Справа № 639/8088/25
Провадження № 1-кп/639/455/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 18.02.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000160 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, заміжньої, непрацюючої, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16.02.2025 приблизно о 12 год. 00 хв., більш точний час встановити в ході досудового розслідування та судового розгляду не виявилось за можливе, перебувала у кімнаті своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, за місцем їх спільного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Саме в той час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раптово, на ґрунті неприязних відносин, у зв?язку з поведінкою ОСОБА_6 , викликаною порушеннями пам?яті та мислення останньої, стався конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 будь-якого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, відчуваючи раптово виниклу особисту неприязнь, маючи фізичну перевагу над своєю матір?ю, яка є особою похилого віку та усвідомлюючи її фізичний стан, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в положенні стоячи правим боком по відношенню до ОСОБА_6 , яка перебувала на ліжку в положенні лежачи з припіднятим тулубом, проявляючи агресію, нанесла не менше 5 ударів з достатньою силою ребром та долонею правої руки в область обличчя та скроневої частини голови ОСОБА_6 справа та зліва, тим самим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, після чого, ОСОБА_4 вийшла з кімнати спальні, а ОСОБА_6 залишилась лежати на дивані та в період часу, що обчислюються першими десятками хвилин з моменту нанесення ударів, померла.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа № 10-12/409-ДМ/25 від 03.05.2025, причиною смерті ОСОБА_6 стала закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася ушкодженням м?яких тканин голови, крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку та призвела до гострого порушення мозкового кровообігу.

Вказана закрита черепно-мозкова травма утворилася за життя, в період часу, що обчислюються першими десятками хвилин, про що свідчать макро- та мікроскопічні характеристики крововиливів у м?які тканини, під оболонки та тканину головного мозку.

За механізмом закрита черепно-мозкова травма утворилася від неодноразової ударної дії (дій) тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, з достатньою силою, який (які) не відзеркалив своїх індивідуальних особливостей травмуючої поверхні.

За ступенем тяжкості п.4.8, п.2.1.2., п.2.1.3. (г) (Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказ міністерства охорони здоров?я України від 17.01.1995р ) вищевказана травма носить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критеріями небезпеки для життя.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України не визнала. Суду пояснила, що 16.02.2025 року вона перебувала разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 за місцем їх спільного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Зранку того дня, точний час не пам`ятає, вона погодувала матір, яка лежала на дивані у кімнаті, після чого пішла на кухню мити посуд. Через деякий час, почувши як ОСОБА_6 намагається встати з ліжка, вона прийшла до неї в кімнату, після чого у них виникла словесна перепалка. Побачивши, що мати на неї не реагує та продовжує намагатися встати з ліжка, вона,перебуваючи в положенні стоячи, хаотично, навідмаш нанесла їй не менше 5 ударів ребром долоні правої руки по обличчю справа та зліва, після чого мати заспокоїлась та лягла спати. Протягом дня вона не підходила до ОСОБА_6 , бо та її не кликала і лише зранку наступного дня вона помітила, що мати не просинається, у зв`язку із чим підійшла до неї і виявила, що та померла, після чого викликала швидку та співробітників поліції.

Зазначила, що з осені 2022 року вони удвох стали проживати з матір`ю за вказаною адресою. Останнім часом у матері різко погіршився стан психологічного здоров`я та розумових здібностей, виникла деменція , вона ховала продукти харчування з холодильнику у себе в кімнаті, через що між ними постійно виникали сварки. Вказала, що 16.02.2025р. зранку вона вжила приблизно 300 грам горілки, однак всі події того дня пам`ятає добре. Наносила матері удари долонею по обличчу , щоб вона заспокоїлась. Будь-яких інших тілесних ушкоджень , в тому числі тяжких, вона ні того дня, ні напередодні не завдавала потерпілій. Припускає, що вони могли утворитися на її голові та обличчі при падінні з висоти власного зросту, коли матір в ніч з 14 на 15 лютого 2025р впала на підлогу на кухні. Зазначила,що вживала алкоголь через повномасштабну війну та свій стресовий психологічний стан . Вона дуже шкодує через те, що сталося, розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо її не наказувати.

Незважаючи на повне невизнання своєї провини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

-фактичними даними, відображеними в електронному рапорті інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 17.02.2025 року, згідно якого 17.02.2025 року о 14:32 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , померла гр. ОСОБА_6 , 1954 р.н., вказана інформація була перевірена,на місці події за вказаною адресою виявлено труп, який в подальшому було направлено до моргу. Вказана подія зареєстрована в ЖЄО за №4500 від 17.02.2025р.(а.с. 9-10 к/п том №1);

-даними протоколу огляду місця події від 17.02.2025р. (а.с.13-15 к/п том №1), згідно якого слідчим в присутності понятих, за участю спеціаліста із застосуванням відеокамери Canon A100, за згодою співвласника домоволодіння ОСОБА_4 (а.с.12 к/п т.1) у період часу з 15 г.35 хв. до 16 г. 29 хв. була оглянута територія домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де у будівлі був виявлений труп ОСОБА_6 з ознаками насильницької смерті, а також поряд іх трупом було виявлено та вилучено два фрагменти тканини зі слідами РБК;

-даними постанови слідчого про визнання речових доказів від 18.02.2025р. (а.с.17 к/п том №1), згідно якої два фрагменти тканини зі слідами РБК,які були вилучені під час проведення огляду місця події від 17.02.2025р. визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області;

- даними висновку судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_6 №10-12/409-ДМ/25 від 03.05.2025р. (а.с.52-57 к/п том №1), згідно якого при судово-медичній експертизі трупа були встановлені на ньому наступні тілесні ушкодження:

- голови: черепно-мозкова травма (синці в правій скроневій ділянці, на правій вушній раковині, праій лобній ділянці, правій навколо очній ділянці, правій виличній ділянці, спинці носа, правій щоці, в проекції гілки нижньої щелепи, лівій скроневій ділянці, лівій навколо очній ділянці та лівій виличній ділянці, в проекції кута лівої гілки нижньої щелепи та на підборідді зліва; садна на тлі вказаних синців в скроневій ділянці справа, в лобній ділянці справа, верхній повіці правого ока, в скроневій ділянці зліва; крововиливи у м`які покрови голови в лобній ділянці справа, правій скроневій ділянці, лівій скроневій ділянці в проекції вище зазначених синців; крововиливи в скроневі м`язи; крововилив під твердою мозковою оболонкою в лівій скроневій ділянці,ділянці основної кістки та правій скроневій ділянці об`ємом близько 150 мл; крововиливи під м`які мозкові оболонки і в тканину головного мозку в правій скроневій частці, в лівій лобній частці по конвекцитальній та базальній її поверхні, в лівій скроневій частці; травматична екстракція 1-3 зубів на верхній щелепі справа);

- тулуба: тупа травма тулуба (синці на передній поверхні грудної клітки справа в проекті ребра по середній ключичній лінії; крововиливи в підшкірну жирову клітковину та грудні м`язи в проекції вище зазначених синців; переломи ребер справа 3-5 ребер по середній ключичній лінії зліва 2 ребро зліва по середній ключичній лінії; садно в проекції правового сідничного горба; крововилив на слизовій піхви); також виявлені множинні садна в ділянці попереку в проекції поперекових хребців, проекції крижової кісти, ділянці клубових кісток;

- верхніх кінцівок: тупа травма верхніх кінцівок (чисельні синці на верхніх кінцівках);

-нижніх кінцівок: тупа травма нижніх кінцівок (чисельні синці та садна на нижніх кінцівках).

Причиною смерті ОСОБА_6 стала закрита черепно- мозкова травма, що супроводжувалася ушкодженням м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку та призвела до гострого порушення мозкового кровообігу.

Вказана закрита черепно-мозкова травма утворилася за життя, в період часу, що обчислюється першими хвилинами першими десятками хвилин, про що свідчать макро- та мікроскопічні характеристики крововиливів у м`які тканини, під оболонки та тканину головного мозку.

Закрита черепно-мозкова травма утворилася від неодноразової ударної дії (дій) тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, з достатньою силою, який (які) не відзеркалив своїх індивідуальних особливостей травмуючої поверхні.

За ступенем тяжкості п.4.8, п.2.1.2., п.2.1.3. (г) (Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказ міністерства охорони здоров?я України від 17.01.1995р ) вищевказана травма носить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критеріями небезпеки для життя.

Крім того, вищевказані травма тулуба утворилася за життя, в період часу, що обчислюється першими хвилинами першими десятками хвилин, про що свідчать макро- та мікроскопічні характеристики крововиливів у м`які тканини, під оболонки та тканину головного мозку, які за ступенем тяжкості п.4.8, п.2.2.1. - 2.1.3 (Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказ міністерства охорони здоров?я України від 17.01.1995р ) носять ознаки тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ ТЯЖКОСТІ.

Вищевказані травми верхніх та нижніх кінцівок утворилася за життя, незадовго до настання смерті або в процесі її настання в агональном періоді від ударно-ковзаючої дії, ковзаючої дії або внаслідок тертя, тупого предмета (предметів) або такої самої дії тіла об предмет, які за ступенем тяжкості носять ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ, встановлених при огляді трупа на місці пригоди, які зазначені у протоколі огляду місця події від 17.02.2025 року, смерть ОСОБА_6 наступила у період часу не менше ніж за 20-24 години до початку огляду її трупа на місці пригоди.

При експертизі крові трупа ОСОБА_6 встановлено, що її кров належить до групи О з ізогемаглютиніном анти-А та анти В.

-даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.09.2025 року (а.с.232-234 к/п том №1),згідно яких будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 - 27/100, ОСОБА_9 -15/100, ОСОБА_10 - 15/100 та ОСОБА_11 - 15/100 часток;

-даними протоколу огляду предмету від 10.09.2025 року (а.с. 225-231 к/п том №1), згідно якого слідчий провів огляд оптичного диску з файлами, який вилучений в ході тимчасового доступу до інформації мобільного оператора ПрАТ «Київстар». Так, в ході огляду інформації, отриманої від оператора мобільного зв`язку відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 встановлено, що зазначений номер телефону у період з 16.02.2025 року по 17.02.2025 року перебував в зоні покриття вишок зв`язку мобільного оператора ПраТ «Київстар» на території м. Харкова, а саме у районі Новоселівки, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього за участю підозрюваної ОСОБА_4 від 18.09.2025р. (а.с.241-246 к/п том№1), де остання у присутності захисника ОСОБА_5 , понятих, лікаря СМЕ, слідчого показала та розказала про обставини скоєного нею кримінального правопорушення, розкрила механізм нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_4 повідомила, що 16.02.2025 року вона та ОСОБА_6 перебували за місцем їх спільного мешкання. Приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 погодувала ОСОБА_6 у неї в кімнаті та остання лягла спати. Через деякий час ОСОБА_4 , повернувшись до кімнати помітила, що ОСОБА_6 почала метушитися, намагалась встати з ліжка, поводилась збуджено. В цей час, ОСОБА_4 перебуваючи в положенні стоячи, правим боком по відношенню до ОСОБА_12 , яка перебувала в положенні лежачи на дивані з при піднятим тулубом (намагалась встати), хаотично, з агресією, навідмаш, нанесла не менше 5 ударів ребром долоні правої руки в область голови ОСОБА_6 з лівої та правої сторони. Також ОСОБА_4 додала, що в момент нанесення ударів ОСОБА_6 вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння, відчувала агресію по відношенню до потерпілої та хаотично, не розраховуючи сил, наносила удари по голові матері, які на її думку, стали причиною смерті ОСОБА_6 ;

- даними протоколу за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 27.08.2025 року (аудіо- відео контроль ОСОБА_4 ) разом із електронними носіями інформації(а.с. 5-10 к/п том №2) згідно яких, 17.07.2025 року о 19: 27 год. ОСОБА_4 знаходиться за адресою мешкання: АДРЕСА_1 та веде діалог сама із собою ,в ході якого повідомляє, що 16.02.2025 приблизно в обідній час вона, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась у кімнаті своєї матері ОСОБА_6 , після чого нанесла їй близько 10 ударів долонею правої руки в область обличчя голови ОСОБА_6

- даними висновку судово-медичної експертизи №10-14/50/409-ДМ/25 від 26.09.2025р. (а.с.15-21 к/п том №2), яка повністю підтверджує висновки судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_6 №10-12/409-ДМ/25 від 03.05.2025р.

