові від 23 березня 2019 року у справі № 456/544/18, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує питання про вчинення кримінального правопорушення та ініціює здійснення дій, передбачених КІІК України, таке звернення підлягає обов`язковому внесенню до ЄРДР. Навіть у разі сумнівів щодо наявності складу злочину відповідні відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим вирішенням питання про закриття кримінального провадження у порядку статті 284 КІІК України.

На думку заявника та його представнкиа, бездіяльність уповноважених осіб ВРУП ГУНП у Вінницькій області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви від 09.01.2026 є протиправною, порушує вимоги ст. 214 КПК України, суперечить завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України та фактично унеможливлює захист прав і законних інтересів заявника, та його малолітньої дитини.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу ВРУП ГУНП у Вінницької області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала за обставин викладених у ній та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник ВРУП ГУНП у Вінницької області будучи неодноразово, завчасно та належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду скарги, проігнорував виклик суду та не з`явився для участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України. Окрім того представником ВРУП ГУНП у Вінницької області було проігноровано вимогу суду та не надано слідчому судді матеріали перевірки заяви ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення, для їх дослідження.

Дослідивши матеріали скарги та заслухавши пояснення представника заявника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності слідчого.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, вимоги ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що 09.01.2026 ОСОБА_4 звернувся до ВРУП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за фактом незаконного використання та публічного поширення конфіденційної інформації, що стосується приватного та сімейного життя заявника, а також приватного життя малолітньої дитини заявника, без його згоди як батька та законного представника дитини, зокрема шляхом оприлюднення відповідних матеріалів у соціальній мережі.

Разом з тим, з листа за підписом першого заступника начальника ВРУП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 від 22.01.2026 № 17914-2026 вбачається, що звернення ОСОБА_4 надійшло до ВРУП ГУНП у Вінницькій області, належним чином зареєстровано у відділі документального забезпечення за вх. «Ц-233 від 09.01.2026 та в ІКС ІПНП ВРУП ГУНП у Вінницькій області за № 730 від 13.01.2026. Розгляд даного звернення доручено поліцейському офіцеру громади ОСОБА_7 , згідно ЗУ «Про звернення громадян». Розгляд звернення ОСОБА_4 триває. Про результати розгляду ініціатора звернення буде повідомлено поштовим зв`язком. Відомості до ЄРДР на підставі звернення ОСОБА_4 не вносились.

З огляду на обставини зазначені у заяві ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що вказані обставини підлягають детальній перевірці саме в ході досудового розслідування кримінального провадження, а тому рішення уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницької області про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Враховуючи те, що рішення правоохоронного органу, про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР є безпідставним, оскільки заява ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення повністю відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, що свідчить про можливість та обов`язок посадової особи правоохоронного органу внести відомості до ЄРДР, по вказаній заяві та проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що рішення прийняте правоохоронним органом, щодо невнесення відомостей до ЄРДР є передчасним, а скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 09.01.2026 про вчинення кримінального правопорушення.

Зобов`язати слідчого, який проводитиме досудове розслідування кримінального провадження, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя