Провадження № 1-кп/127/754/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 16 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщівці, Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він, 16.03.2025, приблизно о 19 год. 53 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВА3-111730», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в лівій смузі руху, по вул. Барське шосе в м. Вінниці, в напрямку вул. Хмельницьке шосе, біля електричної опори № 9, в порушення вимог п. 12.4 ПДР України, а саме «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», свідомо перевищивши дозволену швидкість руху в населеному пункті (приблизно 65 км/год.), в зв`язку із чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку, при виявленні небезпеки для його руху, в порушення вимог п 12.3 Правил дорожнього руху України, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча повинен був і мав технічну можливість це зробити, внаслідок чого з необережності, що виразилося кримінальною протиправною самовпевненістю, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину поза розміткою пішохідного переходу, рухаючись справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Сполучна травма тіла : закриті переломи кісток тазу - нижньої гілки правої лонної, тіла та верхньої гілки лівої лонної, садна кистей та ділянок колінних суглобів», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення, і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, але за своїм характером такі, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи - «...В даній дорожній обстановці, водій автомобіля марки «ВА3-111730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом екстреного гальмування, з зупинкою автомобіля марки «ВАЗ-111730» реєстраційний номер НОМЕР_1 , до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Максимально допустима безпечна швидкість руху автомобіля марки «ВА3-111730» реєстраційний номер НОМЕР_2 , за заданих дорожніх умов та видимості елементів проїзної частини складає 119,1...123, 6 км/год. В діях водія автомобіля марки «ВА3-111730» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля марки «ВА3-111730» реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху у країни, де зазначено, що:

п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;

Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав та суду повідомив, що він примирився з потерпілою, вибачився за скоєне, відшкодував завдану шкоду, в зв`язку з чим просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 суду повідомила, що із обвинуваченим вони примирилися, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає. Подала клопотання про закриття провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку щодо наявності підстав для задоволення клопотання, враховуючи те, що потерпілий та обвинувачений стверджують про примирення між ними. Разом з тим просив вирішити питання про речові докази та судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступних висновків.

В інтересах малолітньої потерпілої, з метою запобігти можливості заподіяння шкоди дитині, її здоров`ю та моральному стану, діючи в інтересах дитини, суд вважає за недоцільне участь дитини в провадженні та враховує думку її законного представника - матері, як належне відображення позиції потерпілої у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, що передбачено ст. 285 КПК України.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно вимоги про судимість обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином.

Таким чином, ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим, та може бути звільнений від кримінальної відповідальності при умові відшкодування завданих ним збитків та усунення заподіяної шкоди.

З доказів у справі та свідчень законного представника потерпілої судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 завдану шкоду відшкодував, потерпіла претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має. Наведене переконує суд у тому, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності з підстав зазначених у клопотанні.

Відповідно ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченому судом роз`яснено наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності, в тому числі і цивільно-правові, які ОСОБА_4 зрозумілі. При цьому ОСОБА_4 , після роз`яснення вказаних наслідків, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, наполягав на задоволенні заявленого клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи думку законного представника потерпілої - матері, яка просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, зазначила, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, та те, що обвинувачений в судовому засіданні також просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальну справу з підстав його примирення з потерпілою, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання підлягають задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України.

Постановою слідчого від 16.03.2025 року автомобіль марки «ВАЗ-111730», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30/32, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025 року на вищевказаний речовий доказ накладено арешт.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України, а судових витрат у справі, сума яких підтверджена додатками до висновків експертиз, - на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. 285, 286, 288, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту та законного представника потерпілої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000515, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2025 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 7576,90 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025 року на майно скасувати.

Речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні, а саме автомобіль марки «ВАЗ-111730», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30/32 повернути безоплатно власнику.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: