Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/752/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника третьої особи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/10862/25 в межах кримінальне провадження №0001469 від 24.09.2025 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.10.2025,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 . Накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 24.09.2025 за місцем здійснення діяльності ПП «Українська дистрибуційна система» за адресою: м.Житомир, вул. Сергія Параджанова, 89, (згідно переліку в оскаржуваному рішенні), із позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування цим майном.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «IPhone» адвоката ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки «IPhone» директора ПП «УДС» ОСОБА_11 та відеореєстратор «Digital Video recoder», серійний номер 3KO12ESPAZE8EB5, який був під`єднаний до мережі відеокамер ПП «УДСО» - відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон марки «IPhone» директора ПП «УДС» ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «IPhone» адвоката ОСОБА_10 та відеореєстратор «Digital Video recoder», серійний номер 3KO12ESPAZE8EB5, вилучені у ході обшуку 24.09.2025, скасувати як незаконну, постановивши нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на вище вказані вилучені речі задовольнити. При цьому, наголошує, що на переконання слідства вилучені під час даних обшуку мобільні телефони та відеореєстратор, є важливими речовими доказами та мають бути арештованими з метою неможливості їх приховування, знищення, перетворення та відчуження та подальшого проведення експертних досліджень. Так, у ході проведення обшуку 24.09.2025 ОСОБА_11 та адвокатом ОСОБА_10 , всупереч неодноразовим вимогам слідчих щодо заборони відеофіксації слідчої дії іншими пристроями, окрім як відеокамери «Panasonic HC-V180», а також попередженням щодо можливості настання передбаченої законом відповідальності за розголошення відомостей досудового розслідування, за допомогою власних вищевказаних мобільних телефонів здійснювався відеозапис слідчої дії, а у подальшому адвокатом ОСОБА_10 - розповсюдження вказаних відеозаписів в мережі Інтернет, зокрема в застосунку «Тік-Ток». Крім того, в ході проведення обшуку, ОСОБА_11 , були заподіяні тілесні ушкодження працівникам правоохоронних органів, за чим відомості про вказаний факт внесені до ЄРДР СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, який і здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Зазначає, що вилучений відеореєстратор належать ПП «Українська дистрибуційна система» в особі директора ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «IPhone» - ОСОБА_11 , інший мобільний телефон марки «IPhone» - ОСОБА_10 . Крім того, вилучені відеореєстратор та мобільні телефони ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є пристроями, за допомогою яких здійснювалась відеофіксація проведення слідчої дії та яка відповідно на них міститься, а мобільний телефон ОСОБА_10 являється засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки за допомогою нього здійснювалось поширення відеозаписів проведення слідчої дії, тобто фактично розголошення факту та ходу її проведення, без відповідного письмового дозволу слідчого або прокурора, як того вимагають положення ст.222 КІІК України. За вказаним фактом слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за №0001469 від 24.09.2025 за фактом розголошення даних досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, яке того ж дня об`єднано із матеріалами кримінального провадження №0000065 від 01.11.2023. Окрім того, вважає, що існують достатні підстави вважати, що у відеозаписах, зроблених за допомогою вказаних мобільних телефонів, а також відеореєстратором, можуть бути зафіксовані й факти заподіяння тілесних ушкоджень працівникам правоохоронних органів.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_10 вважає апеляційні доводи прокурора безпідставними та необґрунтованими, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в заперечення апеляційних доводів прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В свою чергу, відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.

Як убачається з матеріалів судового провадження №296/10862/25, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000065 від 01.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212, ч.1 ст.209, ч.1 ст.387 КК України, за фактами ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «СП САН ДЕКОР» та ПІ «Українська дистрибуційна система», подальшої легалізації (відмивання) отриманих таким чином грошових коштів, а також розголошення відомостей досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 01.09.2025 у справі №296/9720/25 надано дозвіл на обшук володіння за місцем здійснення господарської діяльності ПП «Українська дистрибуційна система», за адресою: м.Житомир, вул.Сергія Параджанова, 89 (комплекс оптово-роздрібної торгівлі, площею 2232,6 кв.м., що складається із адмінбудівлі (А) та котельні (Б)), з метою відшукання документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності ПП «УДС» за період з 01.01.2018 по 30.06.2024, а саме: - положень про облікову політику внутрішніх організаційно-розпорядчих документів, якими затверджено облікову політику): - облікових регістрів по наступним рахункам/субрахункам бухгалтерського обліку: 20 (207), та 22, 23 (за видами виробництв). 23. 26 (за видами готової продукції в кількісно-сумових показниках), 28 (281, 282. 285 та за видами товарів в кількісно-сумових показниках), 31, 36 (за контрагентами), (643, 644). 68. 70. 71.74. 79. 90, 91, 94. 97, 95 в аналітичному розрізі субрахунків, контрагентів та кореспондуючих рахунків; документів бухгалтерського та внутрішньогосподарського обліку використання запасних частин: - документів бухгалтерського та внутрішньогосподарського обліку маркетингових витрат (витрати на маркетингові дослідження, перепродажну підготовку товару. послуги по просуванню товару на ринку тощо); - договорів, укладених з ТОВ «СП САН ДЕКОР»; - первинних документів (накладні. видаткові накладні. акти приймання-передачі тощо), підтверджуючих придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «СП САН ДЕКОР»; - договорів, укладених із постачальниками (окрім ПП «УДС») на придбання товарно-матеріальних цінностей (плінтусів пластикових. внутрішніх та зовнішніх кутів, з`єднувачів тощо); - первинних документів, підтверджуючих придбання товарно-матеріальних цінностей (плінтусів пластикових, внутрішніх та зовнішніх кутів, з`єднувачів, тощо) у постачальників (окрім ТОВ «СП САН ДЕКОР»).

24.09.2025 в період з 09 год 20 хв по 17 год. 13 хв. на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем здійснення діяльності ПП «Українська дистрибуційна система», за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова. 89. в ході якого вилучено майно бухгалтерські документи та крім того - мобільний телефон марки «IPhone» адвоката ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки «IPhone» директора ПП «УДС» ОСОБА_11 та відеореєстратор «Digital Video recoder», серійний номер 3KO12ESPAZE8EB5, про що складено протокол обшуку.

25.09.2025 слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно вилученого 24.09.2025 в ході обшуку за місцем здійснення діяльності ПП «Українська дистрибуційна система», за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, 89, (згідно списку), у тому числі й мобільний телефон марки «IPhone» адвоката ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки «IPhone» директора ПП «УДС» ОСОБА_11 та відеореєстратор «Digital Video recoder», серійний номер 3KO12ESPAZE8EB5, який був під`єднаний до мережі відеокамер ПП «УДСО», із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування таким майном.

За результатами судового розгляду цього клопотання слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

Як встановлено апеляційним судом за результатами оцінки та аналізу доводів клопотання слідчого, зазначене клопотання в частині арешту майна -мобільний телефон марки «IPhone» адвоката ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки «IPhone» директора ПП «УДС» ОСОБА_11 та відеореєстратор «Digital Video recoder», серійний номер 3KO12ESPAZE8EB5, не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Також, слід взяти до уваги і те, що на проведення особистого обшуку адвоката ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в межах кримінального провадження за №0001469 від 24.09.2025 за ч.1 ст.387 КК України, дозвіл у встановленому ст.233 КПК України порядку органом досудового розслідування не отримано та відповідного судового рішення до клопотання не долучено. Не надано таких доказів прокурором і суду апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на явних процесуальних порушеннях процедури проведення обшуку адвоката ОСОБА_10 , з огляду на норми ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відповідно вилучення в адвоката мобільного телефону, який містить інформацію, яка в тому числі стосується і адвокатської таємниці не пов`язаної із даним кримінальним провадженням. При цьому, з матеріалів провадження, пояснень як сторони власників майна, так і прокурора слідує, що адвоката ОСОБА_10 під час проведення слідчої дії - обшуку на території ПП «Українська дистрибуційна система» було затримано, проте протокол затримання адвоката ОСОБА_10 відсутній. Адвокат ОСОБА_10 та директор ПП «Українська дистрибуційна система» ОСОБА_11 не є підозрюваними в цьому кримінальному провадженні.

В даному випадку, з урахуванням встановлених фактичних обставин провадження апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено правову підставу для накладення арешту на майно - мобільний телефон марки «IPhone» адвоката ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки «IPhone» директора ПП «УДС» ОСОБА_11 та відеореєстратор «Digital Video recoder», серійний номер 3KO12ESPAZE8EB5. Законність отримання органом досудового розслідування як доказів зазначених мобільних телефонів та відеореєстратора не підтверджено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження та не спростовують висновків слідчого судді про відсутність правової підстави для арешту майна.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.10.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «IPhone» адвоката ОСОБА_10 ; мобільний телефон марки «IPhone» директора ПП «УДС» ОСОБА_11 та відеореєстратор «Digital Video recoder», серійний номер 3KO12ESPAZE8EB5, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :