УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000756 від 21.06.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого на розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за ч. 5 ст. 191 КК України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та відповідного обґрунтування з боку сторони обвинувачення.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000756 від 21.06.2024 за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням установлено, що Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (надалі Управління) в особі начальника ОСОБА_4 (Замовник) та ТОВ «СКАЙСТРОЙ» () в особі директора ОСОБА_8 (Виконавець) укладено договір № 49 від 25.05.2023 предметом якого є розробка проєктної документації за об`єктом «Реставрація з впровадженням енергозберігаючих технологій будівлі літери К, яка є частиною КНП «Міська клінічна лікарня № 1», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32», вартістю 1 256 152,15 грн.

Після укладення договору № 49 від 25.05.2023, у ОСОБА_4 орієнтовно наприкінці травня 2023 року, в невстановлений органом досудового розслідування точний час та місці, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» чужим майном, а саме бюджетними коштами, які були у розпорядженні Управління для оплати робіт за вказаним договором, шляхом складання завідомо неправдивих первинних облікових документів актів здачі приймання виконаних робіт із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей щодо фактичного виконання робіт та їх вартості, з метою подальшого безпідставного перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «СКАЙСТРОЙ» грошових коштів.

Так, ОСОБА_4 , приблизно 01.06.2023, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, буд., 10А, на виконання свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне обернення на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» бюджетних коштів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що згідно умов договору № 49 від 25.05.2023 проєктна документація за об`єктом «Реставрація з впровадженням енергозберігаючих технологій будівлі літери К, яка є частиною КНП «МКЛ № 1» до Управління фактично не надходила, за невстановлених обставин склав, та засвідчив власним підписом та відбитком печатки Управління акт здачі приймання виконаних робіт № 1/49 від 01.06.2023 про нібито виконані ТОВ «СКАЙСТРОЙ» роботи з розробки проєктної документації на суму 200 400 грн, яка останнім до Управління не передавалася.

Надалі, 03.06.2023 на підставі вказаного акту та платіжної інструкції грошові кошти у сумі 200 400 гривень з розрахункового рахунку Управління безпідставно перераховано на рахунок ТОВ «СКАЙСТРОЙ» в якості оплати робіт за договором № 49 від 25.05.2023 з розробки проєктної документації, яка до Управління фактично не надходила.

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи виконання свого єдиного злочинного наміру, спрямованого на незаконне обернення на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, приблизно 19.12.2023, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, буд., 10А, всупереч умовам договору № 49 від 25.05.2023, достовірно знаючи, що від виконавця робіт проектна документація до Управління фактично не надходила, за невстановлених обставин склав, та засвідчив власним підписом та відбитком печатки Управління акт здачі приймання виконаних робіт № 2 від 19.12.2023 про проведені ТОВ «СКАЙСТРОЙ» роботи з розробки проєктної документації на суму 1 055 752,15 грн, яка останнім до Управління не передавалася.

Надалі, 22.12.2023 на підставі вказаного акту та платіжної інструкції грошові кошти у сумі 1 055 752,15 гривень з розрахункового рахунку Управління безпідставно перераховано на рахунок ТОВ «СКАЙСТРОЙ`в якості оплати робіт за договором № 49 від 25.05.2023 з розробки проєктної документації, яка до Управління фактично не надходила.

Відтак, ОСОБА_4 заволодів на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» бюджетними коштами на загальну суму 1 256 152,15 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром та завдало майнової шкоди УКБ ОМР на вказану суму.

Крім цього, Управлінням в особі начальника ОСОБА_4 (Замовник) та ТОВ «СКАЙСТРОЙ» () в особі директора ОСОБА_8 (Виконавець) 28.06.2023 укладено договір № 86 на розробку проєктної документації за об`єктом «Реставрація фасаду та покрівлі будівлі-пам`ятки архітектури за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 6», вартістю 906 595,14 грн та 07.07.2023 укладено договір № 93 на розробку проєктної документації за об`єктом «Реставрація покрівлі будівлі-пам`ятки архітектури за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 15 ріг вул. Катерининської», вартістю 327 411,58 грн.

