Справа № 447/659/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/370/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 000467 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 13.03.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, без визначення місця реєстрації, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого востаннє 25.10.2023 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі,

у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.309, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.4 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 13.03.2025, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 186 КК України та призначено покарання за:

ч.1 ст. 357 КК України 3 роки обмеження волі ;

ч.2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі;

ч.4 ст. 185 КК України 6 років позбавлення волі;

ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 186 КК України 6 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу - залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з часу його фактичного затримання, тобто з 03 травня 2023 року.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ТОВ «АТБ-маркет» завдану шкоду в сумі 2898 гривень 62 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 8858,74грн.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати та розібратися у справі, оскільки він частково не погоджується з кваліфікацію злочину по ч.4 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України. Вважає, що був не грабіж, а таємне викрадення. Просить зробити запит у «ПриватБанк» з метою отримання роздруківки по рахунках та знятті коштів, щоб фактично довести, які суми ним було знято, бо вважає, що набагато менше зняв. Відтак є можливість застосувати до нього ст. 74 КК України, у зв`язку із внесеними змінами щодо кримінальної відповідальності за ст. 186 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 31.01.2023, близько 15:00 год., перебуваючи на автодорозі сполученням смт. Розділ, Стрийського району Львівської області та с. Дуброва, Стрийського району Львівської області (точні координати згідно Google Maps 49.463828,24.071680), виявив та підняв (придбав) із землі на узбіччі дороги таблетку блідо-рожевого кольору. Усвідомлюючи, що це психотропна речовина МДМА (3,4-метилендіоксиметамфатамін), оскільки неодноразово вживав її, обіг якої заборонено відповідно до списку №2 особливо небезпечних психотропних речовин Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, взяв із собою та помістив у кишеню, тим самим незаконного придбавши таку та зберігав для власного вживання без мети збуту. Таблетка блідо-рожевого кольору містить МДМА (3,4-метилендіоксиметамфатамін), котрий віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса МДМА (3,4-метилендіоксиметамфатамін) становить 0,1619 грам. 31.01.2023 о 15:45 год. працівниками ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області розпочато огляд місця події на автодорозі сполученням смт. Розділ, Стрийського району Львівської області та с. Дуброва, Стрийського району Львівської області (точні координати згідно Google Maps 49.472326,24.067707), в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав зіп-пакет, у якому знаходилась таблетка блідо-рожевого кольору.

Крім цього, ОСОБА_6 12.04.2023, близько 10:30 год., перебуваючи на з`їзді з автодороги смт. Розділ, Стрийського району Львівської області (точні координати згідно Google Maps 49.4626685 24.0751044), виявив, підняв (придбав) із землі на узбіччі дороги кристалічну речовину білого кольору. Усвідомлюючи, що це наркотичний засіб, метадон, оскільки неодноразово його вживав, обіг якого обмежений, відповідно до списку №1 таблиці II Наркотичні засоби, обіг яких обмежено, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, взяв із собою та помістив у кишеню, тим самим придбавши та зберігши таку для власного вживання без мети збуту. У кристалічній речовині білого кольору міститься метадон, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса метадону становить 0,3460 грам.