Разом з тим, експертом встановлено, що показання підозрюваної ОСОБА_4 , які вона повідомила в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, щодо механізму спричинених тілесних ушкоджень, що виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 , а саме голови (закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася ушкодженням м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку).

Враховуючи характер, локалізацію та кількість встановлених при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 ушкоджень, утворення їх при падінні з висоти власного зросту малоймовірне;

-даними висновку судово-імунологічної експертизи №14-12/3067-Дм/25 (а.с. 26-27 к/п том №2), згідно яких кров від трупа ОСОБА_6 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти -А і анти-В.

На фрагменті тканини «І» в об`єктах №1, 2 та в об`єкті №4 фрагмента тканини «ІІ», знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров на цих об`єктах належить до групи О з ізогемаглютинінами анти -А і анти-В, походження якої від потерпілої ОСОБА_6 не виключається.

На фрагменті тканини «І» в об`єктів №3 мається кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином можна вважати, що кров в цьому об`єкті належить до групи О з ізогемаглютинінами анти -А і анти-В, походження кої від потерпілої ОСОБА_6 не виключається;

-даними висновку судово-психіатричної експертизи №605 від 23.09.2025 року (к/п а.с 32- 35 том №2), згідно якого ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 виявляла ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебувала в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи та аналізуючи зібрані у справі та досліджені судом докази, за відсутності жодної із передбачених КПК України обставин для визнання вказаних доказів недопустимими, як то істотних порушень прав і свобод обвинуваченої, гарантованих Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування, суд визнає їх належними, допустимими та достатніми в їх сукупності для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, її показання, надані в ході допиту в якості обвинуваченої, суд розцінює як намір ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, наведених вище.

Так , у відповідності до частини 2 статті 121 КК України відповідальність для винного настає за скоєння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу винуватого, необхідно зважати на сукупність всіх обставин вчиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, характер поранень, заподіяних потерпілим, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 28.05.2015 року № 5-25кс15, в разі якщо особа, цілеспрямовано завдаючи удару, не конкретизує у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому, то в цьому випадку така особа діє з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона хоча й бажає заподіяти або свідомо припускає можливість заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості ступеня тяжкості цієї шкоди - у таких випадках винувата особа має відповідати за фактично отриманий результат (заподіяну шкоду).

Таким чином, відповідальність за ст.121 КК України настає й у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Безпосередньо ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового слідства не заперечувала факту нанесення ОСОБА_6 не менше 5 ударів ребром долоні правої руки в область голови ОСОБА_6 з лівої та правої сторони, однак зазначала, що у неї не було умислу завдавати потерпілій тяжких тілесних ушкоджень,які спричинили її смерть.

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 разом зі своєю матір`ю- потерпілою ОСОБА_6 ,1954р.н. з осені 2022 р. проживали удвох у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Остання через свій похилий вік мала розлади психічного здоров`я, страдала на деменцію, потребувала постійного стороннього догляду. Через побутові суперечки між донькою та матір`ю траплялися конфлікти. 16.02.2025р. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували удвох за місцем їх спільного мешкання. ОСОБА_4 зранку вжила приблизно 300 грам горілки та перебувала в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №605 від 23.09.2025 року,що спровокувало її подальшу агресію по відношенню до потерпілої та протиправну поведінку.

В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 пояснила та показала, що 16.02.2025р. біля 12 год. перебуваючи в положенні стоячи, правим боком по відношенню до ОСОБА_12 , яка перебувала в положенні лежачи на дивані з припіднятим тулубом (намагалась встати), відчуваючи агресію, хаотично, навідмаш, нанесла не менше 5 ударів ребром долоні правої руки в область голови ОСОБА_6 з лівої та правої сторони.

