УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 643/21040/25

провадження № 51-380 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про визначення територіальної підсудності суду першої інстанції та передачі повноважень до іншого суду,

встановила:

До Суду, з посиланням на статті 32, 34 КПК, надійшла заява ОСОБА_4 , у якій він просить позбавити повноважень Салтівський районний суд м. Харкова щодо розгляду його скарг на бездіяльність службових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві (далі - ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві) та передати ці повноваження до іншого суду. Стверджує, що судді Салтівського районного суду м. Харкова не взмозі розглянути його скарги неупереджено та об`єктивно, порушують його право на безпосередню участь у розгляді скарг, відмовляють у задоволенні заяв про відводи. Також зазначає про упередженість суддів Харківського апеляційного суду, оскільки цей суд чинить перешкоди в розгляді його апеляційних скарг.

Перевіривши доводи, наведені у заяві, колегія суддів дійшла такого висновку.

Положеннями ст. 32 КПК визначена територіальна підсудність кримінальних проваджень, а ст. 34 КПК передбачені підстави та порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

За змістом ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За змістом ст. 34 КПК питання про наявність чи відсутність підстав для передачі матеріалів на розгляд іншого суду, вирішується у конкретному провадженні.

Як убачається зі змісту заяви, ОСОБА_4 неодноразово звертався до Салтівського районного суду м. Харкова на бездіяльність службових осіб ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві та загалом стверджує, що місцевий суд не взмозі розглянути його звернення неупереджено та об`єктивно. Разом із тим, не конкретизує, яке саме провадження та на яких підставах він просить передати із Салтівського районного суду м. Харкова до іншого суду. Вимога ОСОБА_4 позбавити повноважень Салтівський районний суд м. Харкова щодо розгляду його скарг на бездіяльність службових осіб Другого слідчого відділу ТУ ДБР не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 34 КПК суд касаційної інстанції може вирішити питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що питання про направлення провадження з одного суду до іншого в порядку ст. 34 КПК вирішуються виключно до початку судового розгляду. При цьому, питання щодо ймовірної упередженості суддів місцевого чи апеляційного суду вирішуються у порядку, передбаченому статтями 75, 80 КПК.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заяву ОСОБА_4 необхідно залишити без розгляду і повернути останньому.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Заяву ОСОБА_4 про визначення територіальної підсудності суду першої інстанції та передачі повноважень до іншого суду, залишити без розгляду та повернути особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3