Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/810/25
Провадження № 1-кп/391/105/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2025 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Компаніївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Братерське, Компаніївського району, Кіровоградської області, не працюючого, не одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, утриманців не маючого, інваліда 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достовірно обізнаним щодо наявності відносно нього постанови Компаніївського районного суду від 29 липня 2024 року по справі № 391/464/24, яка набрала законної сили 09.08.2024 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, про позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, всупереч накладеного на нього адміністративного стягнення, продовжував керувати транспортним засобом, свідомо ігноруючи заборону керування транспортним засобом.

Згідно ст. 317-1 КУпАП (Порядок виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом) - виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами, продовжував свідомо порушувати вимоги вищевказаної постанови суду. Крім того, після вступу в законну силу постанови суду, ОСОБА_4 в порушення вище зазначених вимог, посвідчення водія на право керування транспортними засобами до сервісного центру ТСЦ 3543 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях не здав. Однак згідно Єдиного державного реєстру МВС, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами, умисно, з метою систематичного невиконання постанови суду від 29.07.2024 (постанова Компаніївського районного суду, справа 391/464/24), щодо позбавлення права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вищевказаної постанови суду, будучи з нею ознайомленим, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, ухвали, постанови, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконував вищезазначену постанову суд.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи посвідчення водія, 07.09.2023 д м. Кропивницький по вул. Бобринецький шлях керував транспортним засобом, де був зупинений працівниками поліції, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано штраф в сумі 3400 гривень.

14.09.2025, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови Компаніївського районного суду від 29 липня 2024 року по справі № 391/464/24, яка набрала законної сили 09.08.2024 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126. ч. 1 ст. 130 КУпАП, про позбавлення права керування транспортними засобами строком на строк 5 (п`ять) років, маючи реальну можливість виконати дане рішення суду, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, сів за кермо транспортного засобу «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1 та близько 11 години 35 хвилин рухаючись по вулиці Тополина, смт. Компановка, Кропивницького району, Кіровоградської області, біля будинку №2, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Дії ОСОБА_4 в ході досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України - як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості. Крім того, обвинувачений зазначив, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, які не заперечує та не оспорює, в скоєному розкаюється..

Його захисник та прокурор також просили розглянути та затвердити угоду про визнання винуватості.

13.10.2025 року між прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, ОСОБА_4 зобов`язується: беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин злочину. Також угодою визначено узгоджене сторонами покарання.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, роз`яснено підстави оскарження вироку в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України, є не тяжким злочином. Дане провадження не є провадженням щодо юридичної особи, також не є кримінальним провадженням щодо корупційного кримінального правопорушення та кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією. Потерпілий по даній справі відсутній.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (також умови дотримання обов`язків, зазначених в угоді), характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та положення ст. 389-1 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання в вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень) не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник, прокурор погодились на зазначене вище покарання.

Положення ст. 473 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозумілі, наслідки укладання та затвердження угоди їм відомі (в тому числі щодо апеляційного та касаційного оскарження, відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України). Підстав для відмови в затвердженні угоди, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили та призначити останньому узгоджені сторонами та зазначені вище вид та міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 13.10.2025 року укладену між прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання в вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень)

Речові докази:

- один DVD-R диск, на якому міститься копія відеозапису з портативного відеореєстратора, яка була записана 14.09.2025 працівником відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області під час здійснення реагування на повідомлення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП №7985 від 14.09.2025 по факту невиконання постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- копію розписки про вручення постанови Компаніївського районного суду від 29 липня 2024 року по справі № 391/464/24 на ім`я ОСОБА_4 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням положень ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1