Так, після укладення договорів № 86 від 28.06.2023 та № 93

від 07.07.2023, у ОСОБА_4 у невстановлений органом досудового розслідування точний час, проте не пізніше 06.09.2023, та місці, повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» чужим майном, а саме бюджетними коштами, які були у розпорядженні Управління для оплати робіт за вказаними договорами шляхом складання завідомо неправдивих первинних облікових документів актів здачі приймання виконаних робіт із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей щодо фактичного виконання робіт та їх вартості, з метою подальшого безпідставного перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «СКАЙСТРОЙ» грошових коштів.

Так, ОСОБА_4 , приблизно 06.09.2023, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, буд., 10А, на виконання свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне обернення на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» бюджетних коштів, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що розроблена згідно умов договору № 86 від 28.06.2023 проєктна документація за об`єктом «Реставрація фасаду та покрівлі будівлі-пам`ятки архітектури за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 6» до Управління фактично не надходила, за невстановлених обставин склав, та засвідчив власним підписом та відбитком печатки Управління акт здачі приймання виконаних робіт № 1 від 06.09.2023 про проведені ТОВ «СКАЙСТРОЙ» роботи з розробки проєктної документації на суму 906 595,14 грн, яка останнім до Управління не передавалася.

Надалі, 08.09.2023 на підставі вказаного акту та платіжної інструкції грошові кошти у сумі 906 595,14 гривень з розрахункового рахунку Управління безпідставно перераховано на рахунок ТОВ «СКАЙСТРОЙ» в якості оплати робіт за договором № 86 від 28.06.2023 з розробки проєктної документації, яка до Управління фактично не надходила.

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи виконання свого єдиного злочинного наміру, спрямованого на незаконне обернення на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, приблизно 27.11.2023, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, буд., 10А, всупереч умовам договору № 93 від 07.07.2023, достовірно знаючи, що від виконавця робіт проєктна документація за об`єктом «Реставрація покрівлі будівлі-пам`ятки архітектури за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 15 ріг вул. Катерининської» до Управління фактично не надходила, за невстановлених обставин склав, та засвідчив власним підписом та відбитком печатки Управління акт здачі приймання виконаних робіт № 1 від 27.11.2023 про проведені ТОВ «СКАЙСТРОЙ» роботи з розробки проєктної документації на суму 327 411,58 грн, яка останнім до Управління не передавалася.

Надалі, 29.11.2023 на підставі вказаного акту та платіжної інструкції

грошові кошти у сумі 327 411,58 гривень з розрахункового рахунку Управління безпідставно перераховано на рахунок ТОВ «СКАЙСТРОЙ» в якості оплати робіт за договором № 93 від 07.07.2023 з розробки проєктної документації, яка до Управління фактично не надходила.

Відтак, ОСОБА_4 заволодів на користь ТОВ «СКАЙСТРОЙ» бюджетними коштами на загальну суму 1 234 006,72 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром та завдало майнової шкоди УКБ ОМР на вказану суму.

Крім цього, Управлінням в особі виконувача обов`язки начальника Управління ОСОБА_9 (Замовник) та ФОП ОСОБА_10 (Виконавець) укладено договір № 175 від 06.11.2023 предметом якого є розробка проєктної документації за об`єктом «Реконструкція інженерних мереж водопостачання, водовідведення та газопостачання будівлі у м. Одесі (Шифр А 4730)», вартістю 1 201 491,23 грн.

Під час виконання умов договору № 175 від 06.11.2023, у ОСОБА_4 орієнтовно на початку грудня 2023 року, в невстановлений органом досудового розслідування точний час та місці, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння на користь ФОП ОСОБА_10 чужим майном, а саме бюджетними коштами, які були у розпорядженні Управління для оплати робіт за вказаним договором шляхом складання завідомо неправдивих первинних облікових документів актів здачі приймання виконаних робіт із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей щодо фактичного виконання робіт та їх вартості, з метою подальшого безпідставного перерахування на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_10 грошових коштів.

Так, ОСОБА_4 , приблизно в період часу з 04.12.2023 по 19.12.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на виконання свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне обернення на користь ФОП ОСОБА_10 бюджетних коштів, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що розроблена згідно умов договору № 175 від 06.11.2023 проєктна документація за об`єктом «Реконструкція інженерних мереж водопостачання, водовідведення та газопостачання будівлі у м. Одесі (Шифр А 4730)» до Управління фактично не надходила, за невстановлених обставин склав, та засвідчив власним підписом та відбитком печатки Управління акти здачі приймання виконаних робіт № 1 від 04.12.2023 та № 2 від 19.12.2023 про проведені ФОП ОСОБА_10 роботи з розробки проєктної документації на загальну суму 1 201 491,23 грн, яка останнім до Управління не передавалася.

