Провадження № 1-кп/524/326/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0002679 від 11.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, неодноразово притягуваного до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 є колишнім чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Упродовж 20212025 років ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, систематично вчиняв щодо колишньої дружини ОСОБА_4 фізичне та психологічне домашнє насильство, яке полягало в нецензурній лайці, образах, приниженні гідності, погрозах фізичною розправою, ударах, що призвело до накопичення переживань пригніченості, тривожного очікування, напруги, почуттів приниженої гідності та образи, зниження та нестійкості настрою, істотних психологічних (моральних) страждань, погіршення соціального функціонування та якості життя потерпілої.

Вказані обставини підтверджуються висновком судово-психіатричної експертизи № 690 від 17.11.2025, а також численними постановами Автозаводського районного суду м. Кременчука про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (від 09.08.2021, 06.10.2021, 16.01.2023, 08.02.2023, 20.02.2024, 19.12.2024, 09.01.2025, 15.01.2025, 22.07.2025).

З 12.12.2023 ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку в Кременчуцькому РУП ГУНП в Полтавській області як «кривдник». На момент розгляду справи ОСОБА_5 проходить програму для кривдників (програму корекції поведінки кривдників), що підтверджується довідкою відповідного органу/закладу.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Крім цього, 05.12.2024 приблизно о 15:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Жаннет», що розташований за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, буд. 54, виявив на столі мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M15 5G» 4/128 GB, IMEI НОМЕР_1 , IMEI №2 НОМЕР_2 , який належав його колишній дружині ОСОБА_4 .

У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії непомітні для інших, таємно заволодів зазначеним мобільним телефоном.

З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, зокрема здав його до ломбарду ПТ «Нікітіч і компанія» за договором застави № від 10.12.2024.

Вказаними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 7 649,77 грн (згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-24/21987-ТВ від 23.12.2024).

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що взяв телефон дружини для зв`язку, оскільки йому потрібен був телефон, у нього тоді не було грошей, вони посварилися, він пішов і взяв телефон. Потім здав його в ломбард, бо були потрібні гроші. Згодом приніс телефон назад з ломбарду на папірці (квитанції) і пропонував викупити разом, оскільки залишився телефон. Він визнав, що телефон належить дружині, він не мав дозволу на те, щоб його брати, не ставив її до відома, розпорядився чужим майном на власний розсуд і отримав гроші. Щодо домашнього насильства пояснив, що 27 листопада 2025 року в магазині «Жаннет» справді були нецензурна лайка та погрози, але «дівчина звикла», висловив дуже сильний жаль, що так вийшло, бо це неправильно. На питання про примирення відповів, що не може сказати, що примирився, нехай скаже вона. Загалом просив суворо не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 дала такі показання -у грудні 2024 року ОСОБА_5 , будучи випившим, прийшов до неї на роботу. Поки вона обслуговувала покупців, вийшла в торговий зал, ОСОБА_6 взяв її телефон і пішов з магазину. Телефон був чистий, без акаунтів, вона планувала перенести дані . Коли вона закінчила роботу, телефону вже не було. Щодо домашнього насильства пояснила, що постійно, коли він сильно вип`є, приходить, принижує, обзиває, все це відбувається на вулиці, на людях, у магазині чи вдома, в стані сильного алкогольного сп`яніння. У тверезому стані так себе не поводить. Матеріальні збитки відшкодовані повністю, претензій матеріального характеру немає. Вони наразі спілкуються. На питання про міру покарання покладається на розсуд суду. На суворому покаранні не наполягала.

Під час судового розгляду судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , та дослідженням характеризуючих матеріалів, оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінальних правопорушень та їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуті ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта за ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України, визнаються судом доведеним, вони ніким не оспорюються, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

за систематичним вчиненням фізичного та психологічного насильства щодо колишньої дружини за ст. 126-1 КК України; за таємним викраденням мобільного телефону в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_5 вчинив умисні нетяжкий та тяжкий злочини , не працює, раніше не судимий, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, перебуває на профілактичному обліку як кривдник, наразі проходить програму для кривдників (програму корекції поведінки), шкоду потерпілій відшкодував повністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, проходження програми для кривдників, що свідчить про намір змінити поведінку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах .

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисні нетяжкий та тяжкий злочини , раніше не судимий, проходить програму корекції поведінки кривдників, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення у разі призначення йому покарання в межах санкцій ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України.

Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, зважаючи на обставини самих правопорушень, думку прокурора, який у судових дебатах вказував про можливість досягнення мети покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, повне відшкодування матеріальної шкоди, вік обвинуваченого, стан здоров`я та проходження програми для кривдників, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Підстави до застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Оскільки обвинувачений з`являється на виклики до суду та не ухиляється від нього, за відсутності відповідних клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав до застосування запобіжних заходів до обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, розмір яких складає 1 591 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) роки;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 1 591 грн 80 коп. (Одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 80 копійок).

Речові докази: оптичні диски з відеозаписами допиту потерпілої від 27.11.2025 та від 03.12.2025 зберігати в матеріалах кримінального провадження; договір застави № від 10.12.2024 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_7