Відповідно до висновкусудово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_6 №10-12/409-ДМ/25 від 03.05.2025р., причиною смерті ОСОБА_6 стала закрита черепно- мозкова травма, що супроводжувалася ушкодженням м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку та призвела до гострого порушення мозкового кровообігу. яка утворилася від неодноразової ударної дії (дій) тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, з достатньою силою, який (які) не відзеркалив своїх індивідуальних особливостей травмуючої поверхні за життя потерпілої, в період часу, що обчислюється першими хвилинами першими десятками хвилин, про що свідчать макро- та мікроскопічні характеристики крововиливів у м`які тканини, під оболонки та тканину головного мозку.

Такий характер заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень та їх локалізація,з урахуванням встановлених обставин нанесення ОСОБА_4 ударів рукою, на переконання суду, вказують на те, що вказані удари не були випадковими, з метою спонукати якимось-чином потерпілу лягти на диван та не вставати з ліжка, а навпаки - цілеспрямованими, оскільки завдавалися з застосуванням певної фізичної сили в область обличчя та скроневої частини голови потерпілої, тобто у місце, де розташовані життєво важливі органи останньої, яка через свій вік та безпорадний стан не мала можливості захищатися, чим спричинила їй тяжкі тілесні ушкодження. З огляду на висновки експерта щодо наявності мінімально необхідних умов для заподіяння таких тілесних ушкоджень, фактично виключає можливість характеризувати дії обвинуваченої як необережні та свідчать виключно про наявність прямого умислуна заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю (в тому числі яким могло бути і тяжке тілесне ушкодження).

При цьому, суд критично ставиться до версії обвинуваченої ОСОБА_4 щодо можливості утворення у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень від власного падіння на підлогу через прогресування наявного захворювання та вважає ці пояснення недостовірними, оскільки вони суперечать висновку судово-медичної експертизи №10-14/50/409-ДМ/25 від 26.09.2025р., згідно яких, враховуючи характер, локалізацію та кількість встановлених при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 ушкоджень, утворення їх при падінні з висоти власного зросту є малоймовірним.

Таким чином, враховуючи висновки судово-медичних експертиз, покази самої обвинуваченої, наданих нею під час проведення слідчого експерименту, локалізацію спричинених ушкоджень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій , бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, однак не передбачала, що наслідком таких дій може бути смерть її матері, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Окрім того, з показів самої обвинуваченої слідує, що лише зранку наступного дня після інкримінованих їй подій, вона помітила, що мати не просинається, що на думку суду, вказує на безвідповідальне ставлення обвинуваченої як до вчиненого нею діяння, так і до його наслідків. Окрім того, на безвідповідальне та байдуже ставлення ОСОБА_4 до наслідків своєї поведінки та відсутності намірів усунути негативні явища, спричинені її діями, вказує той факт, що після спричинення ОСОБА_6 життєво небезпечних тілесних ушкоджень, обвинувачена вчасно не вжила заходів до надання медичної допомоги, не викликала карету швидкої допомоги тощо, проте продовжила займатися власними побутовими справами.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину та кваліфікує її дії за ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивчення особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тяжких захворювань, інвалідності немає, заміжня, немає будь-яких осіб на утриманні, не працює, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, не встановлено.

При цьому суд не може визнати обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченої у відповідності до п.1 ч.1 ст.66 КК України- щире каяття, оскільки під поняттям «щире каяття» як пом`якшуючої обставини розуміють обставину, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.

Між тим, показання ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження свідчать про те, що вона не визнає всіх встановлених судом фактичних обставин справи, за таких обставин є формальною вказівка обвинуваченої на визнання своєї вини. Зазначене явно не свідчить про щире каяття обвинуваченої, а вказує лише на її намагання таким чином пом`якшити собі покарання.

Обставинами, які відповідно до п.п. 6, 6-1,13 ч.1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким умисним злочином, дані про особу винної, факт невизнання ОСОБА_4 своєї вини та відсутність з її сторони щирого каяття у вчиненому, наявність трьох обтяжуючих покарання обставин - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на строк 07 років 6 місяців.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судовим розглядом не встановлено. Цивільний позов не заявлено.

Оскільки по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке вона повинна відбувати реально, до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду негайно.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши її під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку - з 07.11.2025 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 2 фрагменти тканини зі слідами РБК, речі з трупа ОСОБА_6 , зразки волосся, нігтів, презерватив, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - знищити (к/п а.с. 17, 45).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченій, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1