Провадження № 1-кс/712/5223/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003625 від 31.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанки, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2025 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003625 від 31.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 , 31.10.2025 у нічний час, близько 02 год. 00 хв. (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою с. Степанки, Черкаського району, Черкаської області по вулиці Козацька, у останнього виник злочинний намір, спрямований на наругу над могилами, розташованими на вказаному кладовищі, а саме на пошкодження пам`ятників.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на наругу над могилами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на моральні принципи суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, діючи умисно, з хуліганських мотивів, демонструючи явну неповагу до суспільства та зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги і пам`яті померлих, ОСОБА_5 , за допомогою рук та ніг, а також застосування фізичного зусилля, штовхаючи руками та наносячи удари ногами, зруйнував надмогильні пам`ятники на могилах у кількості 238 одиниці, чим спричинив тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України - наруга над могилою, вчинена з хуліганських мотивів, що спричинила тяжкі наслідки.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, 01.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлюється тим, що ОСОБА_5 не має місця проживання та міцних соціальних зв`язків у м. Черкаси, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, а також те що, у разі його засудження за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому буде призначено реальну міру покарання у вигляді реального позбавлення волі, тому з метою ухилення від відбування вказаного покарання він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та те що підозрюваний одразу після вчинення злочину з місця вчинення зник, що свідчить про можливість його переховування.

2) існують ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлюється тим, що ОСОБА_5 не працює, тому не має постійного джерела доходу для забезпечення своєї життєдіяльності, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про можливе вчинення нових кримінальних правопорушень.

3) існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків, для уникнення від кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а також те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею установлено, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003625 від 31.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003625, відомості про вчинення кримінального правопорушення 31.10.2025 внесені за фабулою: «31.10.2025 близько 08-46 год до Черкаського РУП надійшло повідомлення від сільського голови с. Степанки Черкаського району ОСОБА_7 про те, що на кладовищі села Степанки, невстановлена особа, повторно, з хуліганських мотивів пошкодила пам`ятники на могилах померлих» - правова кваліфікація ч.4 ст. 297 КК України.

31.10.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, 01.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України - наруга над могилою, вчинена з хуліганських мотивів, що спричинила тяжкі наслідки.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, а відтак слідчий суддя погоджується із можливою причетністю підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Щодо наявності ризиків, на які посилався орган досудового розслідування, то слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.4 ст. 297 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, наявність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його в населеному пункті, де він проживає не виявлена, тому в разі необрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, з метою уникнення від покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

Також прокурором при розгляді клопотання доведено ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи те, що підозрюваний ніде не працює, не має постійного джерела доходів для забезпечення своєї життєдіяльності.

Крім того, в ході розгляду клопотання доведено ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів на користь підозрюваного.

Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його фінансовий стан, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вважає за можливе визначити розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., що зможе дисциплінувати підозрюваного, у разі внесення якої покласти на нього конкретні обов`язки за ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003625 від 31.10.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 31 жовтня 2025 року по 29 грудня 2025 року включно.

Для утримання підозрюваний підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти на нього зобов`язання:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Копію ухвали суду вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 04.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1