УХВАЛА

12 січня 2026 року

м. Київ

справа № 621/2073/19

провадження № 51-3866 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року та Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх. При цьому прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з наведеними у ній доводами.

Проте зазначених положень процесуального закону потерпілим не дотримано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Оскаржуючи законність судових рішень потерпілий вказує, зокрема, на неповноту судового розгляду, що, з огляду на положення ст. 433 КПК, не може бути предметом перевірки судом касаційної інстанції.

При цьому, підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції визначені в ст. 438 КПК, обґрунтовуючи наявність яких слід виходити із положень ч. 2 цієї статті, а також статей 412-414 КПК.

Так, потерпілий у касаційній скарзі посилається на обґрунтований та неупереджений розгляд цього кримінального провадження, а також просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Однак, таке прохання потерпілий не обгрунтовує в описовій частині касаційної скарги, із урахуванням положень ст. 415 КПК.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 425 КПК потерпілий або його законний представник чи представник мають право подати касаційну скаргу у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними у суді першої інстанції.

Також потерпілий у касаційній скарзі не конкретизує, які саме доводи його апеляційної скарги залишені поза увагою суду апеляційної інстанції, які порушення допущені, на його думку, цим судом можуть суттєво вплинути на розгляд справи по суті, з урахування змісту судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків, потерпілому слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року та Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3