КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 13 січня 2026 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року,

за участі:

в режимі відеоконференцзв'язку прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме на:

земельну ділянку з кадастровим номером № :01:021:0037, площею 0.2008 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208);

земельну ділянку з кадастровим номером № :01:024:0214, площею 1 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна040);

транспортний засіб автомобіль марки та моделі MAZDA CX-7 державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , із забороною їх користування та відчуження, а також із забороною будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким рухомим та нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () та уповноважених ним осіб, стосовно об`єкту рухомого та нерухомого майна, на які накладено арешт.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, частково скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки та моделі MAZDA CX-7 державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , із забороною їх користування та відчуження, а також із забороною будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким рухомим та нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше та постановити нову ухвалу, якою застосувати менш обтяжливий спосіб арешту, а саме: накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки та моделі MAZDA CX-7 державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , із забороною його відчуження, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 10 жовтня 2025 року клопотання слідчого розглянуто без повідомлення власника майна, про наявність оскаржуваного рішення стало відомо 18 жовтня 2025 року з ЄДРСР, апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 29 жовтня 2025 року. З цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою та зазначає, слідчим суддею не враховано наслідки арешту майна для третіх осіб.

Зауважує, що накладений арешт порушує його права як співвласника рухомого майна.

Зазначив, що перебуває у шлюбі з підозрюваною ОСОБА_8 з 2002 року, автомобіль, на який накладено арешт, набутий за час перебування у шлюбі та зареєстрований на його дружину, тож, на думку апелянта, є спільною сумісною власністю подружжя.

Наголошує, що є інвалідом II групи, вимушений пересуватися на милицях, працює за 20 км від місця проживання, інших транспортних засобів не має, а тому заборона користуватися автомобілем спричиняє додаткові навантаження на його здоров`я.

Окрім цього, зазначає, що звертався до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про часткове скасування арешту майна у порядку ч. 1 ст. 174 КПК України, однак ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання відмовлено.

В судове засідання апелянт ОСОБА_5 , не з`явився, хоча про час та дату судового засідання його повідомлено у встановлений законом спосіб. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження убачається, що 10 жовтня 2025 року клопотання слідчого розглянуто без повідомлення власника майна чи його представника, копію ухвали не направлено. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначив про те, що про наявність оскаржуваного рішення йому стало відомо оскаржуваного рішення 18 жовтня 2025 року з ЄДРСР, апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 29 жовтня 2025 року. З наведених підстав, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03 квітня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000277за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця 2023, у ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є головою ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є директором ТОВ «ФЬОРСТ СТЕП» та ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою збільшення прибутків та швидкого незаконного збагачення, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері реалізації основоположних прав щодо прояву волі особи, виник злочинний умисел направлений на вербування, переміщення з метою експлуатації осіб Республіки Узбекистану до України, з використанням примусу та обману цих осіб з числа соціально незахищених верств населення, що перебували в уразливому стані, зумовленими зовнішніми обставинами відсутністю власного житла, роботи та скрутним матеріальним становищем, котрих підшукували за межами території України.

При цьому, ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), узгодили місце утримання людей, у приміщеннях та спорудах ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , що розташовані за адресою Київська область, Бориспільський район, село Любарці.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця 2023 року, ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) спільно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), при невстановлених обставинах, на виконання спільного злочинного плану, направленого на вербування, переміщення осіб, з використанням обману та примусу, з метою використання їх примусової праці по вирощуванню та збору різних культур та рослин на земельних ділянках ОК «ФЬОРСТ СТЕП-1» , розташованих за адресою Київська область, Бориспільський район, село Любарці, вулиця Першотравнева, пообіцявши достатній заробіток та належні умови праці і проживання, належне харчування, замовчуючи дійсні умови праці та її характер, а саме безоплатну (малооплачувану) трудову понаднормову експлуатацію, без надання часу для відпочинку, виконанню тяжкої праці, використовуючи уразливий стан потерпілих, завербували на території Республіки Узбекистан, громадян вказаної країни ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_9 та перемістили останніх, з метою їх подальшої незаконної трудової експлуатації на території України.

Достовірно розуміючи, що громадяни Республіки Узбекистан, ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебувають в уразливому стані, зумовлений фізичними та психічними властивостями, обумовлені зовнішніми обставинами, оскільки не мають постійного місця роботи та проживання та території України, є матеріально незабезпеченими, не можуть самостійно виїхати до Республіки Узбекистан, внаслідок складного матеріального становища, діючи шляхом обману щодо начебто належних умов праці, організували примусову працю вищевказаних осіб для отримання прибутків ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ).

18 вересня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_8 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) та інформації, останній на праві власності належить наступне нерухоме майно:

земельна ділянка з кадастровим номером № :01:021:0037, площею 0.2008 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208);

земельна ділянка з кадастровим номером № :01:024:0214, площею 1 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040);

Окрім цього, згідно реєстраційної картки ТЗ автомобіль марки та моделі MAZDA CX-7 державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_8 .

09 жовтня 2025 року старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_8 , з метою конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року клопотання задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частиною другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000277,про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вбачається наявність правових підстав для його арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 18 вересня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_8 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних матеріалів провадження та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_8 до скоєного кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи апелянта в їх сукупності, не є підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки, відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_25 ОСОБА_26 ОСОБА_27

Єдиний унікальний № 759/23782/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_28

Провадження № 11сс/824/963/2026 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК