Провадження № 1-кс/932/4623/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0016140 від 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0016140 від 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт із забороною права користування, розпорядження та відчуження на вилучений в ході проведення огляду місця події 13.12.2024 - транспортний засіб марки «УАЗ-3741», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_2 , за участі якого сталася дорожньо-транспортна пригода та транспортний засіб марки «HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 , за участі якого сталася дорожньо-транспортна пригода, які було належним чином опечатано та поміщено до майданчику тимчасового утримання, що за адресою: м. Краматорськ, вул. Беляєва, буд. 111А.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що у провадженні Першого СВ ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0016140 від 13.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську надійшло повідомлення від чергового ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про те, що 13.12.2024 приблизно о 09 год. 40 хв., на автодорозі Т-0521 поблизу населеного пункту Богородичне Краматорського району Донецької області за координатами (48.989979, 37.499186), сталася дорожньо-транспортна пригода за участю військового автомобіля УАЗ-3741 (в/н НОМЕР_1 ), під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_5 та військового автомобіля HONDA CR-V (р/н НОМЕР_3 ), під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 майора ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля УАЗ солдат ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження різного ступеню.

13.12.2024 року в період часу з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ) ОСОБА_3 проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, що розташована на автодорозі Т-0521 поблизу населеного пункту Богородичне Краматорського району Донецької області, за координатами 48.989979, 37.499186.

В ході вказаного огляду було виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «УАЗ-3741», номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний вилучений транспортний засіб перебуває на балансі військової частини НОМЕР_2 .

- транспортний засіб марки «HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_3 . Вказаний вилучений транспортний засіб перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 .

Вищевказані предмети на підставі п. З ч. 2 ст. 167, ч. 1 ст. 98 КПК України можуть бути предметом кримінального правопорушення, являються речовими доказами, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України. Крім цього, зазначені предмети будуть являтися об`єктами проведення судових експертиз.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що зазначене вище майно, вилучене в ході огляду, вважається тимчасово вилученим майном та містить відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання слідчого, 13.12.2024 року Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорськ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016140 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 від 13.12.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0016140 транспортний засіб марки «УАЗ-3741», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_2 , за участі якого сталася дорожньо-транспортна пригода та транспортний засіб марки «HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 , за участі якого сталася дорожньо-транспортна пригода, які було належним чином опечатано та поміщено до майданчику тимчасового утримання, що за адресою: м. Краматорськ, вул. Беляєва, буд. 111А.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0016140 від 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення огляду місця події 13.12.2024 - транспортний засіб марки «УАЗ-3741», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_2 , та транспортний засіб марки «HONDA CR-V», номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 , які було належним чином опечатано та поміщено до майданчику тимчасового утримання, що за адресою: м. Краматорськ, вул. Беляєва, буд. 111А, встановивши заборону відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8