Справа № 446/2690/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 м.Кам`янка-Бузька

Слідчий суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000126 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 дізнавач СД відділення поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з клопотанням про накладення арешту на речовий доказ, а саме на прозорий поліетиленовий зіп-пакет з невідомою кристалічною речовиною блідо-білого кольору, що поміщений в сейф-пакет PSP1223994, що було вилучено під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000126 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. 11 листопада 2025 року у чергову частину відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов рапорт дізнавача СД відділення поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 21 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, 11.11.2025 проведено санкціонований обшук квартири, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет із вмістом невідомої кристалічної речовини блідо-білого кольору, яку останній зберігав без мети збуту. Під час проведення санкціонованого обшуку в АДРЕСА_1 виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет з невідомою кристалічною речовиною блідо-білого кольору, що поміщений в сейф-пакет PSP1223994. 11 листопада 2025 року відомості по даному факту сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000126, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Вищевказане вилучене майно є тимчасово вилученим майном, а оскільки вказане майно є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а тому воно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття дізнавача у судове засідання не перешкоджає розгляд клопотання про арешт майна, слідчий суддя проводить такий розгляд без його участі.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Матеріалами доданими до клопотання встановлено, що СД відділення поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області розслідується кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000126 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

11.11.2025 проведено санкціонований обшук квартири, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет із вмістом невідомої кристалічної речовини блідо-білого кольору, яку останній зберігав без мети збуту. Під час проведення санкціонованого обшуку в АДРЕСА_1 виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зіп-пакет з невідомою кристалічною речовиною блідо-білого кольору, що поміщений в сейф-пакет PSP1223994.

11 листопада 2025 року відомості по даному факту сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000126, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частини 2 та 3 статті 170 КПК України визначають, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 вказаної статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що майно, яке просить арештувати дізнавач в силу положень статей 167, 168 є тимчасово вилученим майном, відповідно до постанови дізнавача від 11.11.2025 таке обґрунтовано визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, а тому це майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.

Зважаючи на те, що встановлено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме з метою забезпечення збереження його як речового доказу, можливість використання цього майна як доказ у кримінальному провадженні, враховуючи наявність ризиків, що його може бути приховано, пошкоджено, зіпсоване чи знищене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 98, 117, 131, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ :

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000126 від 11 листопада 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на прозорий поліетиленовий зіп-пакет з невідомою кристалічною речовиною блідо-білого кольору, що поміщений в сейф-пакет PSP1223994, що було вилучено під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.

Копія ухвали надіслати дізнавачу, особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала постановлена 18.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1