Справа № 304/282/19 Провадження № 1-кс/304/974/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перечин заяву прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у розгляді справи № 304/282/19 (кримінальне провадження № 0000405 від 26.09.2018 року), -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 1-кп/304/14/25 (справа № 304/282/19) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

04.12.2025 начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від участі у розгляді справи № 304/282/19 (кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000405 від 26.09.2018).

Подана прокурором заява про відвід судді мотивована тим, що головуючий суддя ОСОБА_5 фігурує у кримінальному провадженні досудове розслідування в якому здійснюється НАБУ №0001067 від 28.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, разом з іншими учасниками кримінального провадження №0000405 від 26.09.2018, зокрема обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником.

Прокурор вважає, що між суддею та обвинуваченим існує встановлений факт спільного фігурування у кримінальному провадженні, яке перебуває у провадженні НАБУ, у зв`язку з чим, на думку заявника, ця обставина викликає враження залежності або зацікавленості при розгляді справи №304/282/19 та ставить від сумнів неупередженість та безсторонність судді та, посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, прокурор просить заяву про відвід судді задовольнити та відвести суддю Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від участі у розгляді справи № 304/282/19.

Заява про відвід судді, в порядку ст.35 КПК України, передана на розгляд судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить заяву про відвід судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від участі у розгляді справи № 304/282/19 по кримінальному провадженню № 0000405 від 26.09.2018 року задовольнити за наведеним у заяві підставами та обґрунтуваннями.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора та просить заяву про відвід судді ОСОБА_5 задовольнити.

В судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9 не з`явився, про день та час розгляду заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_5 був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте адвокатом ОСОБА_9 подано до суду 16.12.2025 року заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі, посилаючись на зайнятість у розгляді кримінального провадження, призначеного Ужгородським міськрайонним судом. Подану прокурором заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 підтримує та просить задовольнити.

В судове засідання обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не з`явилися, про день та час розгляду заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_5 були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте до суду надійшли 16.12.2025 письмові заяви обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в яких останні просять провести судове засідання без їх участі, посилаючись на незадовільний стан їх здоров`я, при цьому позиції за поданою заявою про відвід судді від участі у розгляді кримінального провадження, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у поданих заявах не відобразили.

В судове засідання захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 не з`явилася, про день та час розгляду заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_5 була повідомлена судом своєчасно та належним чином, однак до суду подано 16.12.2025 року заява адвоката ОСОБА_10 про розгляд заяви про відвід судді без її участі та без участі її підзахисних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Заяву прокурора підтримує у повному обсязі та просить заяву про відвід судді ОСОБА_5 задовольнити.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, письмових пояснень не надав.

Вивчивши доводи та позицію учасників даного судового засідання за заявою начальника Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 , оглянувши матеріали кримінального провадження №1-кс/304/14/2025 (справа №304/282/19), з урахуванням того, що суддя, який розглядає відвід (самовідвід) слідчому судді, судді не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні (судовому провадженні), а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, здійснивши саме такого роду перевірку, приходжу до наступних висновків.

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Згідно з частинами першою та другої статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні

Положеннями ст.ст.75-76 КПК України передбачені вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно приписів ч.ч.1,2 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу.

Проте, норми чинного КПК України не передбачають можливості судді, слідчого судді перевіряти на предмет законності прийняті суддею, слідчим суддею, якому заявлено відвід, процесуальні дії, рішення, аналізувати порядок їх прийняття чи надавати оцінку доказам у судовому провадженні.

Згідно з ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, поняття «неупередженості» є оціночним та може включати суб`єктивні та об`єктивні компоненти. Так, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у кримінальному провадженні. тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Це є суб`єктивним компонентом поняття «неупередженості».

Об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано суддею, та для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, слідчого судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість.

Стаття 8 Кодексу встановлює правило, згідно з яким суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

В пункті 50 вищевказаного рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Тобто, наведене вказує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності, оскільки важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984 року). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади»в становлено, що відповідно до Закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 при вирішенні кримінального провадження у справі № 304/282/19.

Водночас, заявником не представлено доводів і вагомих аргументів, які б свідчили про реальну або потенційну упередженість головуючого судді ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження у справі № 304/282/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , отже відповідні сумніви не ґрунтуються на фактичних даних.

У заяві прокурор ОСОБА_3 посилається на ті обставини, що між суддею ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 існує встановлений факт фігурування у кримінальному провадженні, яке перебуває у провадженні НАБУ, у зв`язку з чим, на думку прокурора, вказана обставин викликає враження залежності або зацікавленості при розгляді справи № 304/282/19.

Разом з тим, що стосується доводів заявника про те, що суддя ОСОБА_5 є фігурантом кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001067 від 28.11.2019 року на підставі заяви ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, та який є обвинуваченим у кримінальному провадженні, що на теперішній час знаходиться в провадженні головуючого судді ОСОБА_5 , а тому останній є упередженим під час розгляду справи № 304/282/19, то звертаю увагу на наступне.

Сам факт звернення будь-якої особи, зокрема учасника кримінального провадження, до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, рівно як внесення за цією заявою відомостей до ЄРДР, без існування передбачених ст.75, ст.76 КПК України обставин, не може бути самостійною підставою для відводу судді та не породжує конфлікту інтересів.

Отже, звернення до правоохоронного органу із заявою про вчинення злочину та внесення до ЄРДР відомостей за цією заявою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, не може виключати участь судді в кримінальному провадженні, оскільки це створило б небезпечні й широкі можливості для перешкоджання здійсненню кримінального провадження шляхом подання недобросовісною стороною надуманих заяв про вчинення учасниками кримінального провадження кримінальних правопорушень.

Подання учасником судового провадження заяви про вчинення злочину до закінчення судового розгляду кримінального провадження, за певних умов, може свідчити про вплив на головуючого суддю, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення.

Додатково звертаю увагу на те, що незалежність судді як принцип правосуддя означає, що суддя вирішує всі питання у судовій справі та постановляє судові рішення в умовах, що виключають сторонній вплив на нього, втручання в його законну діяльність з боку державних, виконавчих та інших органів, громадян.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, для вирішення питання щодо відводу слідчого судді, судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

В ухвалі Верховного Суду по справі № 826/11409/17 від 17.07.2020 зазначено, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді не підтверджених належними і допустимими доказами.

Слід зазначити, що розгляд суддею заяви про відвід має на меті встановлення обставин, які б свідчили про неможливість учасника процесу, якому заявлено відвід, приймати участь та реалізувати права та обов`язки, встановленні процесуальним законодавством, проте не пов`язується із розглядом справи по суті.

Повно та всебічно перевіривши заяву прокурора про відвід, суддею не встановлено обставин та заявником не наведено конкретних та підтверджених обставин, які б могли викликати сумніви в неупередженості, безсторонності судді головуючого у справі № 304/282/19 судді ОСОБА_5 .

При цьому, заявлений прокурором відвід судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними вище нормами КПК України.

Твердження заявника про упередженість головуючого судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 304/282/19 ґрунтуються лише на припущеннях заявника і не підтверджуються фактичними обставинами. Зазначені у заяві про відвід судді обгрунтування не свідчать про існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності судді ОСОБА_5 при здійсненні правосуддя у цій справі

У поданій заяві та в ходу судового розгляду заяви прокурора, заявником не наведено жодних конкретних та підтверджених обставин, які б могли викликати сумніви в неупередженості або безсторонності судді ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, наведені прокурором судження не можуть бути підставою для відводу судді у кримінальному провадженні № 304/282/19.

Заява прокурора про відвід судді є необґрунтованою, оскільки прокурор не навів жодного випадку поведінки судді, його умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні даного кримінального провадження або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Отже, заявником не подано будь-яких доказів упередженості судді ОСОБА_5 .

Інших, передбачених ст.75 та ст.76 КПК України, обставин, які б унеможливлювали участь судді ОСОБА_5 у вищевказаному кримінальному провадженні, під час розгляду заяви про відвід, не встановлено.

Додатково звертаю увагу на те, що незалежність судді як принцип правосуддя означає, що суддя вирішує всі питання у судовій справі та постановляє судові рішення в умовах, що виключають сторонній вплив на нього, втручання в його законну діяльність з боку державних, виконавчих та інших органів, громадян. Тому припущення заявника про те, що суддя ОСОБА_5 є залежним або зацікавленим при розгляді справи № 304/282/19 вважаю надуманими, хибними та таким, що не заслуговують на увагу. Інших доказів упередженості судді ОСОБА_5 для цілей відводу, прокурором не надано.

Таким чином, оскільки заявлений прокурором відвід судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу судді ОСОБА_5 , що передбачені вище зазначеними нормами КПК України, а отже заява прокурора про відвід судді задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.75,76, 80-82, 309, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви прокурора про відвід судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження №0000405 від 26.09.2018 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України (справа №304/282/19 (провадження №1-кп/304/14/2025)) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Перечинського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_12