Надалі, 07.12.2023 на підставі Акта № 1 від 04.12.2023 та платіжної інструкції грошові кошти у сумі 300 000 гривень та 22.12.2023 на підставі Акта № 2 від 19.12.2023 та платіжної інструкції у сумі 901 491,23 гривень безпідставно перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_10 в якості оплати робіт за договором № 175 від 06.11.2023 з розробки проєктної документації, яка до Управління фактично не надходила.

Відтак, ОСОБА_4 заволодів на користь ФОП ОСОБА_10 бюджетними коштами на загальну суму 1 201 491,23 грн гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром та завдало майнової шкоди УКБ ОМР на вказану суму.

За вищевикладених обставин, 10.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 5 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах;

-ч. 1 ст. 366 КК України, за кваліфікуючими ознаками: складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Посилаючись на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а також беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого суді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний на запитання слідчого судді повідомив, що відносно нього на розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за ч. 5 ст. 191 КК України, в рамках даного кримінального провадження відносно нього діє запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 . Підтвердив, що на розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та відносно нього діє запобіжний захід у вигляді застави, умови якого останній не порушує та має належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні. Крім того, вважав ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не доведеними, посилаючись на характеризуючі підзахисного документи, окрема щодо його стану здоров`я та соціальних зв`язків. Також зауважив, що розмір застави, запропонований стороною обвинувачення є непомірним для ОСОБА_4 , а тому адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний з підозрою не згоден, повідомив, що гроші передавав так як був вимушений, так як у нього їх вимагали. До правоохоронних органів не звертався з цього приводу. Щодо забіжного заходу підтримав думку свого захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні питання міри запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191,ч. 1 ст. 366 КК України.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується стороною обвинувачення наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які повідомили, що працюють в секторі підготовки до виробництва УКБ ОМР в якому, згідно Положення про нього, перевіряється проєктна документація перед здійсненням її оплати на підставі актів виконаних робіт. Проте вони та інші працівники виробничо технічного відділу не отримували та не перевіряли проєктну документацію за договорами: № 175 від 06.11.2023 з ФОП ОСОБА_10 на суму 1 201 491,23 гривень, № 49 від 25.05.2023 на суму 1 256 152,15 гривень, № 86 від 28.06.2023 на суму 906 595,14 гривень, № 93 від 07.07.2023 на суму 327 411,58 гривень укладених з ТОВ «Скайстрой»; актом звірки УКБ ОМР від 07.10.2024 відповідності фактичної наявності проєктної документації відповідно укладених договорів, згідно якого проєктна документація за вище вказаними договорами до УКБ ОМР не надходила та не отримувалася; матеріалами Управління капітального будівництва ОМРза результатами проведення на підставі наказу № 20-од від 07.05.2024 інвентаризації проєктно-кошторисної документації за 2022-2023 роки, з яких вбачається що проектна документація за вказаними вище договорами до УКБ ОМР не надходила; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.03.2025 який повідомив, що будучи на посаді головного інженеру УКБ ОМР не підписував завдання на розробку проєктної документацій за вище вказаними договорами хоча зазвичай це є його повноваженнями; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.03.2025 яка показала, що як головний спеціаліст сектору підготовки до виробництва УКБ ОМР фактично здійснює прийом проєктно-коштрисної документації, веде облік вхідної документації згідно приходних накладних, збереження документів які надходять до архіву. При цьому до архіву УКБ ОМР проєктна документація по вище вказаних договорах ніколи не надходила. Також свідок зазначила, що виявила відсутність великої кількості документації, яка зберігалась в архіві Управління, про що усно та письмово шляхом надання доповідної повідомила начальника УКБ ОМР ОСОБА_4 , однак останній не вжив жодних заходів реагування у відповідь на вказану інформацію; протоколом огляду цифрового носія інформації з відомостями отриманих в ДП "Дія" під час тимчасового доступу до речей та документів, яким установлено, що проєктна документація за вище вказаними договорами, назвами та адресами в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва не зареєстрована; висновком експерта № 2744-34-25 відповідно до якого підписи у графі «Замовник» ОСОБА_4 в актах-здачах приймання виконаних робіт за вище вказаними договорами виконані самим ОСОБА_4 ; висновком експертів № 24-4616 комісійної судово-економічної експертизи відповідно до якого підтверджується перерахування грошових коштів УКБ ОМР на рахунки ФОП Пачес та ТОВ «Скайстрой» за вказаними вище договорами; відповіддю Управління капітального будівництва ОМР, з якої вбачається, що 30.10.2024 на прохідній будівлі УКБ ОМР було виявлено ящики з оригіналами проектної документації за договорами укладеними з ТОВ «Скай Строй», яка Актом звірки відповідності фактичної наявності проектної відповідно до укладених договорів про розробку проєктно-кошторисної документації від 07.10.2024 визначена такою, яка не отримувалась. За результатами обстеження виявленої проектної документації встановлено, що зазначена проектна документація не відповідає вимогам, які повинні бути дотримані проектними організаціями та не може бути прийнята, як виконана у повному обсязі; відповіддю Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області, з якої вбачається що проєктна документація за вказаними вище договорами Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області не розглядалась; відповіддю департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, згідно якої в електронній базі документообігу відсутня інформація щодо погодження Департаментом проєктної документації за адресами: вул. Мясоєдівська, 32 літ К; вул. Торгова, 6; вул. Ланжеронівська, 15 у м. Одеса, які є пам`ятками архітектури.

