н/п 1-кс/766/8510/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000296 від 21.12.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Суть питання, що розглядається, короткий виклад змісту клопотання.

22.12.2025 через систему «Електронний суд» до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні №0000296 від 21.12.2025, а саме: транспортний засіб марки Audi модель А6, д.р.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, кузов універсал, передній бампер чорного кольору, без VIN-номеру на передній панелі під капотом, та відсутність VIN-номеру під лобовим склом, який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Херсонській області за адресою: с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе № 5

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні СД ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000296 від 21.12.2025 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ст.290 КК України.

Попередньо встановлено, що (ЖЄО №21651) до ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від працівника поліції батальйону УПП в Херсонській області ДПП НПУ про те, що під час патрулювання Корабельного району м. Херсон, вул. Стрітенської неподалік будинку №7А, за порушення правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки Ауді А6С6 д.р.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав свідоцтво про ОСОБА_5 , яке містить ознаки не відповідності, де під час перевірки автомобілю виявлені явні ознаки зміни та знищення номерів ідентифікації (vin-cod), які не підтверджують факт державної реєстрації відповідно до законодавства України.

У зв`язку з наведеним, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів, які мають істотне значення для кримінального провадження було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено:

- транспортний засіб марки Audi модель А6, д.р.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, кузов універсал, передній бампер чорного кольору, без VIN-номеру на передній панелі під капотом, та відсутність VIN-номеру під лобовим склом, який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Херсонській області за адресою: с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе № 5.

22.12.2025 постановою дізнавача зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор, представник власник майна у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, оцінивши надані докази прийшов до наступного.

Положення Закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

.Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

Для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом (перший абзац частини 3 ст. 170 КПК).

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

До того ж за змістом ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; -розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для, зокрема, третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених у попередніх абзацах норм КПК вбачається, що арешт майна можливо застосувати якщо: існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна; майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати; речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт; це майно є речовим доказом; буде досягнуто завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням; наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СД ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000296 від 21.12.2025 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ст.290 КК України.

Скоєння вказаного правопорушення підтверджується матеріалами, доданими до клопотання: витягом з ЄРДР від 21.12.2025; рапортом № 290 від 21.12.2025; протокол огляду місця події від 21.12.2025; рапортом від 21.12.2025 року; поясненнями ОСОБА_4 від 21.12.2025 року; актом прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання від 21.12.2025 року, фототаблицею; копією свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 ; постановою про визнання речовими доказами від 22.12.2025;.

Описані вище обставини дають можливість дійти висновку, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 290 КК України, що дає слідчому судді підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності особи, щодо майна якої його дозволено накладати.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому ч. 1 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу Ауді А6 д.р.з. НОМЕР_1 зазначений ОСОБА_6 . Зазначене свідоцтво містить виявлені явні ознаки зміни та знищення номерів ідентифікації (vin-cod), які не підтверджують факт державної реєстрації відповідно до законодавства України.

На момент зупинення транспортного засобу ним керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який і надав свідоцтво про реєстрацію ТЗ.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що на майно вказаної особи можливо накласти арешт у цьому випадку.

Речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт.

Транспортний засіб Ауді А6 д.р.з. НОМЕР_1 є рухомим майном (ч. 2 ст. 181 Цивільного кодексу України), перебуває у цивільному обороті. Відтак, на нього може бути накладено арешт.

Арешт на майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Транспортний засіб Ауді А6 д.р.з. НОМЕР_1 визнано речовими доказами згідно з постановою дізнавача від 22.12.2025.

Також, як вбачається з витягу з ЄРДР (ЖЄО №21651) до ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від працівника поліції батальйону УПП в Херсонській області ДПП НПУ про те, що під час патрулювання Корабельного району м. Херсон, вул. Стрітенської неподалік будинку №7А, за порушення правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки Ауді А6С6 д.р.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав свідоцтво про ОСОБА_5 , яке містить ознаки не відповідності, де під час перевірки автомобілю виявлені явні ознаки зміни та знищення номерів ідентифікації (vin-cod), які не підтверджують факт державної реєстрації відповідно до законодавства України.

Відтак, підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання транспортного засобу Ауді А6С6 д.р.з. НОМЕР_1 як доказу в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Досягнення завдань кримінального провадження для виконання яких подано клопотання.

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Зокрема, зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, обґрунтованою є можливість знищення, приховування, псування вказаного автомобіля в разі невжиття заходів щодо його арешту. Слідчий суддя погоджується, що під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України підлягає встановленню такі факти, як зміни та знищення номерів ідентифікації (vin-cod), які не можуть бути встановлені візуальним оглядом без проведення експертизи, Встановлення цих обставин може потребувати проведення слідчих дій, пов`язаних із дослідженням вказаного транспортного засобу. Ненакладення арешту може мати наслідком знищення слідів кримінального правопорушення та, як наслідок, неможливість встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

У частині четвертій статті 173 КПК України зазначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

На думку слідчого судді, накладення арешту в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому, суд враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, тяжкість.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власника майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для нього.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету, відповідає вимогам ст.132 КПК України щодо необхідності розумності та пропорційності обмежень прав осіб.

Застосування менш обтяжливого заходу на думку слідчого судді, не забезпечить досягнення мети арешту, оскільки існує необхідність проведення ряду експертиз.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону розпорядження, Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною користування та розпорядження майном зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом.

Накладення арешту на майно не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності з метою забезпечення належного розслідування.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Audi модель А6, д.р.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, кузов універсал, передній бампер чорного кольору, без VIN-номеру на передній панелі під капотом, та відсутність VIN-номеру під лобовим склом власником якого в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зазначений ОСОБА_6 , який був вилучений 21.12.2025 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000296 від 21.12.2025 року за ст.290 КК України, заборонивши користування та розпорядження вказаним автомобілем.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1