У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/16/26

Провадження № 1-кс/210/121/26

07 січня 2026 року слідчий суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000009 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 03.01.2026, за 4 ст. 185 КК України.

Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено групі слідчих у складі слідчих СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 (старший групи).

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів у складі прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури: ОСОБА_4 (старший групи), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.01.2026 до чергової частини ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що у поштовому відділенні Укрпошти N?50086 за адресою: вул. Героїв Ато 71 Б, м. Кривий Ріг, невідомий чоловік таємно викрав мобільний телефон із посилки яка прийшла до відділення, обставини справи та сума матеріальних збитків встановлюються (ЄO №130 від 03.01.2026 року).

03.01.2026 у проміжок часу з 12:50 по 13:21 було здійснено огляд місця події приміщення поштового відділення Укрпошти N?50086 на підставі заяви заступника начальника поштового відділення Укрпошти N?50086 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташовується за адресою: вул. Героїв АТО, буд. 71Б, м. Кривий Ріг.

При проведенні огляду місця події за адресою: вул. Героїв АТО, буд. 71Б на столі, що розташований ліворуч під стінкою при вході до приміщення було виявлено картонну коробку коричневого кольору з експрес накладною на ній.

Всередині вищевказаної картонної коробки IPhone було виявлено мобільний телефон марки Nokia, чорного кольору типу розкладушка. Вищевказану картонну коробку IPhone з мобільним телефоном марки Nokia, чорного кольору типу розкладушка було вилучено до поліетиленового спец. Пакету НПУ WAR1104065.

Також була опитана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що 03.01.2026 приблизно о 11:35 до відділення Укрпошти N?50086 прийшов раніше невідомий їй чоловік, який повідомив що хоче отримати посилку за номером телефону НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_7 надала чоловіку посилку для огляду, всередині якої вона побачила коробку IPhone 3 мобільним телефоном всередині, якої саме марки та моделі телефон їй не відомо та пішла приймати інші посилки з вантажного авто, яке під?їхало до відділення Укрпошти, а чоловік залишився оглядати телефон. Повернувшись до приймального відділення чоловіка вже не було, ОСОБА_7 відкрила коробку Phone та побачила, що всередині знаходиться інший телефон, після чого остання викликала поліцію.

03.01.2026 вищевказану картонну коробку IPhone з мобільним телефоном марки Nokia, чорного кольору типу розкладушка було визнано речовим доказом постановою слідчого СВ ВП N?2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській.

Так як вилучена картонна коробка IPhone з мобільним телефоном марки Nokia, чорного кольору типу розкладушка, які було вилучено та поміщено до поліетиленового спец. пакету НПУ WAR1104065 є речовим доказом, то виникли підстави вважати, що є можливість приховування, пошкодження, псування,знищення, перетворення, відчуження вищевказаного речового доказу, а тому для виконання завдання арешту - запобігання вчинення вищезазначених дій, а також мети арешту - збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення виникли підстави для накладення арешту.

Слідчий в судовому засіданні присутній не був, надав письмове клопотання зазначивши, що просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без її участі.

Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000009 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво кримінального провадження здійснює група прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2026 до чергової частини ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що у поштовому відділенні Укрпошти N?50086 за адресою: вул. Героїв Ато 71 Б, м. Кривий Ріг, невідомий чоловік таємно викрав мобільний телефон із посилки яка прийшла до відділення, обставини справи та сума матеріальних збитків встановлюються (ЄO №130 від 03.01.2026 року)

03.01.2026 у проміжок часу з 12:50 по 13:21 було здійснено огляд місця події приміщення поштового відділення Укрпошти N?50086 в ході якого виявлено та вилучено картонну коробку IPhone з мобільним телефоном марки Nokia, чорного кольору типу розкладушка, які на підставі постанови слідчого визнано в якості речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення огляду нежитлового приміщення, розташованому у поштовому відділенні Укрпошти N?50086 за адресою: вул. Героїв Ато 71 Б, м. Кривий Ріг. Накладення арешту на майно, яке було вилучено під час огляду є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема мають значення для ходу досудового розслідування в якості речових доказів, та можуть бути використані в проведення експертиз, зокрема судово-товарознавчої та економічної, огляду із залученням спеціалістів, необхідних для виконання цілей кримінального провадження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, досягнення дієвості кримінального провадження, відшкодування завданої шкоди, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000009 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, в ході проведення огляду за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, буд. 71Б, а саме на:

- картонну коробку IPhone з мобільним телефоном марки Nokia, чорного кольору типу розкладушка, які було вилучено та поміщено до поліетиленового спец. пакету НПУ WAR1104065.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1