Справа №635/7606/24
Провадження по справі 1-кс/635/2220/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 по справі №635/7606/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов матеріал стосовно усної заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 по справі №635/7606/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 , якому заявлено відвід, для дачі пояснень у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлений своєчасно і належним чином.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені своєчасно і належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід без участі вищєвказаних учасників. Обставини для звернення із заявою про відвід судді зафіксовані в журналі судового засідання в режимі відеоконференції № 5679271 від 26.12.2025. Додаткових пояснень або заяв від учасників не надходило.

Судом з урахуванням викладеного, положень ст. 81 КПК України, визнано можливим розгляд заяви у їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечував, просив відмовити у її задоволенні у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

Присутній в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснень стосовно заяви про відвід судді не надав.

Перевіривши доводи заяви судом встановлено наступне.

В провадженні судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 перебуває справа № 635/7606/24 провадження №635/425/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні 26.12.2025 захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено усний відвід головуючому судді ОСОБА_6 в обґрунтування якого зокрема зазначено, що головуючий відмовився запропонувати прокурору зайняти своє прокурорське місце, щоб вона не заважала іншому адвокату спілкуватися з обвинуваченим, оскільки прийнято, що обвинувачений та сторона захисту мають сидіти навпроти прокурора і чути його репліки та розмову, а не дивитися йому в потилицю, як робить зараз обвинувачений, особливо враховуючи, що обвинувачений має вади слуху. Головуючий суддя знаючи це дозволив прокурору сидіти на місці адвокатів спиною до обвинуваченого і минулого разу він це також не зробив. На думку заявника це зроблено за домовленості судді з прокурором та знущанням над обвинуваченим, головуючий суддя потурає ексцентричній особі прокурора.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 та «Мельник проти України» від 28.03.2006.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Згідно з статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

У відповідності до статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

При цьому, законодавець чітко регламентував у статті 75 КПК України, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав суддею не встановлено, а обставини які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 і унеможливлювали винесення ним об`єктивного рішення, у справі також не встановлено.

Тобто, в даному випадку суду не надано переконливих доказів упередженості та небезсторонності судді ОСОБА_6 під час судового розгляду справи №635/7606/24.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його небезсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Однак, ті підстави, на які посилається адвокат ОСОБА_5 у своїй усній заяві про відвід судді ОСОБА_6 не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді під час здійснення судового розгляду та не ставлять під сумнів його об`єктивність.

Крім того, відповідно до вимог частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Таким чином, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи і унеможливлювали б винесення об`єктивного рішення у справі, оскільки наведені особою, яка заявила відвід обставини, не свідчать про упередженість, яка визначена пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України, а зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями судді, що не може свідчити про упередженість судді або його зацікавленість в розгляді справи.

Інших підстав, передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь судді ОСОБА_6 у розгляді справи №635/7606/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України судом не встановлено.

Слід також зазначити, що норми КПК України, які регулюють порядок розгляду суддею відводу іншому судді, не передбачають можливості судді, який розглядає відвід, перевіряти на предмет законності прийняті суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення, аналізувати порядок їх прийняття чи надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу заявника на те, що згідно із ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.75, 76, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 по справі №635/7606/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1