1Справа № 335/2108/22 1-кп/335/130/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001279 від 16.05.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, розлучений, пенсіонер, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 27.08.2015 у денний час доби звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , задля отримання пенсії на пільгових умовах, на підставі поданої ним заяви про призначення пенсії від 27.08.2015, запевнивши співробітників вказаної служби про наявність у нього пільгового страхового стажу за списком № 2, який розраховано на підставі наступних довідок:

- довідки № 87, виданої 17.07.2015 ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (м. Якутськ, Республіка Саха (Якутія), російської федерації);

- довідки №48, виданої 05.08.2015 ВО «Розгазенергоремонт» (м. Брянськ, російської федерації).

Після цього, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 надав копію дублікату трудової книжки при поданні заяви на призначення пенсії, згідно якої в період з 01.09.1971 по 11.06.2007 останній працював у наступних установах:

- в ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 01.09.1971 по 19.07.1973;

- на Запорізькому металургійному комбінаті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у період з 10.10.1973 по 06.11.1974;

- у виробничому об`єднанні « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у період з 03.11.1987 по 19.12.1991;

- у дитячому оздоровчому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Казенного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат у період з 14.02.1992 по 26.10.1998;

- на казенному підприємстві Запорізький титано-магнієвий комбінат у період з 03.12.1998 по 29.11.1999.

Після чого, на підставі наданих ОСОБА_5 документів, 27.08.2015 останнього взято на облік у ІНФОРМАЦІЯ_8 з правом отримувати пенсію за віком.

Для підтвердження наявного трудового стажу та достовірності довідок про заробітну плату по пенсійній справі ОСОБА_5 , спеціалістами ІНФОРМАЦІЯ_8 були направлені запити до ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме, запит №17849/05 від 24.10.2018 до ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо підтвердження періодів пільгової роботи за Списком №2 та заробітної плати у ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 27.01.1977 по 21.09.1987 та запит № 7956/05 від 24.10.2018 до ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо ствердження стажу та заробітної плати у Виробничому об`єднанні « ІНФОРМАЦІЯ_12 » з 12.03.2001 по 11.06.2007.

Листами від управлінь ІНФОРМАЦІЯ_13 надано відповіді № 10/14386 від 19.12.2018 та № 22/24660 від 26.12.2018 щодо неможливості підтвердження періодів роботи та заробітної плати ОСОБА_5 за періоди з 27.01.1977 по 21.09.1987 та з 12.03.2001 по 11.06.2007 у зв`язку з відсутністю в архівному фонді документів, що підтверджують факт роботи ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим, на підставі отриманої інформації, 25.01.2019 органами ІНФОРМАЦІЯ_14 прийнято рішення № 9/05 про припинення виплати пенсії, у зв`язку з не підтвердженням трудового стажу.

Крім того, в ході досудового розслідування було направлено запити до установ в яких відповідно до трудової книжки працював ОСОБА_5 та встановлено наступне:

- в ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 01.09.1971 по 19.07.1973 ОСОБА_5 не навчався;

- на Запорізькому металургійному комбінаті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у період з 10.10.1973 по 06.11.1974 працевлаштований не був;

- у виробничому об`єднанні « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у період з 03.11.1987 по 19.12.1991 працевлаштований не був;

- у дитячому оздоровчому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Казенного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат у період з 14.02.1992 по 26.10.1998 працевлаштований не був;

- на казенному підприємстві Запорізький титано-магнієвий комбінат у період з 03.12.1998 по 29.11.1999 працевлаштований не був.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-22/1166-ЕК від 10.02.2022 документально підтверджується зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » у розмірі 141 032 гривень 88 копійок, з призначенням платежу «Пенсія» та № НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » у розмірі 54 846 гривень 12 копійок, з призначенням платежу «Пенсія» за період з 19.01.2017 по 22.01.2019 відповідно до Довідки № ОР 63, БАНК 50046/50046 від 13.08.2020; документально підтверджується зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_4 відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_16 » у розмірі 99 357 гривень 51 копійок, з призначенням платежу «Пенсія» за період з 19.11.2015 по 26.01.2017 відповідно до Довідки № ОР 63, БАНК 50046/50046 від 13.08.2020.

Таким чином, за період часу з серпня 2015 року по січень 2019 року ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, скориставшись підробленими документами, а саме: довідкою № 87, виданою 17.07.2015 ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » м. Якутськ, Республіка Сах (Якутія), російської федерації), довідкою № 48, виданою 05.08.2015 ВО «Розгазенергоремонт» (м. Брянськ, російської федерації), копією дублікату трудової книжки згідно якої в період з 01.09.1971 по 11.06.2007 останній працював у наступних установах: в ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 01.09.1971 по 19.07.1973; на Запорізькому металургійному комбінаті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у період з 10.10.1973 по 06.11.1974; у виробничому об`єднанні « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у період з 03.11.1987 по 19.12.1991; у дитячому оздоровчому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Казенного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат у період з 14.02.1992 по 26.10.1998; на казенному підприємстві Запорізький титано-магнієвий комбінат у період з 03.12.1998 по 29.11.1999, - незаконно заволодів грошовими коштами державного бюджету України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 на загальну суму 295 236 гривень 51 копійок, тим самим завдавши останньому матеріальний збиток на загальну суму яка в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто у великих розмірах.

Отже, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав у обсязі пред`явленого обвинувачення, визнав пред`явлений цивільний позов. Суду пояснив, що з метою особистого збагачення, у 2015 році звернувся до управління пенсійного фонду для отримання пенсії, надавши підроблені документи на підтвердження страхового стажу, якого в дійсності не мав. Внаслідок чого отримував пенсійні виплати , які перераховувалися на його картки, до 2019 року. Свою провину визнає, розкаюється у скоєному, зробив відповідні висновки. Просив суворо не карати, та врахувати його стан здоров`я та вік.

Представник потерпілої особи у судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення суми майнової шкоди у розмірі 295 236,51 грн., та просив його задовольнити повністю. Щодо призначення покарання ОСОБА_5 , покладається на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вина ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами, у ході дослідження яких встановлено наступне.

16.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості у кримінальному провадженні №0001279 за ч.3 ст.190 КК України, на підставі заяви ІНФОРМАЦІЯ_17 про вчинення кримінальних правопорушень, з доданими копіями пенсійної справи та довідкою про доходи (т.1 а.к.п.49-79), в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру. (т.1 а.к.п.44-45).

Відповідно до довідки про доходи №461352 виданої ОСОБА_5 встановлено, що останній перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_18 і отримував пенсію за віком, у розмірі 7835,16 грн. щомісячно за період часу з січня 2016 року по січень 2019 року, загальна сума якої складає 289900,92 грн. (т.1 а.к.п.80).

Згідно інформації арбітражного керуючого ОСОБА_7 (ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ») від 26.08.2020, встановлено про відсутність первинних документів щодо працевлаштування ОСОБА_5 на вказаному підприємстві у період з 03.11.1987 по 19.12.1991. (т.1 а.к.п.81).

Згідно інформації в.о. директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_19 » від 27.08.2020, встановлено про відсутність інформації стосовно трудових відносин із ОСОБА_5 у підприємстві. (т.1 а.к.п.82).

Згідно інформації директора ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_20 » від 05.08.2020, встановлено, що ОСОБА_5 у період з 01.09.1971 по 19.07.1973 в ІНФОРМАЦІЯ_21 не навчався. (т.1 а.к.п.83).

Згідно інформації начальника юридичного управління ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 08.10.2021, встановлено, що ОСОБА_5 у період з 10.10.1973 по 06.11.1974 на вказаному підприємстві не був працевлаштований. (т.1 а.к.п.84).

Відповідно до інформації наданої відділенням АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_22 », на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів від 15.09.2021,з доданим диском, встановлено, що у період з 01.01.2017 по 01.02.2019 на банківський рахунок ОСОБА_5 щомісячно надходили грошові кошти, як «пенсія» у відповідних сумах. (т.1 а.к.п.87-101).

Відповідно до інформації наданої відділенням АТ « ІНФОРМАЦІЯ_16 », на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів від 01.11.2021, з доданим диском, встановлено, що у період з 01.11.2015 по 01.01.2017 на банківський рахунок ОСОБА_5 щомісячно надходили грошові кошти, як «пенсія» у відповідних сумах. (т.1 а.к.п.102-110).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-22/1166-ЕК від 10.02.2022 документально підтверджується зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » у розмірі 141 032 гривень 88 копійок, з призначенням платежу «Пенсія» та № НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » у розмірі 54 846 гривень 12 копійок, з призначенням платежу «Пенсія» за період з 19.01.2017 по 22.01.2019 відповідно до Довідки № ОР 63, БАНК 50046/50046 від 13.08.2020. Документально підтверджується зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_4 відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_16 » у розмірі 99 357 гривень 51 копійок, з призначенням платежу «Пенсія» за період з 19.11.2015 по 26.01.2017 відповідно до Довідки № ОР 63, БАНК 50046/50046 від 13.08.2020. (т.1 а.к.п.111-117).

