Провадження № 1-кп/344/1332/25
У Х В А Л А

11 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 ККУкраїни, -

в с т а н о в и в :

Прокурор подав клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб з можливістю внесення застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з посиланням на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставин, просив таке задовольнити.

Обвинувачений та його захисник не заперечили проти задоволення даного клопотання, однак просили суд визначити альтернативну заставу в мінімальному розмірі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, при вирішені питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , якому інкриміновано тяжкий злочин,за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також його суспільну небезпечність.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено, що ризики щодо можливого переховування обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином, продовжують існувати.

Також стороною обвинувачення доведено, що не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, та, що в іншому випадку існує значна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Інших обставин, які б на даний час давали підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже на переконання суду застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 121120 гривень буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такий здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 205, 331, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08 лютого 2026 року включно, а тримання його під вартою здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду протягом строку дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 на час розгляду кримінального провадження наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за кожною вимогою;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3)здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали суду.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» для виконання.

Головуючий-суддя ОСОБА_6