ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3309/25

05 лютого 2026 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 02.02.2025, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Костопільського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, учасника бойових дій, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, Збройних Сил України, командира 3 відділення інженерної розвідки взводу інженерної розвідки інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , відзначеного почесним нагрудним знаком «Хрест хоробрих», нагородженого відзнакою «Хрест воїна-єгеря» І ступеня, орденом «За оборону рідної держави», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 02 лютого 2025 року, в темну пору доби, близько 20 год. 10 хв., діючи із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі Т1827 Костопіль - Яполоть, у напрямку від м. Костополя до с. Збуж, зі швидкістю не менше 42,4…53,0 км/год., на 9 км + 295 м вказаної автодороги, поблизу с. Велика Любаша Рівненського району Рівненської області, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у результаті яких загинув на місці події.

Порушення ОСОБА_5 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, водій ОСОБА_5 , порушивши Правила дорожнього руху, що спричинило тілесні ушкодження велосипедисту ОСОБА_7 , не вжив усіх можливих заходів для надання йому першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди і з метою уникнення відповідальності за скоєне, у порушення вимог пункту 2.10 Правил дорожнього руху, продовживши рух транспортного засобу, зник із місця події, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого, який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний стан та був зобов`язаний і мав змогу надати йому допомогу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав за фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті. При цьому показав, що 02 лютого 2025 року близько 20 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у напрямку із с. Мала Любаша в с. Збуж Рівненського району, в умовах поганої видимості та слизької дороги, не впоравшись із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який внаслідок удару впав на дорожнє покриття, ознак життя не подавав. Після цього він зупинився, але з транспортного засобу не виходив, за кілька хвилин продовжив рух, залишивши місце події. Доїхавши до с. Космачів Рівненського району, внаслідок отриманого шоку він втік у ліс та за кілька днів повернувся на військову службу. У вчиненому розкаюється, добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завдану моральну та матеріальну шкоду. Також вказав, що є військовослужбовцем та має намір продовжувати нести військову службу.

Потерпілий ОСОБА_4 під час судового розгляду показав, що 02 лютого 2025 року близько 21 год. йому зателефонували працівники медичного закладу та повідомили, що його батько ОСОБА_7 загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Йому відомо про те, що того вечора близько 20 год. його батько повертався із с. Жалин до м. Костопіль на велосипеді та ОСОБА_5 , керуючи втомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив на нього наїзд, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав травми, несуміні з життям, та помер на місці події. На даний час обвинуваченим йому відшкодовано завдану матеріальну та моральну шкоду, претензій до нього не має. Просив не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами, надати можливість продовжувати нести військову службу.

Суд, враховуючи те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши наслідки вчинення таких дій, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів у більшому об`ємі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого; ч. 1 ст. 135 КК України залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема те, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України, є нетяжким злочином, а також особу винного, його позитивну характеристику за місцем проживання та несення служби, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, учасник бойових дій, неодноразово нагороджений за бойові заслуги за захист і оборону Батьківщини, раніше не судимий, наявність обставин, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є його щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено.

При цьому суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, неодноразово нагороджувався за бойові заслуги за оборону України, має намір продовжувати нести військову службу, за характером виконання обов`язків військової служби потребує наявності права керування транспортними засобами, суд вважає за доцільне не позбавляти його такого права.

Разом із цим, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, повне визнання та усвідомлення ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому, а також те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, є учасником бойових дій, має намір продовжувати нести військову службу, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства та у відповідності до ст. 75 КК України вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не пред`являвся.

Питання про процесуальні витрати та долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ст. 100 КПК України.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 09 січня 2026 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці, до 09 березня 2026 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді цілодобового домашнього арешту та арешту майна підлягають скасуванню відповідно до вимог ст. 203, ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 286 КК України 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;

за ч. 1 ст. 135 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Продовжити ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, але не більше як на два місяці, з дня проголошення цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 31225 (тридцять одна тисяча двісті двадцять п`ять) грн. 48 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2025 року на автомобіль «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_8 , зареєстрована АДРЕСА_3 , який поміщено на зберігання на території ВП № 2 (м. Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_8 , який знаходиться на зберіганні на території ВП № 2 (м. Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_8 .

Поліс № 226362682 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, повернути страхувальнику - ОСОБА_9 .

Велосипед потерпілого ОСОБА_7 , який знаходиться на зберіганні на території ВП № 2 (м. Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Пластикову частину заднього крила велосипеда, пластикову частину уламку від автомобіля, частину склоочисника автомобіля, осип скла від автомобіля, взуття із трупа ОСОБА_7 , змиви на предмет виявлення слідів біологічного походження із керма, важель для перемикання передач, внутрішніх ручок усіх дверей автомобіля, змиви речовини бурого кольору із керма та частину скла із залишками речовини бурого кольору із внутрішньої частини переднього вітрового скла, недопалок, жестяну банку від енергетичного напою «NON STOP», спортивний рюкзак із мотошоломом «GEON», одяг ОСОБА_7 , які перебувають на зберіганні в СУ ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили знищити;

Паспорт громадянина України НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія НОМЕР_5 ОСОБА_5 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 ОСОБА_5 , два аркуші паперу із текстом ОСОБА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_5 ;

Одну куртку військового зразка піщаного кольору та одну куртку військового зразка типу «піксель», штани піщаного кольору, ремінь, кофту піщаного кольору, металеву запальничку, що належать ОСОБА_5 та перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1