УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000166 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ).

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 вересня 2025 року о 00 год. 28 хв. під час здійснення прикордонно-митного контролю в пункті пропуску «Могилів-Подільский Отач» митного поста «Дністер» громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), який рухався пішим ходом в напрямку «в`їзд в Україну» у належній йому дорожній валізі, серед особистих речей, виявлено 14 таблеток з назвою Tramadex OD 100 із вмістом діючої речовини Tramadol HCL 100 mg (Трамадол) 100 мг, який відповідно до списку 1 таблиці ІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 зі змінами та доповненнями належить до наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Також в ході проведення огляду місця події виявлено 24 таблетки CLONEX 2 mg (Клонекс) 2 мг із вмістом діючої речовини Clonazepam 2 mg (Клоназепам) 2 мг, 20 таблеток Alpralid 1(Альпралід) з вмістом діючої речовини Alprazolam 1 mg (Альпразолам), 51 таблетка BONDORMIN (Бондормін) з вмістом діючої речовини Brotizolam 0,25 mg (Бротізолам) 10 таблеток VABEN (Вабен) з вмістом діючої речовини Oxazepam 10 mg (Оксазепам), які відповідно до списку 1 таблиці ІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 зі змінами та доповненнями, належать до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Так, ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), достовірно знаючи, що наркотичний засіб та психотропні речовини заборонені до переміщення через митний кордон України, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на контрабандне переміщення наркотичного засобу та психотропних речовин через митний кордон України, з метою ускладнення його виявлення під час митного контролю, 19 вересня 2025 року, прямуючи до України з Молдови пішим ходом, попередньо умисно приховав у належній йому дорожній валізі 14 таблеток з назвою Tramadex OD 100, 24 таблетки з назвою CLONEX 2 mg; 20 таблеток з назвою Alpralid 1, 51 таблетку з назвою BONDORMIN, 10 таблеток з назвою VABEN, обіг діючої речовини в яких заборонено.

У подальшому, того ж дня, приблизно о 00 год. 28 хв., ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), діючи з прямим умислом, направленим на контрабандне переміщення через митний кордон України наркотичного засобу та психотропних речовин, обіг яких заборонений, пішим ходом прибув у пункт пропуску «Могилів Подільский Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці у напрямку в`їзд в Україну.

При цьому, ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), не задекларував та не повідомив працівникам, які здійснювали прикордонний та митний контроль, про переміщуваний ним вказаних таблеток, які місять наркотичний засіб та психотропні речовини, обіг якого заборонено, який приховав у належній йому дорожній валізі серед особистих речей, не пред`явив його працівникам митниці та не надав для митного огляду.

Таким чином, ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 305 Кримінального кодексу України, контрабанда наркотичного засобу та психотропних речовин, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

19 вересня 2025 о 5 год. 24 хв. ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) був затриманий в порядку п.1 ч. 1 ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 305 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 19.09.2025, протоколом затримання від 19.09.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

?переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

?вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що останній схильний до вживання наркотичних засобів, намагався приховано його перемістити його через митний кордон України;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що підозрюваний не має місця проживання в Україні, має можливість безперешкодно залишити територію України як громадянин іноземної держави.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважали за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) в судовому засіданні заявив, що в нього на перетині кордону виявили таблетки, про заборону яких на території України останній не знав, просив визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні по суті клопотання поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Слідчими в ОВС СВ Управління Служби безпеки України у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.

В рамках вказаного провадження 19.09.2025 ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.

Зокрема, ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), являється громадянином держави Ізраїль, та в період дії на території України воєнного стану підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, шляхом переміщення їх через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Постійного місця проживання на території України підозрюваний не має, крім того, враховуючи те,що підозрюваний являється громадянином іноземної держави, останній може безперешкодно залишити територію України, тому суд приходить до переконання про існування ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) - громадянин Ізраїлю, одружений, має двох дітей на утриманні, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, сімейний та матеріальний стан, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, його сімейний та матеріальний стан, стан його здоров`я, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження клопотання слідчого обґрунтоване та наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 19.09.2025 по 17.11.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя