Провадження № 1-кс/643/258/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0008587, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загребля, Малинського району, Житомирської області, громадянина України, розлученого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який на момент вчинення злочину перебував на посаді помічника гранатометника 2 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:

З представлених суду матеріалів вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008587 від 12.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізацією, перебуваючи на посаді помічника гранатометника 2 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , у порушення ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідного дозволу командування та поважних на те причин 02.09.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та до теперішнього часу, в умовах воєнного стану, незаконно перебуває поза межами місця проходження служби, проводячи час на власний розсуд.

12.12.2025 на адресу ОСОБА_6 скеровано повістки про виклик останнього на 15.12.2025, 16.12.2025 та 17.12.2025 із зазначенням контактних даних слідчого. Однак, за жодною з вказаних повісток останній не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, місце перебування останнього не відоме.

19.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини, військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. Місце перебування останнього не встановлене та підозрюваного оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 23.12.2025 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.01.2026 о 13 год. 30 хв. за адресою м. Харків, вул. Біблика, буд.61, затримано підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.191 КПК України.

27.01.2026 фактично затриманий ОСОБА_6 на підставі ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 23.12.2025, доставлений до Салтівського районного суду міста Харкова для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення, які підтверджуються зібраними під час кримінального провадження доказами, а також, про існування ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ст.177 ч.1 КПК України, у зв`язку з чим, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні факт залишення військової частини підтвердив, пояснив, що після лікування у госпіталі він потребував подальшої реабілітації та лікування, що у військовій частині йому надано не було. Зазначив, що був постійно на зв`язку із командиром, який надіслав йому поштою його особисті речі. Після залишення військової частини, йому було відомо, що за це є відповідальність, він не звертався до лікарів оскільки боявся, що вони повідомлять про це відповідні органи. Він самостійно пішов служити, бажає продовжити служити, але з урахуванням його стані здоров`я. Просив у задоволенні клопотання відмовити, у разі задоволення клопотання визначити мінімальний розмір застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала. Зазначила, що підозра необґрунтована, ризики, зазначені у клопотанні документально не доведені, ґрунтуються на припущеннях. Самовільного залишення частини з боку ОСОБА_6 не було, її підзахисний постійно перебував на зв`язку із командиром, бажає продовжити службу, добровільно пішов служити, але за станом здоров`я він не може бути на «0». Просила у задоволенні клопотання відмовити, а у разі задоволення визначити розмір застави у мінімальному розмірі з урахуванням особи її підзахисного.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Судом встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008587 від 12.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України., тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.ч.6, 7 ст.176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтована належними та допустимими доказами, факт ухилення останнього від органів розслідування підтверджується, в тому числі, ухвалою слідчого судді про надання дозволу на затримання останнього з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Причетність ОСОБА_6 до скоєних злочинів підтверджується наступними доказами: повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення; показаннями свідків з приводу обставин кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя, також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, відсутність соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійшов висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому суд доходить переконання, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних прав та обов`язків, не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Разом з цим, згідно вимог ч.7 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Так, прокурором у судовому засіданні не надано переконливих доказів виключності цієї справи для суспільства, тому слідчий суддя не знаходить підстав для призначення розміру застави поза межами розміру, визначеного ст.182 КПК України.

Суд приходить до переконання, що з урахуванням особи підозрюваного, його соціальних зав`язків та фінансового стану, розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також забезпечити його належну процесуальну поведінку, має бути призначений у розмірі, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 66 560, 00 грн. (3328, 00 х 20 = 66 560, 00 грн).

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначеніст.194 КПК України.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст.176-178,182-184,186,193-194,196,197,376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 12.30 години 26.01.2026.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 12.30 години 26.03.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят), 00 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 27.01.2026 у справі № 643/22998/25 (провадження 1-кс/643/258/26) стосовно ОСОБА_6 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави, обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися з місця перебування (визначеного місця несення служби) без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця перебування у військовій частині;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 29.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1