Слідчий суддя суд вважає, що вищевказані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

5. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого, у тому числі, наразі обґрунтовано підозрюється останній, є особливо тяжким корупційним злочином, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину кримінальним кодексом України не передбачено (ст. 69, 75 КК України), окрім як під час здійснення провадження на підставі угоди.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи, з огляду на що, останній не обмежений у праві безперешкодного перетину державного кордону України в період воєнного часу, а тому може безперешкодно залишити територію України з метою переховування від органів досудового розслідування. В цьому ж розрізі, слідчий суддя не може залишити поза увагою, що відносно підозрюваного наразі на розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за вчинення аналогічного кримінального правопорушення про підозру у вчиненні якого й наразі повідмолено ОСОБА_4 .

Крім того, враховуючи специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких наразі обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а також те, що раніше останній займав посаду начальника Управління капітального будівництва ОМР та відповідно ймовірно має зв`язки з посадовими особами та співробітниками УКБ ОМР, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваний, володіючи повним обсягом інформації щодо обставин кримінального провадження, може вдатися до спроб знищення, сховання або спотворення речей та документів, які можуть мати доказове значення для даного кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає також наявним в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків. В даному кримінальному провадженні на теперішній час свідками є працівники УКБ ОМР ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які раніше знаходились у підпорядкуванні очолюваного раніше підозрюваним органу. Зокрема показаннями свідків на теперішній час в тому числі обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Водночас, слідчий суддя вважає, що запобігти вказаному ризику можливо шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

6. Вирішення питання можливості застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_4 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальних рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевикладене та враховуючи характер та ймовірність настання встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 2 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тривалість кримінального провадження, яке було розпочато у 2024 році, та специфіку кримінальних правопорушень у вчиненні яких наразі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді застави, що буде відповідати в повній мірі обставинам вчинення кримінального правопорушення, зможе запобігти наявним ризикам та гарантуватиме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує встановлений розмір.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтований у рішенні про визначення застави і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, враховувати положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя звертає увагу, що в рамках даного криімнального провадження стороною обвинувачення зазначається, що внаслідок інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, завдано майнової шкоди у розмірі 3 691 650 гривень.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 у тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, загальний розмір майнової шкоди, що становить біля 3 691 650 гривень, а також встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 1 219 (одна тисяча двісті дев`ятнадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 691 132 (три мільйони шістсот дев`яносто одна тисяча сто тридцять дві) гривні, що перевищує максимальний визначений розмір, але, водночас, є еквівалентним розміру завданій майновій шкоді в рамках даного кримінального провадження.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання відмовити.

2. Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 219 (одна тисяча двісті дев`ятнадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 691 132 (три мільйони шістсот дев`яносто одна тисяча сто тридцять дві) гривні.

3. Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодацем) на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

4. Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

5. Роз`яснити підозрюваному (заставодавцю), що у разі невиконання обов`язків, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

6. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

7. Покласти на підозрюваного строком до 09.12.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у даному кримінальному провадженні (щодо обставин кримінальних правопорушень);

5) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1