Справа № 287/856/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 10.01.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17.02.2026 року на адресу суду від представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді, яка обґрунтована тим, що протягом півтора року судове провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України не призначалося до підготовчого судового засідання суддею ОСОБА_7 , який на переконання адвоката ОСОБА_4 грубо порушував строки передбачені КПК України.

На підставі наведеного представник потерпілого просить відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи №287/856/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді передано судді ОСОБА_1 .

Прокурор ОСОБА_8 до суду надав письмову заяву з проханням проводити розгляд заяви про відвід судді без його участі. У задоволенні заяви просить відмовити за безпідставністю.

Потерпілий ОСОБА_9 надав до суду письмову заяву з проханням розглядати заяву про відвід судді без його участі. Вирішення заяви відніс на розсуд суду.

Інші учасники кримінального провадження, а також суддя ОСОБА_5 до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Водночас кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена обов`язкова участь учасників провадження при розгляді заяви про відвід. Тобто, неявка учасників судового провадження, які були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджають вирішенню питання про відвід.

Таким чином суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі частини 4 статті 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши заяву про відвід, а також надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Таким чином, положеннями ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

За об`єктивним критерієм визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, пункт 38).

При цьому, процесуальний закон не покладає на суддю обов`язок переконувати учасників справи у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

За своєю природою сумнів в неупередженості судді є суб`єктивним явищем, виникнення якого цілком залежить від внутрішніх моральних настанов та уявлень судді, від його чесності, справедливості, порядності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявникам потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, тощо).

У даному випадку підставами для відводу судді, на думку заявника, є сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 , яка полягає в тому, що на переконання адвоката ОСОБА_4 суддею ОСОБА_7 грубо порушувалися строки встановлені КПК України та підготовче судове засідання по справі не було призначено у строк визначений законодавством.

Проте, враховуючи наведені у заяві про відвід обставини, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_5 , передбачених КПК України, та зводиться, зокрема, до незгоди із діями судді ОСОБА_7 при призначенні підготовчого судового засідання у справі. Проте, така обставина жодним чином не свідчить про наявність сумніву в об`єктивності, неупередженості чи безсторонності судді ОСОБА_5 , який є головуючим у справі.

Таким чином, адвокатом ОСОБА_4 не надано будь-яких об`єктивних даних про те, що суддя ОСОБА_5 проявляє упередженість чи має намір діяти упереджено під час розгляду справи.

Враховуючи наведене, у даному випадку відсутні докази та обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, а також в ході розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід, судом не встановлено наявність певної особистої зацікавленості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у зазначеному кримінальному провадженні, також не встановлено можливого потенційного конфлікту інтересів.

Враховуючи зазначене, заява представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 75, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1