Крім того, ОСОБА_6 25.04.2023, о 10:53 год., перебуваючи на автодорозі сполученням смт. Розділ, Стрийського району Львівської області та с.Дуброва, Стрийського району Львівської області (точні координати згідно Google Maps 49.46555 24.06912), виявив, підняв (придбав) із землі на узбіччі дороги подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору. Усвідомлюючи, що це особливо небезпечний наркотичний засіб, канабіс, оскільки неодноразово його вживав, обіг якого заборонений, відповідно до списку №1 таблиці І Особливо небезпечну наркотичні засоби, обіг яких заборонено, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, взяв із собою та помістив у кишеню, тим самим придбавши та зберігши таку для власного вживання без мети збуту. Подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є канабісом, котрий віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 9,23 грам.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи раніше судимим 03.06.2022 року вироком Сарненського районного суду Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України, незаконно придбав та зберігав психотропні та наркотичні речовини без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.309 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 23.12.2022 у період часу з 11:00 год. по 12:00 год., перебуваючи у приміщенні Новороздільської ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 ім. А. Гергерта, що знаходиться по вул. Володимира Винниченка, 35 у м. Новий Розділ, Стрийського району Львівської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, а також у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, долаючи перешкоду у вигляді незамкнених дверей, на яких наявна вивіска «Заступник директора», проник у приміщення кабінету вищевказаного навчального закладу, звідки викрав барсетку ОСОБА_9 , та покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, витягнув та викрав із вказаної вище барсетки банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_6 викрав документи (банківську картку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , 23.12.2022, о 12:55 год., перебуваючи у магазині ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД», що по проспекту Т. Шевченка, 30а у м. Новий Розділ Львівської області, керуючись прямим умислом на заволодіння чужим майном, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, переконавшись що за його діями не спостерігають особи, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, викрав із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошові кошти в сумі 6478,00 грн., шляхом зняття готівки та розрахунку за придбаний товар, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього ОСОБА_6 , 23.12.2022, о 13:15 год., перебуваючи у магазині ТзОВ «АТБ-Маркет», що по вул. В. Стуса, З у м. Новий Розділ Львівської області, керуючись прямим умислом на заволодіння чужим майном, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, переконавшись що за його діями не спостерігають особи, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, викрав із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошові кошти в сумі 5434,00 грн., шляхом зняття готівки та розрахунку за придбаний товар, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 повторно, в умовах воєнного стану, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, який встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, 13.03.2023, о 18:00 год., перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину №297 ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», що по проспекту Т. Шевченка, 30а у м. Новий Розділ Львівської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, а також у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажа зазначеного вище магазину одну упаковку риби Сьомги Премія слабосолона нарізка, вагою 0,100 грам, вартістю 141,48 грн. без ПДВ та одну ковбасу Премія Брауншвейгська с/к/в/с в/с ДСТУ, вагою 0,371 кг, вартістю 165,61 грн без ПДВ., тобто на загальну суму 307,09 грн без ПДВ., які заховавши собі під куртку, направився до виходу магазину №297 ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». На виході із зазначеного вище магазину ОСОБА_6 був виявлений працівником магазину ОСОБА_10 , який з метою припинення незаконних дій ОСОБА_6 намагався його зупинити, не зважаючи на це, останній продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи що його дії помічені, почав втікати з приміщення магазину №297 ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на відстані близько 200 м від вказаного магазину був зупинений громадянином ОСОБА_11 , який також усвідомив протиправні дії ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, із правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційні вимоги обвинуваченого, міркування прокурора ОСОБА_7 про залишення без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.124 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.

Слухання справи в суді першої інстанції було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції наголосив, що, на його думку, суми коштів, які були списані з банківських карток є значно меншими, а тому його дії за ч.4 ст. 185 КК України слід переглянути, зменшити та по цим епізодам закрити провадження у зв`язку з декриміналізацією. Крім того обвинувачений вважає, що за епізодом, який йому кваліфікували як грабіж, насправді було таємне викрадення, тобто крадіжка і про це говорили свідки.

В суді апеляційної інстанції було детально з`ясовано всі обставини справи та не знайдено підтвердження апеляційним вимогам обвинуваченого.

Так в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.309, ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, розкаявся та просив суворо не карати.

Щодо епізоду за ч.2 ст.15- ч.4 ст.186 КК України вину визнав частково, вважав, що кваліфікація його дій невірна, оскільки він вчинив крадіжку продуктів харчування, а не грабіж.

Суд першої інстанції дійшов переконання про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.309, ч.4 ст.185 КК України, доведена та враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочинах, беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

У подальшому судом першої інстанції було продовжено судовий розгляд справи стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 , по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.186 КК України, оскільки по даному епізоду вина не була визнана, через незгоду з кваліфікацією його дій як грабіж.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_6 судом першої інстанції його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.186 КК України, підтверджена зібраними по справі та дослідженими в суді доказами. Зокрема показами свідків та письмовими доказами:

Протокол огляду місця події від 13.03.2023 року ( огляд приміщення магазину №297 ТОВ « Сільпо», по пр. Шевченка, 30а м. Новий Розділ, Львівської області) та фото таблиця до нього, в якому зафіксовано місцезнаходження товару, які вилучені охоронцем магазину у ОСОБА_13 .

Довідкою про вартість товару, викраденого в магазину №297 ТОВ «Сільпо-Фуд» станом на 13.03.2023 року, з якої вбачається, що вартість сьомги марки «Премія» слабо солена нарізна 141,48 гривень без ПДВ№ вартість ковбаси Премія Брауншвейгська становить 446,41 грн. за 0,371 кг.

Актом прийому товару від 05.03.2023 року, 10.03.2023 та 12.03.2023 року яких вбачається, що мазанин ТОВ «Сільпо-Фуд» отримав продукцію, зокрема рибу Сьомга Премія слабосолена, в кількості 5 шт., вартістю 707,40 грн. без ПДВ; ковбасу Премія Брауншвейгська, в кількості 3.011 на суму 1344,15 грн. без ПДВ; форель Премія холодного копчення в кількості 8 шт., вартістю 1277,28 грн. без ПДВ; Сьомга Повна Чаша слабо солена в кількості 6 шт. вартістю 723,12 грн. без ПДВ.