Відповідно до дослідженого оригіналу пенсійної справи пенсіонера ОСОБА_5 №809363, яку постановою начальника сектору дізнання від 07.08.2020 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т.1 а.к.п.118), встановлено взяття на облік пенсіонера ОСОБА_5 , який надав відповідні документи та нарахування відповідної суми пенсії за віком. (т.1 а.с.130 (файл)).

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із наданими показаннями, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.

Наведені вище докази у їх сукупності свідчать про умисні дії ОСОБА_5 , направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

У даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєні злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_5 , суд враховує, що останній вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про його особу, зокрема, що ОСОБА_5 особа похилого віку, пенсіонер, розлучений, раніше не судимий, має тяжке захворювання, яке потребує лікування та постійного медичного нагляду, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості вчиненого злочину, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, думки прокурора, який просив призначити мінімальне покарання із випробуванням в один рік, потерпілої сторони та сторони захисту щодо виду та строку покарання, суд доходить висновку, про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.190 КК України.

Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, конкретні обставини вчинення злочину, наявність пом`якшуючих обставин, вік, стан здоров`я та поведінку обвинуваченого, його ставлення до скоєного, вважає, що забезпечити виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Потерпілою стороною ІНФОРМАЦІЯ_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Так, потерпіла сторона, згідно заявлених позовних вимог, просить стягнути на користь ІНФОРМАЦІЯ_8 у відшкодування майнової шкоди, завданої унаслідок злочинних дій, грошову суму у розмірі 295 236,51 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази щодо заявлених позовних вимог, враховуючи визнання обвинуваченим суми цивільного позову у повному обсязі, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст. 129 КПК України.

Як встановлено ч. 1 та ч. 3 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні є встановленим, що обвинувачений ОСОБА_5 незаконно заволодів грошовими коштами державного бюджету України, а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 на загальну суму 295 236 гривень 51 копійок, тим самим завдавши останньому матеріальний збиток на вказану суму, що підтверджено Висновком експерта №СЕ-19/108-22/1166-ЕК від 10.02.2022, і вказане беззаперечно породжує обов`язок відшкодування завданої потерпілій особі шкоди.

Відтак, у даному провадженні пред`явлене обвинувачення та доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні безпосередньо пов`язані із пред`явленим цивільним позовом потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки потерпілим (цивільним позивачем) повністю доведена належними доказами завдана діями обвинуваченого майнова шкода, розмір якої повністю визнається обвинуваченим, суд вважає, що заявлені вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_5 у заявленому розмірі 295 236,51 грн.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на підставі судових рішень, в порядку передбаченому щодо видачі осіб (екстрадиція), встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий 09.07.2025 у Федеративній Республіці Німеччина та перебував під арештом до 25.11.2025 (звільнений на підставі ухвали Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2025), оскільки запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою змінено на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. по 06.00 год. ранку наступного дня, на два місяці, строком до 25 січня 2026 року включно. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати на виклик суду.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22.00 год. по 06.00 год. ранку наступного дня, застосований до ОСОБА_5 , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки клопотань про зміну або скасування запобіжного заходу не надходило, та на переконання суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У разі відбування покарання, зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 09.07.2025 по 25.11.2025 (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженню, суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи, яка складає 2745,92 грн., суд, враховуючи положення ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У разі відбування покарання, зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 09.07.2025 по 25.11.2025 (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ІНФОРМАЦІЯ_8 до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ) майнову шкоду у розмірі 295 236,51 (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті тридцять шість гривень 51 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати за проведення експертизи (№ СЕ-19/108-22/1166-ЕК від 10.02.2022) у розмірі 2745,92 (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень 92 коп.) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. по 06.00 год. ранку наступного дня, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- оригінал пенсійної справи пенсіонера ОСОБА_5 №809363, яку долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах судової справи ЄУН 335/2108/22.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку, відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається (направляється) учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1