ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001036 від 29.07.2024 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радянське, Бердичівського району, Житомирської області, громадянина України, інваліда ІІІ групи з дитинства, одруженого, маючого на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за 125 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

28.07.2024 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у своїх автомобілях на паркувальному майданчику біля центру оптової торгівля «Metro Cash & Carry»у м. Житомирі, що за адресою: проспект Незалежності, 55-в, м. Житомирі, де між ними, через місце для паркування автомобілів, виник словесний конфлікт.

Після даного конфлікту ОСОБА_7 поїхав далі по паркувальному майданчику і знайшовши місце припаркував власний автомобіль та попрямував до центру оптової торгівлі, та дійшовши до входу побачив, що ОСОБА_5 прямує в його напрямку. У зв`язку з чим, ОСОБА_7 вирішив дочекатися ОСОБА_5 щоб запитати у нього, чому він так зухвало себе поводить і відноситься до незнайомих йому людей, а коли останній підійшов то між ними знову виник словесний конфлікт.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 наніс удар, одночасно обома руками, ОСОБА_7 , а саме правою рукою в область обличчя зліва та лівою рукою в область грудної клітки справа.

Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення та цивільний позов не визнав і показав, що до події потерпілого не знав. В неділю разом з дружиною приїхали до ТРЦ «Метро». Під`їхав на парковку, побачив вільне місце та мав намір там припаркуватися. В цей час з автомобіля, який стояв віддалено почув лайку на адресу його сім`ї, його матері. Вийшов з автомобіля, підійшов до вказаного автомобіля і пояснив водієві, що не дозволить нікому зачіпати свою сім`ю та матір. Після цього, повернувся до свого автомобіля і вирішив припаркуватися в іншому місці та поїхав. Припаркувавшись в іншому вільному місці, разом з дружиною пішли до магазину, побачив, що водій, який його ображав ОСОБА_10 стоїть на пішохідному переході, біля входу до магазину. Коли наблизився до останнього, той почав його ображати, плював в обличчя, тому у відповідь відштовхнув ОСОБА_10 обома руками, а не бив. ОСОБА_10 дістав газовий балончик та забризкав йому обличчя, у зв`язку з чим почав тікати, а ОСОБА_10 побіг за ним, продовжуючи розбризкувати рідину з газового балончика. Жодних протиправних дій відносно ОСОБА_10 не вчиняв. Перебуваючи вже в магазині ОСОБА_10 продовжив ходити за ним, фотографувати на мобільний телефон. Він на такі дії не реагував, погроз не висловлював. Вважав конфлікт вичерпаним.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена дослідженими під час судового розгляду допустимими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 показав, що з обвинуваченим до події не був знайомим. 28.07.2024 близько 12 год. перебував в автомобілі на парковці ТРЦ «Метро», висадив дружину, очкував, коли виїде з паркувального місця автомобіль, щоб на це місце припаркуватися. Коли розпочав рух, несподівано перед ним виїхав т/з Mercedes, за кермом якого був ОСОБА_11 , у зв`язку з чим був змушений застосувати екстрене гальмування, можливо вилаявся на нього і посигналив. З автомобіля Mercedes вийшов обвинувачений, який підійшов до нього і почав висловлювати претензії, він у свою чергу зробив йому зауваження. Після чого вирішив припаркуватися в іншому вільному місці і почав рух, а ОСОБА_11 поїхав за ним і намагався його знову підрізати, але він встиг припаркуватися. Фурман поїхав далі. Він розумів, що конфлікт може бути продовжений, а тому взяв із собою газовий балончик, оскільки фізично, через травму руки, слабший за обвинуваченого. Підійшов до входу в магазин і побачив що до нього наближається Фурман, а тому вирішив зупинитися щоб запитати останнього звідки у нього стільки агресії. Коли ОСОБА_11 порівнявся з ним запитав чи той не бажає вибачитися, у відповідь почув «ні» і що «саме він неправий». Після цих слів він мав намір піти, але ОСОБА_11 несподівано лівою рукою вдарив його в плече, а правою в обличчя в область щелепи. У зв`язку з цим дістав балончик та бризнув йому в обличчя. Саме через свою фізичну неможливість він застосував балончик. Фурман почав тікати, він побіг за ним, оскільки останній продовжував ображати. Наздогнав обвинуваченого біля кута торгового Центру, де ОСОБА_11 зупинився, знову почав на нього нападати, розмахуючи руками, намагався вдарити. Наніс один удар кулаком в ліву частину грудної клітки, а він відповідь бризкав газовим балончиком. Дружина побачила, що його б`ють однак довго не могла вийти з магазину, оскільки двері працюють лише на вхід, вона все бачила. Працівники магазину намагалися словесно заспокоїти, він просив їх викликати поліцію, однак жодної реакції не було. Фурман вже не міг битися, через сльозотечу. Також зі спини, його намагалася вдарити дружина обвинуваченого, а його дружина, останню відштовхнула. Фурман погрожував «ти труп», на що відповів, що це так не залишить, намагався обвинуваченого сфотографувати на телефон. Після всього що сталося, бажання перебувати в магазині, зникло, вирішили поїхати. Вийшли з магазину, і побачили що дружина ОСОБА_11 сфотографувала номери його автомобіля. Тому прийняли рішення, поїхати до відділу поліції, зняти побої. На місце події працівники поліції не приїхали. Зазначив, що по життю є неконфліктним, лише через неадекватну поведінку ОСОБА_11 хотів зробити зауваженні і отримати вибачення, газовий балончик взяв для самозахисту. Фурману жодних ударів не наносив

Свідок ОСОБА_12 показала, що потерпілий її чоловік, з яким приїхали до ТРЦ «Метро». Чоловік висадив її біля входу в магазин, а сам поїхав припаркуватися. Зайшла до магазину, через вікно побачила, як чорний великий автомобіль перешкоджав чоловіку припаркуватися, і підрізав його. Чоловік зупинився, а водій з чорного автомобіля, вибіг з авто, почав кричати, жестикулювати та розмахувати руками, зміст не чула. Чоловік поїхав і припаркувався в іншому місці, вийшов з автомобіля, підійшов до входу в магазин і зупинився. Обвинувачений підійшов до її чоловіка, про щось розмовляли, а потім обвинувачений обома руками наніс удар чоловіку, в область щелепи та грудної клітки, у зв`язку з чим чоловік застосував газовий балончик. Після цього чоловіки побігли. Її чоловік має обмеження в рухах руки, у зв`язку з операцією, а тому скористався газовим балончиком, аби ОСОБА_11 більше не зміг наносити йому удари. Чоловіки побігли за магазин, дружина ОСОБА_11 також почала бити ОСОБА_10 по спині, від яких ухилявся. Фурман наніс удар перед входом до магазину, один сильний удар, одночасно обома руками. Також ОСОБА_11 після завершення фізичного конфлікту, продовжував погрожувати, казав «я тебе знайду, ти труп», а дружина останнього знімала їх на телефон. Просили охоронників викликати поліцію. Після висловлених погроз ОСОБА_11 , чоловік вирішив зняти побої і звернувся до поліції.

Витягом з ЄРДР 29.07.2024 внесено відомості про, те що 28.07.2024 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55-в, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.с.71).

Рапортом на лінію 102, 29.07.2014 до ТМО №1 звернувся ОСОБА_7 , якому 28.07.2024 на стоянці біля входу в ТЦ «Метро» невідомий чоловік наніс тілесні ушкодження, встановлено діагноз: забій нижньої щелепної ділянки ліворуч (а.с.72).

Даними з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 28.07.2024, якими підтверджується, що ОСОБА_7 повідомив, що 28.07.2024 близько 11 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , невідома особа, спричинила йому тілесні ушкодження (а.с.73).

Протоколом слідчого експерименту від 07.10.2024 за участю потерпілого ОСОБА_7 останній розповів та на статистові показав, механізм нанесення йому ударів 28.07.2024 ОСОБА_5 (а.с.77). Викладені ОСОБА_7 обставини співпадають з його показами наданими безпосередньо суду.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1679 від 08.10.2024, у ОСОБА_7 виявлено синець на обличчі зліва, який відноситься до легкого тілесного ушкодження, утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею і травмуючим механізмом його утворення була ударна дія такого предмету і міг бути спричинений від удару рукою затиснутою в кулак сторонньої особи, в термін та за обставин, вказаних потерпілим при судово-медичному обстеженні, так і при проведенні слідчого експерименту за його участю (а.с.81).

Експерт ОСОБА_13 під час роз`яснення висновку експертизи показала, що проводила безпосередній огляд потерпілого, також мала у своєму розпорядженні акт судового медичного обстеження. Під час огляду у останнього було виявлено синець через ударну дію твердого, тупого предмету. Це міг бути кулак, оскільки внутрішня частина долоні не є твердим предметом, а тому твердження обвинуваченого про удар долонею не відповідає характеру спричиненого тілесного ушкодження.

Протоколом слідчого експерименту від 07.10.2024 за участю свідка ОСОБА_14 , під час якого свідок розповіла про відомі їй обставини та на статистові показала, механізм нанесення ОСОБА_5 двох ударів обома руками потерпілому (а.с.82).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2024 потерпілий ОСОБА_7 за рисами обличчя, впізнав особу на фото під № 2. Під № 2 розміщено фото ОСОБА_5 (а.с.86).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2024 свідок ОСОБА_14 за рисами обличчя, впізнала особу на фото під №3. Під № 3 розміщено фото ОСОБА_5 (а. с. 89).

З безпосередньо дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду предмету (відео) від 08.10.2024, запису з камери відеоспостереження, за 28.07.2024 у період часу з 11 год. 43 хв. по 11 год. 48 хв., з місця події за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55-в, на паркувальному майданчику центру оптової торгівлі «Metro Cash & Carry» у м. Житомирі, об 11 год. 43 хв. ОСОБА_14 вийшла з автомобіля Nissan, навпроти входу в магазин, та йде до вхідних дверей. ОСОБА_7 , який перебуває в автомобілі очікує виїзд іншого т/з з паркувального місця, щоб в подальшому його зайняти, в цей час т/з Mercedes, підрізає ОСОБА_7 , після чого водій вказаного т/з виходить та підходить до автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , йде діалог, під час якого ОСОБА_5 емоційно жестикулює руками. Після чого маше рукою на адресу ОСОБА_7 та ще щось говорить, поки останній поїхав далі по паркувальному майданчику. ОСОБА_7 знайшовши місце, припаркував автомобіль та прямує до входу в магазин. ОСОБА_7 повернувшись побачив, що Фурман також прямує до магазину, а тому зупинився. ОСОБА_5 підходить до ОСОБА_7 починає щось висловлюватися на його адресу, емоційно жестикулювати, між ними почався словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 удари одночасно правою рукою в область його обличчя зліва, а лівою рукою в область його грудної клітки справа, ОСОБА_7 втрачає рівновагу. В подальшому, ОСОБА_7 дістав правою рукою зі своєї задньою кишені газовий балончик та використав його ОСОБА_5 в обличчя, у відповідь ОСОБА_5 намагався ще вдарити ОСОБА_7 своєю правою рукою, ОСОБА_7 ухилився від удару (а.с.95).

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_5 і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності також у зв`язку з наступним.

Так, вина обвинуваченого доведена послідовними та незмінними показами потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що обвинувачений спровокував конфлікт, спочатку некоректно поводив себе на дорозі. В послідуючому, коли він хотів поговорити з Фурманом, щоб останній вибачився, Фурман наніс йому удари обома руками в область голови і грудної клітки, а він у свою чергу, маючи певні фізичні вади захищався за допомогою розбризкування газовим балончиком. Зазначені обставини підтвердила і свідок ОСОБА_15 , як під час безпосереднього допиту в суді, так і під час проведення слідчого експерименту.

Вина обвинуваченого доведена і відеозаписом з камери відеоспостереження, а саме підтверджено покази потерпілого щодо некоректної поведінки ОСОБА_5 під час руху транспортних засобів, а саме двічі підрізавши рух т/з під керуванням ОСОБА_7 . Також на відео зафіксовано нанесення ОСОБА_5 ударів обома руками в область голови і тулуба ОСОБА_7 .

Під час роз`яснення висновку експертизи, повторного перегляду відеозапису з камери відеоспостереження з усіма учасниками судового провадження, експерт ОСОБА_13 категорично ствердила, що виявлене у ОСОБА_7 тілесне ушкодження не могло утворитися від поштовху долонею, це був удар кулаком руки, тобто силовий контакт.

Отже твердження обвинуваченого, що він не наносив удар потерпілому, а лише відштовхнув не знайшло свого підтвердження.

Доводи обвинуваченого, що потерпілий образив його сім`ю, не знайшло свого підтвердження, і розцінює ці доводи як один із способів захисту. За наявності підтвердженої неправомірної поведінки потерпілого, ОСОБА_5 міг і мав можливість викликати поліцію, а не наносити потерпілому удари.

Твердження захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність умислу в діях ОСОБА_16 , суд відкидає. Судом встановлено, що до події обвинувачений і потерпілий дійсно не були знайомі. Словесний конфлікт між ними розпочався ще під час їх паркування і продовжився біля входу до магазину. Саме в ході даного конфлікту у ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел спрямований на заподіяння тіллесних ушкоджень потерпілому. Це підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема і відеозаписом з камери відеоспостереження.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 125 ч.1 КК України, які виразились в заподіянні легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні двох дітей, є інвалідом 3-ї групи з дитинства.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Бердичівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку, що ОСОБА_5 має середній ризик вчинення повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства та можливе досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства. У разі, якщо суд дійсне висновку про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням пропонують покласти обов`язки визначені ч.1 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд обирає покарання обвинуваченому в межах санкції статті у вигляді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 40000 грн., в обґрунтування зазначив, що внаслідок побиття переніс фізичний біль, нервовий стрес, депресію, душевні страждання, порушився нормальний ритм його життя. Також просить стягнути 25000 грн. витрат на правничу допомогу.

Суд враховує, що внаслідок спричинення тілесних ушкоджень потерпілому спричинено моральні та фізичні страждання, які дійсно позначили негативні зміни у його житті, думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання, насторогу, тривогу. Суд також враховує й поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, зневажливе та агресивне ставлення до потерпілого, відсутність каяття у вчиненому.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, здатність обвинуваченого ОСОБА_5 реально відшкодувати шкоду, суд, вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в 20000 грн. В решті вимог відмовляє.

Згідно вимог ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких відносяться витрати на правову допомогу.

За змістом с.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час ( ст. 30 ЗУ).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник судового провадження подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається, з додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги від 29.07.2024, акту надання послуг правничої допомоги відповідно до даного договору, та рахунку-фактури №1 від 25.10.2024, розмір надання правничої допомоги становить 25000.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 25000 грн. є обгрунтованою, документально підтвердженою, а тому підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) грн. В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , на відшкодування витрат на правничу допомогу 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Речові докази: DVD-R- диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження. (а.с.105).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, представнику потерпівлого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1