Протоколом огляду документа від 14.03.2023 року, з якого вбачається що слідчою оглянуто документи, які надані ОСОБА_14 , зокрема довідку про вартість товару в магазині №297 ТОВ « Сільпо-Фуд» станом на 13.03.2023 року та акти прийому товару від 12.03.2023.

Протоколом огляду відео від 28.03.2023 року, з якого вбачається що оглянуто диск із логотипом «MEDIA» DVD-R GB 4.7. на якому поміщено 16 файлів-відео та 16 фотозображень, на яких зображені вітрини магазину та зафіксовано, як чоловік у синій курточці іде між торговими рядами, бере продукти та ховає собі за курточку, проходить поміж каси не розрахувавшись за товар. Представник потерпілого ОСОБА_15 повідомила, що в особі яка здійснила крадіжку вона впізнала чоловіка на прізвище ОСОБА_16 ;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.04.2023 року за участю свідка ОСОБА_10 , який розповів про те, як здійснював заходи щодо затримання ОСОБА_17 який без оплати вибіг з магазину з продуктами;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.04.2023 за участю свідка ОСОБА_11 , який показав, як біг за ОСОБА_18 та місце де його зупинив та затримав, і як останній викидав вкрадений товар.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.04.2023 року за участю свідка ОСОБА_19 , яка вказала, що перебувала на касі. Повз неї пройшов чоловік і спрацювала сигналізація, і вона побачила чоловіка у синій курточці, який тікав через приміщення пі церії.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.04.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_17 , який показав, які товари брав у магазині, як проходив повз касу і спрацювала сигналізація. Ствердив, що хтось кричав « Стій». Підозрюваний розповів, яким шляхом біг та як його затримали на вулиці. До вказаного протоколу долучено фотографії.

Таким чином в суді першої інстанції підтверджено дії ОСОБА_6 про вчинення закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, із правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 186 КК України відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованим.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Зазначені вимоги судом першої інстанції були виконані у відповідності до чинного законодавства.

Колегія суддів наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 визнавши вину скоєнні кримінальних правопорушень, за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 185 КК України та погодившись на розгляд справи у спрощеному поряду, передбаченому ч.3 ст. 349 КК України, позбавив себе права на перегляд вироку по фактичним обставинам справи, в тому числі і по епізодах за ч.4 ст.185 КК України, зокрема в перевірці даних з банківських виписок по сумах знятих та списаних за придбаний товар.

Тобто по даних статтях обвинувачений мав право в апеляційній скарзі ставити питання про скасування чи зміну вироку лише по мірі покарання, а не по фактичних обставинах справи.

Щодо апеляційних вимог обвинуваченого, зокрема по кваліфікації його дій, за ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 186 КК України, то такі не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Покликання ОСОБА_6 , що свідки казали про крадіжку, а тому він вважає, що саме крадіжку він вчинив, а не грабіж, то таке твердження є безпідставним та суперечить чинному законодавстві.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 , за ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 186 КК України, є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Чинний Кримінальний кодекс України визначає крадіжку (ст. 185 КК) як таємне викрадення чужого майна. Натомість грабіж, відповідно до ст.186 кодексу - це відкрите викрадення чужого майна. Тобто ці склади злочинів відрізняються за способом їх учинення.

Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна в присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності, володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання.

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

Отже, розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити саме зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Суд першої інстанції врахував, що відповідно до досліджених доказів, дії ОСОБА_6 , розпочалися як таємне заволодіння чужим майном. Однак, коли його було виявлено касиром і охороною магазину, через спрацювання датчика сигнальної системи, то дії ОСОБА_6 , який почав тікати з товаром, стали носити відкритий характер, тобто вони переросли в грабіж.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_6 по епізоду від 13.03.2023 року в приміщення торгівельного залу магазину №297 ТОВ « СІЛЬПО-ФУД» що по пр. Шевченка, 30а, у м.Новий Розділ, були розпочаті як крадіжка, проте в подальшому були виявлені свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які почали кричати, намагаючись зупинити ОСОБА_6 , однак останній намагався втекти з викраденим майном і лише зрозумівши, що не встигне з ним втекти, викинув викрадене майно, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.15 - ч. 2 ст.186 КК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченому покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Згідно зч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував вимоги ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень; його ставлення до вчиненого та ступінь здійснення кримінально протиправного наміру; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, що у сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_6 .

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважав за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.357, ч.2 ст.309, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.4 ст.186 КК України в межах, установлених у санкціях вказаних статей, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.

При цьому було враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів., а також наявність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого - рецидив злочинів.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченому покарання у конкретному випадку не є надмірним за видом та розміром, а є виваженим, достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам призначення покарання, й відповідає меті покарання.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відтак істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження у суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим, а призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 13.03.2025 року яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 186 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: