УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025року

м. Київ

справа №1-14/11

провадження № 51-9307 ск18

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційнускаргу ОСОБА_4 на ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 10 вересня 2024 року та Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року і

встановила:

Якубачаєтьсязізмістукасаційноїскаргитадоданихкопійсудовихрішень, за вирокомЧервоноградського міського суду Львівської області від 22 червня 2011 року, з урахуванням унесених до нього змін 22 січня 2013 року судом касаційної інстанції, ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 3641, ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Надалі ОСОБА_5 звернувся із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, у задоволенні якої Червоноградський міський суд Львівської області ухвалою від 10 вересня 2024 року відмовив. Таке рішення Львівський апеляційний суд ухвалою від 28 квітня 2025 року залишив без змін.

У касаційнійскарзі ОСОБА_5 просить скасуватизгадані ухвалиі призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Суть доводівскаржника зводиться до того, що обвинувачення ґрунтується на однобічних та недостовірних доказах, котрі не отримали належної оцінки, а висновки суду не відповідають об`єктивній дійсності.

Перевіривши доводикасаційноїскаргитакопіїсудовихрішень, колегіясуддівдійшлатакого висновку.

Провадження занововиявленимиобставинамиврегульованоугл. 34 КПК.

Перелік обставин, яківизнаютьсянововиявленими, міститьсяуч. 2 ст. 459 цьогоКодексу. Згіднозположеннямивказаноїнормиправатакимиобставинамиє: штучнестворенняабопідробленнядоказів, неправильністьперекладувисновкуі поясненьексперта, завідомонеправдивіпоказаннясвідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, наякихґрунтуєтьсявирок; скасуваннясудовогорішення, якесталопідставоюдляухваленнявирокучипостановленняухвали, щоналежитьпереглянути; іншіобставини, якінебуливідомісудуначассудовогорозглядуприухваленнісудовогорішенняіякісамісобоюаборазомізранішевиявленимиобставинамидоводятьнеправильністьвирокучиухвали, щоналежитьпереглянути.

Однак ізкопій оскаржених ухвал та наявних у ВерховномуСуді матеріалів за скаргою не вбачаєтьсяжодноїзпереліченихобставин.

Відповідно доправовоїпозиціїКасаційногокримінальногосудуВерховногоСудунововиявленіобставини-цевстановленірозслідуваннямабовирокомсуду, котрийнабравзаконноїсили, юридичніфакти, якіперебуваютьулогічномузв`язкуз елементами предметадоказуваннявкримінальномупровадженніі спростовують, черезїхневідомістьтаістотність, висновки, якімістятьсяу вирокучиухвалі, щонабрализаконноїсили, яктакі, щоневідповідаютьоб`єктивнійдійсності. Системнетлумаченняположеньгл. 34 КПКувзаємозв`язкузіншиминормами, котрівизначаютьпроцедурусудовогопровадження, указуєнате, щопереглядзанововиявленимиобставинамиєнадзвичайною(екстраординарною) процедуроюпереглядусудовихрішеньувинятковихвипадках, колипіслязавершеннярозглядукримінальноїсправив звичайномупорядку(всудахпершої, апеляційноїікасаційноїінстанції) виявленіобставини, котрімоглисуттєвовплинутинаприйнятісудовірішення, івнаслідокзавершеннякримінальногопровадженнярозглядцихобставинузвичайномупорядкуставнедоступним(постановавід28 квітня2021 року, справа№ 203/1981/19).

За змістомкасаційноїскарги, ОСОБА_4 , звертаючисьдомісцевогосудуз питанням переглядувироку від 22 червня 2011 року заекстраординарноюпроцедурою, наводив як нововиявлені обставини подібні, викладеним у касаційній скарзі.

Проте, якправильнозазначилисудипопередніхінстанційвоскарженихухвалах, заявлені ОСОБА_4 підстави дляпереглядуневідповідаютькритеріямч. 2 ст. 459 КПК, оскількинеєюридичнимифактами, котрібиперебуваливзв`язкуз елементамипредметадоказуваннявкримінальномупровадженні,й недоводятьнезаконностіобвинувального вироку.Дотогож за змістом оспорюваних рішень, допитані за клопотанням скаржника потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не повідомили суду інших обставин ніж ті, які були надані під час судового розгляду справи по суті обвинувачення; розбіжностей у показаннях під час здійснення екстраординарної процедури, на чому наполягає скаржник, суди не встановили. Таким чином обставини, на які посилається ОСОБА_4 , вже були відомі суду і вони в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК не створюють підстав для ревізії вироку в порядку цієї статті.

Крім того, у силу ст. 433 КПК та правил гл. 34 цього Кодексукасаційний суд перевіряє правильність застосування судами норм права і під час касаційної процедури не досліджує доказів, не вирішує питання про їх достовірність, не ревізує повноти судового розгляду, висновків щодо фактичних обставин справи, а при здійсненні провадження виходить із обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Тому аргументи ОСОБА_4 щодо окресленого не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Суди попередніх інстанцій слушно вказали на те, що доводи скаржника фактично зводяться до незгоди з обвинувальним вироком та надання іншої оцінки доказам у кримінальному провадженні, а таке згідно з ч. 2 ст. 459 КПК не є нововиявленими обставинами, із чим погоджується суд касаційної інстанції.

У касаційній скарзі не міститься доводів, які би ставили під сумнів законність оспорюваних рішень.

Оскільки зподаноїскаргитадоданихкопійсудовихрішеньне вбачаєтьсяпідставдляїїзадоволення, немаєпотребивперевірціматеріалівпровадження.

Тому відповідно доп. 2 ч. 2 ст. 428 КПКнеобхідновідмовитиувідкриттікасаційногопровадженнязазверненням ОСОБА_4 .

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегіясуддів

постановила:

Відмовити увідкриттікасаційногопровадженнязакасаційноюскаргою ОСОБА_4 на ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 10 вересня 2024 року та Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженнюнепідлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3